Справа № 658/882/15-ц
(провадження № 2/658/483/15)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі

головуючого судді Терещенко О.Є.,

при секретарі Оніщенко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, м. Каховка Херсонської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1, що діє від імені ОСОБА_2 до Розо-Люксембурзької сільської ради Каховського району Херсонської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну частку (пай), що залишився після смерті ОСОБА_3

Вимоги мотивовано тим, що після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, що зокрема складається з земельної частки (паю), розміром 7,98 умовних кадастрових гектарів по КСП ім.. Рози Люксембург. Позивач є спадкоємцем померлого за заповітом. Нотаріус відмовив ОСОБА_2, у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, що позбавляє позивача можливості оформити право на спадщину після смерті ОСОБА_3 Виконати вимоги нотаріуса позивач не може у зв'язку з тим, що оригінал сертифікату на право на земельну ділянку було втрачено. За вказаних обставин просив визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку.

Позивач в судове засідання не з'явився - надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту якої на задоволенні позову наполягав у повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві.

В судове засідання представник Розо-Люксембурзької сільської ради Каховського району не з'явився - надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту якої - позов визнав.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Вимога підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1, помер ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації актів про смерть, ІНФОРМАЦІЯ_1, зроблено запис за № 04 (а.с. 12).

Відповідно до листа заступника начальника управління Держземагенства у Каховському районі Херсонської області від 22 грудня 2014 року, померлий ОСОБА_3 отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 по КСП ім. «Рози Люксембург». У списку який додається до Державного акту на право колективної власності на землю КСП померлий записаний за № 621. В зв'язку пропущеними членами господарства згідно додаткового списку та на підставі розпорядження голови райдержадміністрації № 193 від 05 травня 2000 року змінено розмір та вартість земельної частки (паю), яка складає - 7,98 умовних кадастрових гектар (а.с. 10).

Як вбачається з виданої Розо-Люксембурзької сільською радою довідки від 11 грудня 2014 року, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав на момент смерті за адресою: АДРЕСА_1, одиноко (а.с. 8).

Згідно до складеного ОСОБА_3 заповіту від 10 серпня 1998 року, що посвідчений секретарем Розолюксембурської сільської ради Каховського району, померлий на випадок своєї смерті зробив наступне розпорядження: все належне йому майно де б воно не знаходилось і з чого б не складалося і взагалі все те, що буде належити йому на день його смерті і на що він по закону буде мати право заповів ОСОБА_2 (а.с. 9).

Постановою державного нотаріуса Заремба С.А. від 24 грудня 2014 року ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) в землях КСП ім.. Рози Люксембург, що знаходиться в с. Федорівка Каховського району Херсонської області, розміром 9,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), який належав ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, відмовлено. Вказаною постановою державним нотаріусом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася, спадкоємці з заявами про прийняття спадщини та/або видачу свідоцтв про право на спадщину, відмову від прийняття спадщини не зверталися. Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право власності на земельну частку (пай) слугувало те, що заявником не надано нотаріусу оригіналу сертифікату на право на земельну частку(пай) (а.с. 11).

ОСОБА_3 помер у 1999 році, тому відповідно до прикінцевих та перехідних положень ЦК України на дані правовідносини поширюється дія ЦК УРСР (1963 року).

Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом (ст. 534 ЦК України (1963 року).

Згідно з ст. 548 ЦК України (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 року) вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не витікає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема і на підставі прийняття спадщини (п. «г» ст. 81 ЗК України).

Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Як встановлено п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства», від 16 квітня 2004 року № 7, член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, приймаючи до уваги вищенаведені норми цивільного права, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 набув право на земельну частку (пай) по КСП ім. Рози Люксембург розміром 7,98 умовних кадастрових гектарів.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

У разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 174 ЦПК України).

Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтереси інших осіб, тому приймається судом.

Суд, дослідивши надані письмові докази, вважає, що у зв'язку з неможливістю оформлення позивачем права власності на земельну частку (пай), що належала померлому спадкодавцю, порушуються його законні права та інтереси, як спадкоємця за заповітом, які підлягають захисту шляхом визнання за ним права власності на земельну частку. Вбачає правомірність набуття права власності ОСОБА_2 на спадкове майно - земельну частку (пай). Вимоги законодавства, що встановлюють порядок прийняття спадщини, позивачем дотриманні, що знайшло своє підтвердження належними доказами.

Керуючись ст.ст. 8, 21, 22, 24, 41, 55, 124 Конституції України,

ст. 81, 125, 126 ЗК України,

п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України

«Про практику застосування судами земельного законодавства»,

від 16 квітня 2004 року № 7,

п. 4 Прикінцевих та перехідних положень, ст. 16 ЦК України,

ст.ст. 529, 548, 549 ЦК України (1963 року),

ст.ст. 5 - 8, 57 - 60, 212, 213 - 215, 222 - 223 ЦПК України,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1, що діє від імені ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну частку (пай), в землях КСП ім. Рози Люксембург, розміром 7,98 умовних кадастрових гектарах.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.

Суддя О.Є. Терещенко