Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 302/241/15-ц
Номер рядка звіту 24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

26.03.2015 р. смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в

особі головуючого судді Кривка В. П

при секретарі Куруц В.І.,

відповідача представник ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт.Міжгір'ї справу за позовом Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу , пов'язаних з виплатою у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою в сумі 18815,73 грн. та судових витрат,-

В С Т А Н О В И В:

23.02.2015 р. представник моторного (транспортного) страхового бюро України звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в сумі 18815,73 грн., які вмотивовані наступним.

Постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 07.09.2011 року по справі № 3-587/2011 гр. ОСОБА_2 (відповідача) визнано винним у вчиненні ДТП, що мало місце в с.Синевир Міжгірського району 23.08.2011 р. та притягнуто ОСОБА_2 до адмінвідповідальності у виді штрафу. Під час даної ДТП були пошкоджені автомобілі учасників пригоди, в тому числі автомобіль Тойота, номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3. Відповідно до Звіту про визначення розміру матеріального збитку вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Тойота становить 21714,88 грн.. Зазначена шкода винуватцем ДТП ОСОБА_2 не була відшкодована потерпілому. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. "а", п.41.1 ст. 41 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивач 20.02.2012 року здійснив потерпілій особі ОСОБА_4 виплату страхового відшкодування в сумі 18095,73 грн. Позивач 13.03.2012 р. звернувся до відповідача з листом про добровільну компенсацію завданих збитків, однак останній відмовився добровільно відшкодувати заподіяну шкоду, що змусило позивача звернутись до суду із цим позовом.

У судове засідання представник позивача не з`явився, направивши до суду заяву, в якій вказує, що позовні вимоги підтримує повністю, просить такі задовольнити, розгляд справи провести без його участі.

Представник відповідача позов заперечив повністю, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі у зв'язку з закінченням строків давності посилаючись на наступні обставини. Позивач на підставі заяви потерпілого та керуючись нормами ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснив страхове відшкодування згідно наказу № 588 від 17.02.2012 р. ОСОБА_3 в розмірі 18095,73 грн. та на підставі ст.ст. 1166, 1188, 1191 ЦК України, ст.38 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" просить в порядку регресу стягнути вказану суму з його довірителя ОСОБА_2, як винуватця ДТП. Посилання позивача на ст. 1191 ЦК України та ст. 38 ЗУ"Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних

транспортних засобів" суперечить вимогам цивільного законодавства, так як, у випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Зобов'язання з відшкодування шкоди, яке виникло у його довірителя ОСОБА_2 збереглося, однак у ньому змінилася сторона (кредитор), а отже ці правовідносини мають регулюватися ст. 993 ЦК України (суброгація). При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Тобто, в даних спірних правовідносинах з 28.08.2011 р. з моменту виникнення у позивача зобов'язань перед потерпілим ОСОБА_3. За таких обставин строк позовної давності три роки закінчився 28.08.2014 р., згідно із ст. 256, ст. 257 ЦК України .

Суд, вивчивши матеріали справи, письмове заперечення на позов ОСОБА_2, заслухавши пояснення представника відповідача, вважає, що позов Моторного (транспортного) страхового бюро України не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із встановлених судом обставин вбачається, що винним у вчиненні ДПТ визнано ОСОБА_2, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Страхова компанія Моторне (транспортне) страхове бюро виплатила ОСОБА_3, який постраждав внаслідок ДТП, страхове відшкодування і звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача понесених витрат у порядку регресу. Проте зобов'язання з відшкодування шкоди, яке виникло у відповідача ОСОБА_2 перед ОСОБА_3.(потерпілого від ДТП) збереглося, однак у ньому змінилася сторона (кредитор) і ці правовідносини мають регулюватися ст. 993 ЦК України (суброгація). Дана правова позиція зазначена у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ Про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у 2010-2011 роках від 30 березня 2012 року за № 2. Так, у випадку суброгації відбувається лише зміна осіб у вже наявному зобов'язанні (зміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. Це означає, що одна зі сторін набуває прав і обов'язків іншої особи у конкретних правовідносинах. У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. При регресі одне зобов'язання змінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Ці інститути мають різний режим правового регулювання. Так, регрес регулюється загальними нормами цивільного права, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України встановлено особливий правовий режим.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу Загальна позовна давність, як передбачено ст. 257 ЦК України, встановлюється тривалістю в три роки.

Згідно з ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. В той же час, ч.6 ст. 261 ЦК України передбачає, що за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання.

Таким чином, виходячи з положень ст.,ст. 256, 257, 261 ЦК України та постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у 2010-2011 роках" від 30.03.2012 р. за № 2 при суброгації перебіг строку позовної давності починає свій відлік із того моменту, коли настав страховий випадок, а при регресі з часу виплати страхового відшкодування, оскільки у випадку суброгації відбувається лише зміна особи у вже наявному зобов'язанні зі збереженням самого зобов'язання, в яких перебіг строку позовної давності виникає з дня коли потерпілий довідався або міг довідатись про порушення свого права. Таким днем є момент виникнення дорожньо-транспортної пригоди, що є страховим випадком для страхової компанії, яка в порядку суброгації лише змінює кредитора, тобто потерпілого, у діючому зобов'язанні, яке не переривається та не припиняється.

Крім того, положення ст. 262 ЦК України чітко встановлює, що зміна сторони у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

До правовідносин, що є предметом розгляду даної справи щодо стягнення страхового відшкодування в порядку суброгації на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ"Про страхування" встановлюється загальна позовна давність тривалістю три роки. Оскільки дорожньо-транспортна пригода мала місце 23.08.2011 року, яка є одночасно і страховим випадком, перебіг трирічного строку позовної давності починається на наступний день і закінчується 24.08.2014 року, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, зокрема із вимогами, що є предметом розгляду даного позову. Як вбачається з матеріалів справи Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з даним позовом лише в лютому 2015 року (згідно зі штампом на конверті та Міжгірського райсуду при реєстрації вхідної кореспонденції ), тобто з пропуском трирічного строку позовної давності, без обґрунтування поважності причин пропуску такого строку та заяви щодо його поновлення.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Отже, враховуючи, що Моторне (транспортне) страхове бюро України пропустило трирічний строк позовної давності на звернення з позовом до суду про захист свого порушеного права щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 18815,73 грн. та враховуючи заяву відповідача про застосування строку позовної давності, суд відмовляє позивачу МТСБУ у задоволенні позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 212-215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення надіслати позивачу для відома.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 223 ЦПК України.

Суддя: В. П. Кривка