Справа № 583/4403/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді Ільченко В.М.

при секретарі Вербі Н.О.

за участю представників позивачки ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка справу за позовом ОСОБА_3 до приватного сільськогосподарського підприємства «Хухрянське», приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» про визнання недійсним договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

12.01.2015 року відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 25.01.2006 року між сторонами був укладений договір оренди землі площею 3,4233 га, що розташована на території Хухрянської сільської ради Охтирського району Сумської області та належить позивачці на праві приватної власності, строком на 5 років, який 29.03.2006 року був зареєстрований Охтирським районним відділом Сумської регіональної філії ДП «Центр Держваного земельного кадастру» при Держкомземі України за НОМЕР_1 На початку 2013 року вона дізналася про існування іншого договору оренди землі від 18.01.2007 року, укладеного від її імені з відповідачем, який вона не підписувала. Також вона не підписувала акт визначення меж земельної ділянки в натурі від 22.01.2007 року та акт приймання-передачі земельної ділянки від 22.01.2007 року. По факту підробки її підпису у зазначеному договорі оренди вона звернулася з заявою до Охтирського МВ УМВС України в Сумській області, яка була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань. В зв'язку з цим просить визнати недійсними договір оренди землі від 18.01.2007 року, акт визначення меж земельної ділянки в натурі та акт приймання-передачі земельної ділянки від 22.01.2007 року, зняти з державної реєстрації у Охтирському районному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» при Держкомземі України договір оренди землі від 18.01.2007 року, а також сплату судових витрат покласти на відповідачів.

Позивачка в судовому засіданні 17.02.2015 року позов підтримала в повному обсязі та пояснила, що в 2006 році уклала з ПАТ «Хухрянське» договір оренди земельної ділянки, яка належить їй на праві приватної власності, строком 5 років. На підставі цього договору останній сплачував орендну плату. В кінці 2012 року вона приїхала до ПСП «Хухрянське» для того, щоб написати заяву про повернення їй земельної ділянки та дізналася, що її землею користується ПрАТ «Райз-Максимко». Її попрохали приїхати з цього приводу навесні. Вона приїхала в березні 2013 року, спочатку керівник «Райз-Максимко» ухилявся від зустрічі, а потім сказав, що буде вирішувати це питання через суд. В цей час їй показали договір оренди землі від 18.01.2007 року на якому вона побачила не свій підпис. Доручення на укладення договору вона нікому не давала. З цього приводу вона зверталася з заявою до міліції. Зазначила, що орендну плату отримувала на складі ПСП «Хухрянське» до 2013 року, за 2014 рік орендну плату не отримувала. Просила задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні представники позивачки підтримали позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та просили задовольнити.

Представник відповідача ПСП «Хухрянське» в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, а також надав письмові пояснення, в яких заперечив проти заявлених вимог та пояснив, що позивачка отримувала орендну плату за користування її земельною ділянкою, в тому числі за 2013 рік, яка була сплачена ПрАТ «Райз-Максимко», з яким в 2011 році відповідач уклав договір виробництва сільськогосподарських робіт, у тому числі на земельній ділянці позивачки, за умовами якого ПрАТ «Райз-Максимко» виконує повний цикл сільськогосподарських робіт та проводить розрахунки зі сплати орендної плати, згідно договорів оренди. При цьому, договір оренди не втрачає свою дію, а сторони таких договорів залишаються без змін та не втрачають статусу сторін, в тому числі й в частині відповідальності за виконання їх умов. Тобто позивачка вчиняла дії відповідно до складених договірних відносин. Також зазначив, що рішення суду не може бути обґрунтованим виключно на підставі висновку за матеріалами кримінальної справи, оскільки вважає, що позивачка, підписуючи договори оренди, навмисно або з урахуванням недбалості не в повній точності відобразила власний підпис. Крім того, представником відповідача надана заява про сплив (закінчення) строку позовної давності як підставу для відмову у позові, яку мотивує тим, що позивачка, а також її чоловік, знали, що строк дії договору оренди землі від 25.01.2006 року сплинув у 2007 році, а тому початком перебігу строку позовної давності є початок 2008 року. Тобто позивачкою пропущено строк позовної давності звернення до суду з даним позовом. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача ПрАТ «Райз-Максимко» в судове засідання не з'явився, надав заперечення, згідно яких вважає, що залучення товариства є необґрунтованим та безпідставним, оскільки воно не є учасником спірних правовідносин, товариство не є стороною оспорюваного договору, а також до нього не заявлено вимог, окрім сплати судового збору. Просив відмовити в задоволенні позову в частині покладення на ПрАТ «Райз-Максимко» сплати судових витрат.

Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

За ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

25.01.2006 року між ОСОБА_3, яка є власником земельної ділянки площею 3,4233 га, розташованої на території Хухрянської сільської ради Охтирського району Сумської області, право власності на яку підтверджується Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА № 872325, та ПСП «Хухрянське» було укладено договір оренди землі, який 29.03.2006 року був зареєстрований в Державному реєстрі земель за НОМЕР_1

Відповідно до договору оренди землі від 19.01.2007 року, який 25.12.2007 року був зареєстрований в Державному реєстрі земель за НОМЕР_2, ОСОБА_3 надано ПСП «Хухрянське» в оренду строком на 10 років земельну ділянку.

Із акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 22.01.2007 року та акту приймання-передачі земельної ділянки від 22.01.2007 року вбачається, що були визначені межі земельної ділянки, що розташована на території Хухрянської сільської ради Охтирського району Сумської області та належать позивачці, та проведена передача в оренду земельної ділянки площею 3,4233 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва терміном на 10 років.

Статтею 14 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Згідно із ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

В підтвердження того, що позивачка не підписувала договір оренди землі від 18.01.2007 року та акти від 22.01.2007 року нею наданий висновок експерта від 06.11.2014 року № 90, згідно з яким підпис в графі «орендодавець» в договорі оренди землі від 18.01.2007 року виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою, відповідно до зразків, наданих на дослідження. Підпис в графі «орендодавець» в акті приймання-передачі земельної ділянки (об'єкта оренди) від 22.01.2007 року виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою, відповідно до зразків, наданих на дослідження.

Відповідно до ч. 3 і ч. 4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Оскільки представник відповідача, стверджуючи, що оспорюваний договір підписаний позивачкою, але остання навмисно або з урахуванням недбалості не в повній точності відобразила власний підпис, не надав доказів на підтвердження своїх заперечень та у порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України ухилився від доведення обставин, на які посилався, суд вважає доведеним, що договір оренди землі від 18.01.2007 року та акт приймання-передачі земельної ділянки від 22.01.2007 року позивачка не підписувала, як це встановлено почеркознавчою експертизою.

Доказів на підтвердження того, що позивачка уповноважувала інших осіб на укладення договору оренди належної їй земельної ділянки та на виконання його умов, суду не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання недійсним договору оренди землі від 18.01.2007 року.

Вирішуючи питання щодо строків позовної давності, про застосування якого заявлено представником відповідача, суд виходить з наступного.

Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 260 ЦК України передбачається, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.

За статтею 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позивачка та її представники суду зазначили, що про наявність договору оренди землі від 18.01.2007 року позивачці стало відомо на початку 2013 року, з позовом до суду вона звернулася в грудні 2014 року, тобто в межах строку позовної давності.

Спростовуючи вказані твердження позивачки, представник відповідача зазначив, що початок перебігу строку позовної давності є початок 2008 року, оскільки строк дії договору оренди землі від 25.01.2006 року сплинув у 2007 році, позивачка знала, що ПСП «Хухрянське» обробляє її земельну ділянку, отримувала орендну плату, останню орендну плату вона отримала за 2013 рік, відмовляється отримати орендну плату за 2014 рік.

Суд не може взяти до уваги таке твердження представника відповідача, виходячи з наступного.

Так, пунктом 8 договору оренди землі від 25.01.2006 року визначено, що цей договір укладено на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. При цьому в кінці зазначеного пункту мається рукописна приписка «до 2007 р.».

Доводи представника відповідача, що рукописна приписка «до 2007 р.» вказує на строк дії договору не може бути взята судом до уваги, оскільки друкована частина зазначеного пункту договору, де строк дії договору зазначений 5 років, не містить виправлень та застережень.

Крім того, відповідачем не надано доказів звернення у 2007 році до позивачки на виконання п. 8 договору оренди землі щодо наміру продовження дії договору.

Таким чином, приймаючи до уваги доводи позивачки про те, що вона вважала, що ПСП «Хухрянське» користується належною їй землею та сплачує за це орендну плату на підставі договору оренди землі від 25.01.2006 року, враховуючи, що позивачка не підписувала договору оренди землі від 18.01.2007 року, а тому не могла знати про його наявність, що не спростовано представником відповідача, суд дійшов висновку, що позов поданий в межах строку позовної давності та підлягає задоволенню в частині визнання недійсним договору оренди землі від 18.01.2007 року.

Разом з тим, позовні вимоги в частині визнання недійсними акту визначення меж земельної ділянки в натурі від 22.01.2007 року та акту приймання-передачі земельної ділянки від 22.01.2007 року не підлягають задоволенню, оскільки зазначені акти не спрямовані на виникнення прав і обов'язків сторін, а є лише фіксуванням фактів у додання до правочину - договору оренди землі й самі по собі не є правочинами, а тому не можуть бути визнані судом недійсними.

Крім того, не підлягає задоволенню вимога в частині зняття з державної реєстрації оспорюваного договору оренди землі, оскільки позивачкою не надані докази щодо існування спору та порушення її прав в цій частині.

При вирішенні питання щодо судових витрат відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд враховує, що ПрАТ «Райз-Максимко» не є стороною оспорюваного договору, а тому не є належним відповідачем в даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 203, 207, 256, 257, 260, 267, 626 ЦК України, ст. 125 ЗК України, Законом України «Про оренду землі», ст.ст. 10, 11, 58-60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати недійсним договір оренди землі від 18 січня 2007 року, укладений між ОСОБА_3 та приватним сільськогосподарським підприємством «Хухрянське», зареєстрований в Державному реєстрі земель 25 грудня 2007 року за НОМЕР_2.

Стягнути з приватного сільськогосподарського підприємства «Хухрянське» на користь ОСОБА_3 243,60 грн. (двісті сорок три грн. 60 коп.) в рахунок відшкодування судових витрат.

В задоволенні решти вимог відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які приймали участь у справі, але не були присутні при проголошенні рішення - в той же строк з часу отримання його копії.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області В.М. Ільченко