Справа №468/840/15-ц 28.07.2015 28.07.2015 28.07.2015
Провадження № 22-ц/784/1857/15 Головуючий першої інстанції: Копейка Т.О.
Категорія: 27 Суддя-доповідач апеляційного суду: Базовкіна Т.М.
У Х В А Л А

Іменем України

28 липня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М..,

суддів: Кушнірової Ж.М.,

Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання: Горенко Ю.В.

без участі осіб, які беруть участь у справі і належним чином повідомлені про час та місце судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства

«АКЦЕНТ-БАНК»

на заочне рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 22 червня 2015 року за позовом публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 р. публічне акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» (далі - Банк) звернулося з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що відповідно до укладеного 01 жовтня 2008 р. договору № ACQRX25530017 (далі - Договір) з закритим акціонерним товариством «АКЦЕНТ-БАНК», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК», відповідач отримала кредит у розмірі 6 000 грн. зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що відповідач виконує свої зобов'язання за Договором щодо повернення кредитних коштів неналежним чином, внаслідок чого заборгованість за договором станом на 14 травня 2015 р. складає 225 438 грн. 88 коп., з яких 5 996 грн. 13 коп. - заборгованість за кредитом, 776 грн. 36 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 216 938 грн. 39 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 1 728 грн. - комісія, позивач просив стягнути з ОСОБА_4 заборгованість з вирахуванням стягнутої заочним рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 26 червня 2013 р. суми, що становить 201 934 грн. 52 коп. та штрафи: 500 грн. - фіксована частина, 10 096 грн. 73 коп. - процентна складова, а всього - 212 253 грн. 25 коп.

Заочним рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 22 червня 2015 р. в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача вказує, що рішення суду є незаконним, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи й просить його скасувати, ухваливши нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 01 жовтня 2008 р. між Банком та ОСОБА_3 (позичальник) укладено договір № ACQRX25530017, за умовами якого Банк передав позичальнику кредитні кошти у розмірі 6 000 грн. на придбання товару, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, одноразової винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 1 000 грн. та щомісячної винагороди за надання фінансового інструмента у розмірі 72 грн. 14 коп. на строк 24 місяців з 01 жовтня 2008 р. по 01 жовтня 2010 р. включно. Позичальник зобов'язувався здійснювати погашення заборгованості, починаючи з 20 жовтня 2008 р. шляхом проведення щомісячної оплати в період з «20» по «25» число кожного місяця в сумі 354 грн. 91 коп. Також сторони домовились, що заява позичальника та Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (Далі - Умови), з якими позичальник ознайомлений і які надані йому у письмовій формі, Тарифами складають кредитно-заставний договір.

Відповідач свої зобов'язання за Договором щодо повернення кредитних коштів не виконувала належним чином.

Звертаючись з даним позовом, Банк наполягав на тому, що позичальник має станом на 14 травня 2015 р. заборгованість, яка складається із: 201 934 грн. 52 коп. (ця сума вирахувана шляхом віднімання від загальної суми заборгованості на вказану дату - 225 438 грн. 88 коп. суми заборгованості за Договором, яка була стягнута з відповідача заочним рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 26 червня 2013 р., а також додаванням штрафів - 500 грн. (фіксована частина), 10 096 грн. 73 коп. (процентна складова)).

Як встановлено судом, заочним рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 26 червня 2013 р. частково задоволено позовні вимоги Банку та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за Договором станом на 23 квітня 2013 р. в розмірі 23 504 грн. 36 коп., з яких: 6 000 грн. - заборгованість за кредитом, 776 грн. 36 коп. - заборгованість за процентами, 1 728 грн. - заборгованість з комісії та 15 000 грн. пені.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У абзацах 1, 2 п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

Таким чином, реалізація Банком свого права на стягнення заборгованості за кредитним договором припиняє дію договірних зобов'язань, які виникли між сторонами, а отже й можливість нарахування процентів за користування кредитом та неустойки.

З урахуванням викладеного позовні вимоги Банку є недоведеними і суд обґрунтовано дійшов висновку про відмову в їх задоволення.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними, оскільки не спростовують наведених висновків.

Зокрема, оскільки раніше було ухвалено судове рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором, в тому числі всієї суми кредиту, то нарахування відсотків за користування кредитом, неустойки поза строком дії кредитного договору законом не передбачено.

За такого колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» відхилити, заочне рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 22 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: