Провадження № 22-ц/780/1401/15 Доповідач у 2 інстанції Кулішенко
Категорія 1 12.03.2015
УХВАЛА

Іменем України

12 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Поліщука М.А.,Сушко Л.П.,

при секретарі: Лопатюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал - Авто», слідчий відділ Голосіївського РУ ГУ МВС України у місті Києві, Суворовський відділ міліції Херсонського Міського відділу УМВС Херсонської області про зняття арешту з майна та визнання права власності за добросовісним набувачем,-

ВСТАНОВИЛА:

12 листопада 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал-Авто», слідчий відділ Голосіївського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, Суворовський районний відділ Херсонського міського управління УМВС в Херсонській області, про зняття арешту з майна та визнання права власності за добросовісним набувачем, посилаючись на те, що 11 квітня 2013 року, придбав у ОСОБА_3, який діяв в інтересах ОСОБА_1, на підставі довіреності від 05 квітня 2013 року, зареєстрованої в реєстрі за № 1189, автомобіль марки «Volkswagen Transporter», 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_2, на підставі довідки-рахунку від 11 квітня 2013 року № 089153, виданої ТОВ «Глобал-Авто», та оплатив його вартість у сумі 110000 грн.

20 квітня 2013 року зареєстрував транспортний засіб у ВРЕВ ДАІ з обслуговування м. Біла Церква та Білоцерківського району, м. Сквира та Сквирського району, на праві власності.

18 травня 2013 року інспектором ДПС 2-го взводу батальйону полку ДПС ДАІ ГУ МВС України у м. Києві прапорщиком міліції ОСОБА_4 складено протокол огляду та затримання належного йому транспортного засобу, а також вилучено оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 20 квітня 2013 року та автомобіль марки «Volkswagen Transporter», 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_2.

ОСОБА_2 просив позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Визнано ОСОБА_2 добросовісним набувачем автомобіля марки «Volkswagen Transporter», 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, білого кольору, кузов № НОМЕР_2.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на вказаний автомобіль.

Знято всі обтяження наявні щодо вказаного автомобіля, в тому числі і заборону зняття з обліку та вчинення інших реєстраційних дій.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Просив рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до відхилення з таких підстав:

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що автомобіль «Volkswagen Transporter», 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_3, було зареєстровано за ОСОБА_1 згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6, виданим 22 березня 2013 року МРЕВ ДАІ м. Херсон.

26 березня 2013 року зазначений транспортний засіб за договором оренди (прокату) автомобіля переданий ОСОБА_5 до 29 березня 2013 року.

ОСОБА_6 05 квітня 2013 року, діючи від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності, посвідченої 04 квітня 2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, уповноважив ОСОБА_7 та ОСОБА_3 на розпорядження вказаним автомобілем.

11 квітня 2013 року ОСОБА_2 придбав вказаний автомобіль та оплатив його вартість у сумі 110000 грн..

Інтереси власника транспортного засобу при купівлі-продажу представляв ОСОБА_3

20 квітня 2013 року ОСОБА_2 здійснив державну реєстрацію транспортного засобу і йому видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 та державний номерний знак НОМЕР_4 .

30 квітня 2013 року ОСОБА_1 30 квітня 2013 року звернувся до Суворовського відділу Херсонського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ Херсонської області із заявою про шахрайське заволодіння його транспортним засобом, яка внесена до ЄРДР за №0002598 .

18 травня 2013 року спірний транспортний засіб затриманий як такий, що знаходиться в розшуку, а пізніше повернутий позивачу на відповідальне зберігання.

12 листопада 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги положеннями ст. ст. 317, 321, 328, 392 ЦК України.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 3 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно з п. п. 7, 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі ? власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, договори купівлі-продажу транспортних засобів, оформлені в Державтоінспекції, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що оскільки правочини, на підставі яких ОСОБА_2 набув право власності на спірний автомобіль, не скасовані, то за наявності зареєстрованого права власності він є власником цього автомобіля.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_2 не міг набути право власності на спірний автомобіль, оскільки він є об'єктом злочинного посягання - безпідставні та спростовуються наявним в матеріалах справи листом-відповіддю ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Біла Церква та Білоцерківського району, м. Сквира та Сквирського району за вих. № 433 від 22.05.2013 року на заяву позивача про те, що на момент реєстрації спірний автомобіль по наявним базам розшуку, арештів та обмежень не перебував.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду про задоволення вимог позивача є вірними та такими, що ґрунтуються на вимогах закону та обставинах справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: