Малиновський районний суд м.Одеси
Справа № 2-6944/' ІО
5 листопада 2010р. Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Вербицької Н.В..
за участю секретаря судового засідання - Солтис О.Ю.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення з останнього боргу за договором позики в розмірі 10 000 доларів США, що в еквіваленті на день подачі позову складає 80 100 грн. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача інфляційні за період заборгованості в розмірі 2 643,30 грн.. а також 3% річних - 1 402, 30 грн.
Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та пояснив наступне. 9 жовтня 2009р. між ним, Дм ітрієвим Р.Б., та відпові дачем ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 11 500 доларів США на строк до З 1 грудня 2009р. До закінчення строку відповідач повернув суму в розмірі 1 500 доларів США. На даний час строк виконання договору сплив, а відповідач в добровільному порядку не повертає суму, яка залишилась. У звязку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу в розмірі 84 145,60 грн.. іцо складається з суми боргу, розрахованої за курсом валюти на день подачі позову, інфляційних та 3% річних.
Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення справи не подавав.
У звязку з повторною неявкою відповідача у відкрите судове засідання, при належному його повідомленні, враховуючи згоду позивача, суд постановляє рішення в заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 169, 224 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення позивача, оглянувши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги на підставі наступного.
Правовідносини між сторонами виникли з приводу невиконання грошових зобов'язань.
В судовому засіданні встановлено, що 9 жовтня 2009р. між позивачем, ОСОБА_1, та відповідачем, ОСОБА_2, був укладений договір позики, відповідно до якого ОСОБА_1 надав грошові кошти ОСОБА_2 в сумі 11 500 доларів США зі строком повернення до 31.12.2009р. Це підтверджується копією розписки, що знаходиться в матеріалах справи, що відповідає оригіналу (а.с.9). Отже, відповідно до сг. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальнику) гроші або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцю таку ж суму боргу, між заявником та боржником виникли відносини позики.
До спливу строку ОСОБА_2 повернув 1 000 доларів США 12 листопада 2009р. та ще 500 доларів 10.12.2009р., що підтверджується відповідними записами на розписці. Отже, залишилась сума боргу в розмірі 10 000 доларів США.
Строк виконання договору сплив, але боржник не повертає борг в добровільному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник не повернув грошову суму в строк, то він повинен повернути суму боргу відповідно до ст. 625 ЦК України, яка не звільнює боржника від її сплати в разі неможливості виконання ним зобов'язання.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання повинне виконуватися належним чином згідно умов договору і вимог Цивільного кодексу України. Прийняті на себе зобовязання по договору у частині своєчасного погашення заборгованості за договором позики відповідач ОСОБА_2 в строк не виконав, тому відповідно до ст. 610, 1049 ЦК України порушує зобовязання, оскільки прострочив виплату позики.
Відповідно до ч.І ст. 1050 ЦК України у разі невиконання прийнятих на себе зобовязань позичальник відповідно до ст. 625 ЦК України не звільнюється від сплати грошового зобовязання.
Отже, за основним боргом підлягає стягненню сума в розмірі 10 000 доларів США, що на момент постановлення рішення еквівалентно 79 199 грн. Відповідно до вимог ч,2 ст.533 ЦК України, а також ч.2 п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у
мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом Національного банку України на день ухвалення рішення.
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Оскільки угодою сторін інше не встановлено, а позивач вимагає стягнення суми боргу враховуючи індекс інфляції та три відсотки річних, суд нараховує їх у відповідності до вищевказаної статті.
Враховуючи, що позивач просить стягнути інфляційні та 3% річних з моменту прострочення та до подачі позову, тому цей період складає з 1 січня 2010р. по 1 серпня 2010р.
Відповідно до Листа Верховного суду України від 03 квітня 1997р. за № 62-97р. грошовий еквівалент індексу інфляції за весь час прострочки розраховується шляхом перемноження між собою помісячних індексів за відповідний період. Отже, індекс інфляції за період з 01.01.2010р. по 01.08.2010р. складає 1.033. А тому інфляційне збільшення суми боргу складає 79 199 грн. х 1,033 = 2 613,57 грн.
Три відсотки річних за цей же період складають 1 385,98 г рн. від загальної суми боргу в гривневому еквіваленті.
Отже, вся сума заборгованості складає 83 198,55 грн.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України в разі задоволення позову суд також стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого держмита (850 грн. (а.с.1) та витрат на інформаційно-технічне забезпечення (120 грн. (а.с.2).
Керуючись ст. 526, 610. 625. 651, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88. 209. 213-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 79 199 грн., що еквівалентно 10 000 доларів США, інфляційні - 2 613, 57 грн.. 3% річних - 1 385,98 грн., державне мито в розмірі 850 грн. та витрати на ГГЗ - 120 грн., а всього - 84 168 (вісімдесят чотири тисячі сто шістдесят вісім) грн. 55 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі до Малиновського районного суду м.Одеси апеляційної скарги на протязі 10 днів з дня проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

ВИРІШИВ:

Г оловуючий

ОСОБА_3