РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/16608/14-ц

Пров. №2/668/261/15

22.06.2015 року Суворовський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого Булах Є.М.

при секретарі Яворській Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 23.06.2008 року між ПАТ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №HEC0GА, за умовами якого банк надав останньому кредитні кошти в сумі 17281,27 дол. США з кінцевим строком погашення до 23.06.2018 року та сплатою 1,25 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. В забезпечення виконання взятих на себе кредитних зобовязань ОСОБА_1 між ПАТ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки, відповідно до умов якого остання взяла на себе обовязок відповідати як солідарний боржник з ОСОБА_1 за кредитним договором № HEC0GА від 23.06.2008 року. Банк зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши позичальнику в користування кредитні кошти, в той час як ОСОБА_1 порушив умови договору в частині своєчасного його повернення, внаслідок чого станом на 10.10.2014 року банк обліковує за ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором на загальну суму 57616,59 дол.США, яка складається з 15457,16 дол.США-заборгованість за кредитом; 10045,72 дол.США- заборгованість по процентам за користування кредитом; 2706,60 дол.США- заборгованість по комісії за користування кредитом; 26645,08 дол.США-пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи: 19,31 дол.США- фіксована частина; 2742,73 дол.США-процентна складова. Просить суд стягнути достроково солідарно з відповідачів вказану суму заборгованості та суму судового збору.

До початку розгляду справи по суті позивач надала заяву, у якій уточнила позовні вимоги, остаточно просила суд стягнути солідарно з відповідачів на користь банку заборгованість станом на 10.10.2014 року на загальну суму 57616,59 дол.США, яка складається з: 15457,16 дол.США.-заборгованість за кредитом; 10045,72 дол.США-заборгованість по процентам за користування кредитом; 26645,08 дол.США, що еквівалентно 345092,64 грн-пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором; а також штрафи-19,31 дол.США, що еквівалентно 250,06 грн-фіксована частина; 2742,73 дол.США, що еквівалентно 35518,35 грн, процентна складова.

Представник позивача у судових засіданнях позовні вимоги підтримав у повному обсязі просив їх задовольнити, у подальшому у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву, у якій просив завершити розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 у судових засіданнях заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог посилаючись на те, що банк протягом дії договору не виконував взятих на себе зобовязань, що полягало у відмові приймати через установи банку грошові кошти, які він сплачував в рахунок погашення кредитних зобовязань взятих на себе за кредитним договором №НEC0GА від 23.06.2008 року, а ті грошові кошти які він сплачував зараховував самостійно на інші існуючі рахунки, таким чином змінивши умови договору без укладання з ним будь-яких додаткових угод. Вважає такі дії банку неправомірними з цих підстав і заперечував проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку. Заяв, клопотань на адресу суд не надсилала.

Представник ОСОБА_3, що діє в інтересах ОСОБА_2 у судових засіданнях заперечував проти заявлених позовних вимог, вважав їх незаконними. У судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених ним у письмових запереченнях, наданих суду, які мотивовані тим, що обставини, за яких позивач посилається на те, що свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, не відповідають дійсності, оскільки через внутрішні нормативні акти банку, відповідач ОСОБА_1 не міг здійснити оплату по погашенню кредиту, оскільки таку оплату банк відмовився в нього приймати через наявну заборгованість за іншим кредитним зобовязанням перед цим же банком, та яка має пріоритет у погашенні. У звязку із цим утворилась заборгованість. Крім того, таку зміну істотних умов основного договору, за яких банк сам вирішує, на погашення якої кредитної заборгованості йому зараховувати кошти від позичальника, не було погоджено з поручителем ОСОБА_2, яка в свою чергу і не поручалась за належне виконання ОСОБА_1 кредитних зобовязань за іншими, ніж №HEC0GА, договорами, у звязку із чим права у банку на дострокове солідарне стягнення кредитної заборгованості з відповідачів немає. Надав суду заяву, у якій просив судове засідання призначене на 22.06.2015 року провести без його участі.

Суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обовязковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.(ст. ст.157,158 ЦПК України).

За таких обставин, враховуючи положення ст. 169 ЦПК України, суд вирішує справу у відсутності осіб, що приймають участь у розгляді справи, на підставі наявних у ній даних та доказів та із урахуванням раніше наданих пояснень учасниками процесу.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до кредитного договору № HEC0GА від 23.06.2008 року, укладеного між банком та ОСОБА_1, останній отримав кредит на загальну суму 17281,27 дол. США з кінцевим строком погашення до 23.06.2018 року та сплатою 1,25 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до кредитного договору № HEC0GА від 23.06.2008 року позичальник зобовязався використовувати кредит на передбачені договором цілі, сплатити банку відсотки та винагороду, здійснити погашення кредиту у встановлені договором строки( п.п. 2.2.1-2.2.4 договору).

П. 8.1 кредитного договору № HEC0GА від 23.06.2008 року сторони погодили період сплати коштів на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагородою з 18 по 23 число кожного місяця та суму щомісячного платежу 295,05 дол. США.

Договором встановлено, що у випадку порушення позичальником умов кредитного договору, банк має право, окрім іншого, змінити умови договору та зажадати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії та відсотків за його користування, виконання інших зобовязань за цим договором у повному обсязі…(п.2.3.3 договору).

Крім того, в забезпечення кредитних зобовязань ОСОБА_1 між банком та ОСОБА_2 23.06.2008 року був укладений договір поруки б/н, відповідно до умов якого остання взяла на себе обовязок відповідати солідарно в повному обсязі перед банком за належне виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору № HEC0GА від 23.06.2008 року.

Договором поруки передбачено, що у випадку невиконання боржником якого-небудь зобовязання, передбаченого договором, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобовязання(-ь). Поручитель зобовязаний виконати зобовязання, зазначені в письмовій вимозі кредитора, на протязі 5-ти календарних днів з моменту о тримання вимоги( п.п. 5,6 договору поруки).

З наданого позивачем розрахунку суми заборгованості вбачається, що остання обрахована ним до боржника ОСОБА_1 станом на 10.10.2014 року на загальну суму 57616,59 дол.США, яка складається з: 15457,16 дол.США.-заборгованість за кредитом; 10045,72 дол.США-заборгованість по процентам за користування кредитом; 26645,08 дол.США, що еквівалентно 345092,64 грн-пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором; а також штрафи-19,31 дол.США, що еквівалентно 250,06 грн-фіксована частина; 2742,73 дол.США, що еквівалентно 35518,35 грн, процентна складова.

Позивач вказує, що на час розгляду справи борг не повернутий, заборгованість не погашена, за умов направлення солідарним боржникам вимоги про такий обовязок.

Відповідно до ст. 526 ЦПК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України).

Ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до умов кредитного договору № HEC0GА від 23.06.2008 року, сторони погодили порядок розрахунків за ним наступним чином: кошти, отримані від позичальника для погашення заборгованості по кредиту , насамперед направляються для відшкодування витрат/збитків банку, далі пені, далі-простроченої комісії по кредиту, далі простроченої винагороди, далі прострочених відсотків, далі простроченої заборгованості по кредиту, частина суми, що залишилася направляється для погашення заборгованості по кредиту, далі-комісії, далі-винагороди, далі відсотків, далі-кредиту.

Законом також встановлено черговість погашення вимог за грошовим зобовязанням згідно до ст. 534 ЦК України,-у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобовязання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором : у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, повязані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти та неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з тексту кредитного договору № HEC0GА від 23.06.2008 року, сторони погодили всі істотні його умови, в тому числі порядок їх змін в односторонньому порядку банком у передбачених випадках відсоткової ставки з обовязковим письмовим повідомленням позичальника, а також можливість банку зміни строку виконання зобовязання у випадку його порушення. Вказані умови погоджені у договорі шляхом його підписання сторонами. Інших випадків та підстав для зміни істотних умов договору (порядок виконання) сторонами не передбачено.

В той же час, з пояснень представника банку, наданих у судових засіданнях, а також з наявного у матеріалах справи Наказу № СП-2009-422 від 19.05.2009 року «Про погашення простроченої кредитної заборгованості за пріоритетами» вбачається, що вказаним наказом запроваджено порядок черговості зарахування сум, що вносяться позичальниками до установи банку на погашення заборгованості за кредитними договорами таким чином, що у випадку наявності без заставних кредитних договорів(кредитної карти), що укладені з позичальником раніше договору, на погашення заборгованості за яким останній вносить грошові кошти, вказані грошові кошти вносяться на погашення боргу за попереднім без заставним договором.

З наданих ОСОБА_1 копій заяв, відповідей банком останньому, суд вбачає, що таку пріоритетну процедуру зарахування внесених позичальником коштів було запроваджено щодо останнього, та відповідно до якої позивачу було відмовлено у прийнятті грошових коштів по сплаті чергового платежу на погашення кредитного договору № HEC0GА від 23.06.2008 року, у звязку із наявною в нього заборгованістю за кредитною карткою,що була ним отримана раніше у банку.

З свідчень ОСОБА_1 наданих останнім під присягою у судовому засіданні вбачається, що останній намагаючись виконати свої зобовязання за укладеним між банком та ним кредитним договором № HEC0GА від 23.06.2008 року у касових відділеннях ПАТ КБ «ПриватБанк» і сплачуючи грошові кошти отримував відмову у зарахуванні їх на погашення заборгованості за вказаним кредитним договором доки не розрахується по зобовязаннях за іншими кредитними угодами. Звертався з письмовими заявами до Банку висловлюючи свою незгоди із такими діями Банку, однак отримував відповіді з яких вбачалося, що Банком прийнято таке рішення.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що банк в односторонньому порядку без погодження з позичальником змінив істотну умову кредитного договору № HEC0GА від 23.06.2008 року щодо порядку його виконання, фактично зобовязавши позичальника за вказаним договором вносити оплату на виконання іншого договору. Зазначена зміна відбулась без попереджень, без укладення жодних додаткових договорів або угод.

Вказаними діями банк фактично позбавив ОСОБА_1 можливості здійснити належне виконання останнім умов кредитного договору № HEC0GА від 23.06.2008 року.

Відповідно до ч.1 ст. 613 ЦК України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобовязання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обовязку.

Таким чином, суд вважає, що обмеженням позичальника у праві здійснити належне виконання зобовязання за кредитним договором № HEC0GА від 23.06.2008 року, банк порушив умови вказаного договору, у звязку із чим підстав для виникнення права на дострокове стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором відповідно до норм чинного законодавства та умов договору немає. Вказані дії банку також ставлять під сумнів розрахунки заборгованості, надані ним, які, окрім іншого, проведені без належного дотримання вимог діючого законодавства.

За викладених вище обставин, суд правових підстав для задоволення позовних вимог Банку до ОСОБА_1 не вбачає, у звязку із чим приходить до висновку про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Вирішуючи позовні вимоги заявлені до поручителя ОСОБА_2, суд прийшов до наступного.

Відповідно до положень ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову(субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

З примірника договору поруки № б/н від 23.06.2008 року, укладеного між банком та ОСОБА_2., остання взяла на себе зобовязання відповідати як солідарний боржник за належне виконання ОСОБА_1 кредитних зобовязань перед банком за договором № HEC0GА від 23.06.2008 року на умовах, що ним передбачені.

Відповідно до положень ст. 224 ЦК України уразі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники.

В той час, ч. 1 ст. 559 ЦПК України встановлено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до викладеного вище, суд прийшов до висновку, що банк без згоди позичальника, а також поручителя, змінив істотні умови договору, чим у тому числі і збільшив відповідальність поручителя шляхом її покладення у залежність від виконання основним боржником зобовязань за договорами, в яких ОСОБА_2 не є учасником, у звязку із чим суд вважає вимоги банку про солідарне стягнення з ОСОБА_2 суми заборгованості неправомірними. А відтак позовні вимоги до поручителя ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Таким чином позов не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, правові підстави для відшкодування судових витрат на користь позивача у суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526,530,533,554, 1048,1054 ЦК України, ст.ст.10,60, 88, 212-215, 218, 232 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд м. Херсона. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_4