Справа № 541/1227/14-ц
Провадження №2-др/541/3/15
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
21 липня 2015 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі
головуючої судді - Куцин В. М.
при секретарі - Борисенко М. Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді заяву ОСОБА_1 про постановлення додаткового рішення по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1, фізичної особи підприємця ОСОБА_1, Миргородського підприємства технічної інвентаризації та експертизи «Інвентаризатор» про стягнення заборгованості по кредитному договору та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та Кредит" про визнання договору про мультивалютну кредитну лінію недійсним
Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 липня 2015 року зустрічний позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та Кредит" про визнання договору про мультикредитну лінію недійсним, задоволено частково. Ухвалено визнати недійсним з моменту укладення договір про мультивалютну кредитну лінію №К-134-2007 від 05 травня 2008 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1.

Після проголошення рішення позивач ОСОБА_1 звернулася із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат понесених позивачем на проведення експертизи в розмірі 8800 гривень, оскільки в ході судового розгляду справи не були надані належні докази, документи, які підтверджують проведення оплати позивачем ОСОБА_1

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги заяви підтримала, суду пояснила, що при здійсненні оплати за проведення експертизи банківською установою була допущена помилка та зазначено платником ОСОБА_2. Після встановлення даних обставин, вона звернулася до банку, який підтвердив, що зазначений платіж був здійснений саме нею ОСОБА_1. Крім того, факт проведення оплати саме нею підтверджується призначенням платежу де зазначено, що платіж здійснений на підставі рахунку виданого їй експертною установою для здійснення оплати за проведення експертизи.

Представник ПАТ Банк "Фінанси та Кредит" в направлених на адресу суду поясненнях просив заяву розглянути без участі представника банку, вважав, що заява не підлягає до задоволення, виходячи з приписів п.41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», оскільки під час судового розгляду справи докази на підтвердження понесених судових витрат не надавалися.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив.

В ході судового розгляду справи за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та Кредит" про визнання договору про мультивалютну кредитну лінію недійсним позивачем ОСОБА_1 не були документально підтверджені судові витрати на проведення додаткової судової експертизи, оскільки не надано оригінал квитанції про оплату витрат на проведення експертизи. Світлокопія квитанції про сплату витрат на проведення експертизи свідчить про проведення оплати ОСОБА_2. (а.с.87 т.2). Докази на підтвердження оплати цих витрат позивачем направлені на адресу суду після проголошення рішення (а.с.160 -162 т. 2).

Статтею 220 ЦПК України передбачено, суд, що ухвалив рішення може за заявою осіб, які беруть участь у справі, з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд не вирішив питання про судові витрати.

Заслухавши позивача, дослідивши рішення суду від 06.07.2015 року, матеріали справи, судом встановлено, що при ухвалені судом рішення не вирішено питання судових витрат (витрат на проведення експертизи), розмір яких становить 8800 гривень.

Відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені неї і документально підтверджені судові витрати.

Згідно розяснень викладених в п.41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо суд не прийняв рішення щодо розподілу судових витрат або, наприклад, про повернення судового збору з Державного бюджету України, то за заявою сторони або прокурора, який брав участь у судовому процесі, а також із власної ініціативи суд на підставі статті 220 ЦПК має право ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити відповідне питання.

Проте якщо під час розгляду справи докази на підтвердження понесених судових витрат суду не надавалися, то додаткове рішення щодо розподілу цих судових витрат ухвалюватися не може і в задоволенні такої заяви має бути відмовлено.

Оскільки судом встановлено, що під час розгляду справи належні докази на підтвердження понесених судових витрат суду позивачем ОСОБА_1 не надавалися, тому в задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст. 220 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Ухвалити додаткове рішення по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1, фізичної особи підприємця ОСОБА_1, Миргородського підприємства технічної інвентаризації та експертизи «Інвентаризатор» про стягнення заборгованості по кредитному договору та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та Кредит" про визнання договору про мультивалютну кредитну лінію недійсним.

В задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення судових витрат (витрат на проведення експертизи) в сумі 8800 гривень - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд до Апеляційного суду Полтавської протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_3