Справа № 589/2077/13-ц
Провадження № 6/589/69/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2015 р.

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Прачук О. В.

з участю секретаря судового засідання Антошко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шостка подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області ОСОБА_1, погоджене з в.о. начальника відділу ОСОБА_2,

- про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець ВДВС Шосткинського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним поданням, в якому просить тимчасово обмежити боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Подання мотивується тим, що у відділі державної виконавчої служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції на виконанні знаходиться виконавчий лист № 589/2077/13-ц від 17.02.2014 року, виданий Шосткинським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 майнової та моральної шкоди.

В звязку з тим, що є інформація про намір ОСОБА_3 виїхати за кордон, що унеможливить виконання рішення суду та свідчить про його ухилення від виконання, державний виконавець просить тимчасово обмежити його у праві виїзду за межі України.

Представник відділу ДВС Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома.

Суд, дослідивши матеріали подання, прийшов до наступного:

Підстави тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України визначено в Законі України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (далі Закон).

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 зазначеного Закону громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобовязань.

Застосування такого обмеження може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право в разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Згідно з ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Дані, які повинно містити подання державного виконавця, визначені в ХІ Розділі Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка набрала чинності з 17 квітня 2012 року та затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5. Зокрема: до подання додаються копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження, а також інші документи виконавчого провадження, які, на думку державного виконавця, підтверджують ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, відомості про характер та розмір невиконаних зобов'язань боржником.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суд має право встановити щодо боржника тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України лише за умови доведення та документального підтвердження факту умисного ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду чи іншого органу (посадової особи).

Разом з тим, з подання державного виконавця вбачається, що з заробітної плати ОСОБА_3 здійснюються утримання на виконання рішення суду, крім того, накладено арешт на транспортні засоби належні боржнику.

Державний виконавець посилається на повідомлення представника стягувача за довіреністю про намір боржника виїхати за кордон, але з долучених до подання матеріалів вбачається, що з таким повідомленням до виконавця звернувся ОСОБА_5, в той час як представником стягувача згідно довіреності (надана копія зроблена неповністю) є ОСОБА_6

Крім того, не зазначено доказів, що державним виконавцем перевірено достовірність вказаної інформації.

Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_7