Справа № 523/3380/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"09" червня 2015 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Пепеляшкова О.С.

при секретарі Лапчинській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 18 у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Суворовський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби в одеській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернувся ОСОБА_1 який вказав, що є власником кв. 67 в к.5 б. 22А по вулиці Балківській в м.Одесі, в якому зареєстровані але не проживають відповідачі. Так як відповідачі не мешкають в квартирі, а строк дії договору оренди сплив, позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житлом, оскільки їх реєстрація призводить до додаткових витрат позивача по утриманню майна у вигляді сплати комунальних послуг, яка нараховується за кількістю зареєстрованих осіб в квартирі, та зобовязати знятися з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність та про підтримку заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Відповідачі до суду не зявились, вважаються повідомленими про час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно в силу абз.5 ч.5 ст. 74 ЦПК України.

Представник третьої особи до суду не зявився, третя особа повідомлялась про час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно.

На підставі викладеного суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як убачається з копій договору купівлі-продажу від 19.02.2010р. й витягу з державного реєстру правочинів позивач придбав кв. 67 в к.5 б. 22А по вулиці Балківській в м.Одесі (а.с. 7, 8).

20.05.2010р. позивач та відповідач ОСОБА_2 уклали договір оренди житла - кв. 67 в к.5 б. 22А по вулиці Балківській в м.Одесі строком до 20.05.2011р. (а.с. 12-13).

Як вбачається з копії довідки про склад сімї та прописку відповідачі зареєстровані в цій квартирі з 21.05.2010р. (а.с. 10); але згідно відповідей АБ відповідачі за вказаною адресою не зареєстровані (а.с. 21, 22, 28, 29).

Проте відповідачі не проживають в кв. 67 в к.5 б. 22А по вулиці Балківській в м.Одесі з березня 2014р., що підтверджується копією акту від 19.02.2015р. (а.с. 11).

За договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату ч.1 ст. 810 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 821 ЦК України договір найму житла укладається на строк, встановлений договором.

ч.1 ст. 817 ЦК зазначає, що наймач та особи, які постійно проживають разом з ним, мають право за їхньою взаємною згодою та за згодою наймодавця вселити у житло інших осіб для постійного проживання у ньому.

У разі спливу строку договору найму житла наймач за положеннями ч.1 ст. 821 ЦК України має переважне право на укладення договору найму житла на новий строк. Не пізніше ніж за три місяці до спливу строку договору найму житла наймодавець може запропонувати наймачеві укласти договір на таких самих або інших умовах чи попередити наймача про відмову від укладення договору на новий строк. Якщо наймодавець не попередив наймача, а наймач не звільнив помешкання, договір вважається укладеним на таких самих умовах і на такий самий строк.

Оскільки позивачем не доведено наявності обставин попередження наймачів про відмову від

укладення строку на новий строк, таким чином суд доходить до висновку про те, що договір оренди житла від 20.05.2010р. між сторонами було продовжено фактично по 20.05.2014р.

Судом не приймаються до уваги посилання в договорі оренди житла в п.5.2.1 про необхідність його продовження шляхом укладення письмової угоди як такого, що суперечить положенням ч.1 ст. 821 ЦК України.

Так як наймачі звільнили приміщення в березні 2014р., тому договір з 21.05.2014р. вважається припиненим.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Оцінивши вищенаведені зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачі, які залишили приміщення, відмовившись таким чином від продовження договору оренди житла, втратили право користування ним, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до положень частини 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Стосовно вимог про зобовязання відповідачів знятися з реєстраційного обліку за вказаною адресою, то вони задоволені бути не можуть у звязку з тим, що відповідачі за вказаною адресою не зареєстровані.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 61, 74, 88, 209, 212, 214-215, 217, 218, 224-226, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 Прокопівну14.09.1929р.н., ОСОБА_3, 02.07.1933р.н., такими, що втратили право на користування кв. 67 в к.5 б. 22А по вулиці Балківській в м.Одесі.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя