Справа №480/2892/14-ц 25.03.2015 25.03.2015 25.03.2015
Провадження №22-ц/784/642/15
Провадження 22ц-/784/642/15 Головуючий по 1 інстанції Карікова Л.В.
Категорія 53 Доповідач апеляційного суду Колосовський С.Ю.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

25 березня 2015р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Колосовського С.Ю.,

суддів: Локтіонової О.В., Ямкової О.О.,

з участю: секретаря судового засідання Кудрі В.М., позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача Негрута І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05 лютого 2015р.

за позовом ОСОБА_2 Публічного акціонерного товариства „ЮГцемент" про зміну формулювання причин звільнення з роботи,

встановила:

У грудні 2014р. ОСОБА_2 пред'явив позов до ПАТ „ЮГцемент" про зміну формулювання причин звільнення з роботи.

Позивач зазначав, що працював у відповідача водієм першого класу на автомобілі Белаз-7540 в автотранспортному відділенні виробництва №1.

Наказом роботодавця від 17 листопада 2014р. його було звільнено з роботи на підставі п.7 ч.1 ст.40 КЗпП у зв'язку з появою 28 жовтня 2014р. на роботі в стані алкогольного сп'яніння.

Враховуючи те, що з роботодавцем 28 жовтня 2014р. була досягнута домовленість про припинення трудових відносин за угодою сторін і до трудової книжки було внесено відповідний запис, а після цього, тобто під час дії нового трудового договору він порушень трудової дисципліни не допускав, позивач просив про задоволення його позовних вимог.

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05 лютого 2015р. у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на незаконність рішення суду, просив його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 02 січня 2013р. працював водієм першого класу на автомобілі Белаз-7540 в автотранспортному відділенні виробництва №1 ПАТ „ЮГцемент".

Біля 02 години 28 жовтня 2014р. ОСОБА_2 був відсторонений начальником виробництва №1 ПАТ „ЮГцемент" від управління транспортним засобом у зв'язку з перебуванням в стані алкогольного сп'яніння.

28 жовтня 2014р. до трудової книжки ОСОБА_2 внесено запис про його звільнення з підстав, передбачених п.1 ст.36 КЗпП - за угодою сторін з посиланням на наказ №443-к від 28 жовтня 2014р. Наказом генерального директора №534 від 30 жовтня 2014р. даний запис до трудової книжки визнано помилковим.

17 листопада 2014р. ОСОБА_2 звільнено з роботи за п.7 ч.1 ст.40 КЗпП - поява на роботі в нетверезому стані.

Враховуючи те, що позивачем не було доведено факту досягнення з роботодавцем домовленості про припинення трудового договору за угодою сторін, суд дійшов до вірного висновку, про відсутність підстав, передбачених ст.235 КЗпП для задоволення позову.

Посилання апелянта на неналежну оцінку доказів на підтвердження факту припинення трудового договору за угодою сторін не можна визнати обґрунтованими. Так, заява від позивача з такою пропозицією до роботодавця не надходила (а.с.63); наказ №443-к від 28 жовтня 2014р. про звільнення позивача на підставі п.1 ст.36 КЗпП не видавався роботодавцем (дані про такий наказ у журналі реєстрації наказів відсутні (а.с.66), а генеральний директор і позивач 28 жовтня 2014р. перебували у відпустці, повноваження генерального директора по кадровим питанням виконуючому обов'язки не передавались (а.с.41,70,71); пояснення позивача з приводу визнання порушення трудової дисципліни датовані ним 31 жовтня 2014р. (а.с.37); запис до трудової книжки позивача про його звільнення 28 жовтня 2014р. здійснено інспектором по кадрам помилково (а.с.42,43). Що ж стосується пояснень самого позивача, допитаного в якості свідка, то цьому доказу судом дана оцінка у відповідності з вимогами ст.212 ЦПК.

Доводи апелянта щодо незаконності внесення виправлень у трудову книжку теж є безпідставними, тому що у разі виявлення неправильного запису відповідні виправлення можуть бути внесені роботодавцем як самостійно, так і за рішенням органу уповноваженого розглядати трудовий спір (п.2.6., 2.10. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників). А наказ роботодавця №534 від 30 жовтня 2014р. про помилковість запису до трудової книжки в установленому порядку незаконним не визнавався.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то апеляційна скарга в силу ч.1 ст.308 ЦПК підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05 лютого 2015р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двадцяти днів.

Головуючий: Судді: