№ 556/230/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2015 дата розгляду справи

Володимирецький районний суд Рівненської області під головуванням судді - Поровського В. А. при секретарі - Кньовець Н.П. позивачі-Логачової О.Л. відповідача-Логачова P.O.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець справу за позовом ОСОБА_1 заявленого до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

встановив:

До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом заявленим до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3-ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6-ІНФОРМАЦІЯ_3. Позивач вказує в позові, що чоловік ніде не працює, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Доказом того, що чоловік ніде не працює позивачка надала суду ксерокопію трудової книжки ОСОБА_2. в котрій зроблено запис від 31.12.2012р. про звільнення відповідача з роботи за згодою сторін (пю1 ст. 36 КЗпП України). Відповідач з 31.12.2012р. по даний час ніде не працює і позивачка утримує дітей сама без допомоги чоловіка. Відповідач також вимушений допомагати своїй мамі, котра є інвалідом третьої групи і потребує матеріальної допомоги. Позивачка зазначила в позові, що у відповідності до вимог ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення , суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач потребує матеріальної допомоги і змушена звернутись до суду за захистом своїх прав в примусовому порядку та просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 80 грн. щомісяця на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги і суду пояснила, що мати відповідача ї інвалідом і їй потрібна допомога відповідача. Відповідач знайти собі роботу не може, раніше працював в м. Києві, але фірма розпалась і зараз безробітний і знаходиться дома. Оскільки відповідач ніяких доходів не має то позивачка просить стягувати з його аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі по 80 грн. щомісяця на кожну дитину, а також нехай матеріально допомагає вирощувати дітей держава. Позивачка на даний час не працює і веде домашнє господарство. Влаштуватись на роботу не має можливості оскільки всі вакантні місця зайняті, а їздити з села на роботу до районного центру їй накладно бо має трьох діток і веде підсобне господарство.

Відповідач заявлений позов визнав і згідний щоб з його стягували аліменти на утримання дітей в розмірі по 80 грн. щомісяця на кожну дитину. Він пояснив суду, що у його хворі нирки і він не може нагинатись, працювати фізично і перебувати на холоді, нирки вимагають спокійної обстановки і не перемерзати. Оскільки роботи собі знайти не може то згідний сплачувати заявлену в позові суму, а також держава зобов'язана допомогти матеріально утримувати дітей. Пояснив суду, що він не є алкоголіком і тунеядцем, все зароблене він вкладає в сімю щоб діти мали що одітись та продукти харчування. Надіється на допомогу держави, оскільки не може забезпечити навіть самого себе.

Суд дослідивши та оцінивши докази у справі встановив, що позивач утримує дітей одночасно з відповідачем, адже відповідач пояснив в суді що він кожну добути копійку вкладає в сімю щоб діти були забезпечені. На час розгляду справи відповідач є працездатний але підходящої роботи собі не знайшов, посилається на незадовільний стан здоровя. Зменшення розміру аліментів через відсутність роботи законодавством не передбачено і таке пояснення відповідача не буде підставою для зменшення аліментів нижче прожиткового мінімуму для дитини. В матеріалах справи є ксерокопії свідоцтв про народження дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 де батьком записаний ОСОБА_2.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник має нерегулярний дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Отже, суд за наявності певних обставин може, а не зобов'язаний, визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2014рік» від 16.01.2014р № 719-VII ( мінімальний розмір аліментів на 2015р. існує лише в проекті) та згідно ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На дитину у віці від до б років розмір аліментів не може бути меншим ніж 309,60 грн. При задоволенні позову про стягнення з відповідача аліментів в сумі по 80 грн. щомісяця, держава повинна буде доплачувати позивачці різницю між аліментами та прожитковим мінімумом на кожну дитину. Позивач ОСОБА_1 разом з відповідачем ОСОБА_2 хоче обов'язки по утриманню дітей покласти на державу, щоб держава доплачувала їй кожного місяця різницю по 229,60 грн. на кожну дитину. Розмір аліментів в твердій грошовій сумі повинен бути не нижче ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При розгляді позовної заяви суд керується тим, що згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і не перекладати свої обов'язки на державу.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 184 СК України, суд,

вирішив:

В позові ОСОБА_1 заявленого до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі по 80 грн. на кожну дитину щомісяця відмовити за безпідставністю.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Рівненської області протягом 10 днів з дня проголошення. Особа, яка не була присутня в судовому засіданні під час проголошення судового рішення може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С У Д Д Я :

Поровський В.А.