РІШЕННЯ

Іменем України

15.07.2015 року Франківський районний суд м. Львова,

в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Буюклі В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Новатор-Ремпроект», з участю третьої особи: ФРА ЛМР про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог покладається на те, що з 09.04.2004 року працював у ЛКП «Новатор-Ремпроект» на посадах інженера та інженера-інспектора. З 22.12.2014 року по 01.01.2015 року перебував на лікарняному , після чого, 05.01.2015 року вийшов на роботу де надав листок непрацездатності. Однак, керівництвом ЛКП «Новатор-Ремпроект» було повідомлено йому, що згідно Наказу №13-к від 22.12.2014 року його звільнено із займаної посади у звязку із скороченням штату Вважає такі дії відповідача незаконними, оскільки всупереч ст. 49-2 КзПП України, його не було повідомлено про звільнення за два місяці до такого, жодних документів з-приводу цього ін не підписував, інша робота йому запропонована не була. Протиправність дій відповідача полягає і в тому, що у день звільнення він перебував на лікарняному. На підставі наведеного просить позов задовольнити.

Представником відповідача подано письмове заперечення на даний позов, яким відповідач заперечує позов, вказує, що твердження позивача про те, що він 05.01.2015 року вийшов на роботу і здав листок непрацездатності не відповідає дійсності, листок непрацездатності був поданий 12.01.2015 року. 20.10.2014 року директор ЛКП на оперативній нараді ознайомив колектив підприємства, під розписку з Наказом № 10 «Про внесення змін до штатного розпису та скорочення штату працівників ЛКП «Новатор-Ремпроект». Позивач був присутній на нараді, ознайомлений з наказом, проте, відмовився розписатись про це. До працівників, які підлягали звільненню, 20.10.2014 року директором ЛКП під розписку було доведено зміст наказу №11 «Про попередження про звільнення» 22.12.2014 року з роботи, відповідно до ст. 40 КЗпП України та ознайомлено з персональним попередженням про звільнення з роботи та попереджено їх, що звільнення відбувається з неможливістю переведення на іншу роботу у звязку із відсутністю вакантних посад на підприємстві. Позивач від підпису про те, що він ознайомлений із таким наказом відмовився. Про звільнення з роботи ОСОБА_1 було попереджено за два місяці до цього. До вказаного строку зараховується період перебування працівника у відпустці та час перебування на листку непрацездатності. 22.12.2014 року позивача не було ознайомлено із наказом № 13-к «Про звільнення з роботи ОСОБА_1С.» та не було видано йому трудову книжку, оскільки о 16:00 год. останній самовільно покинув своє робоче місце, до 18:05 год. на робочому місці не зявився. Вважає, що вимоги позову задоволенню не підлягають, оскільки базуються на неправдивих відомостях, просить відмовити у позові.

Позивач уточнив свої вимоги, вказує, що у відповідача відсутні допустимі докази, які б свідчили, що на підприємстві (ЛКП «Новатор-Ремпроект») дійсно мали місце зміни в організації виробництва і праці, а саме: скорочення штату. Фактично, не відбулось ні ліквідації, ні скорочення штату, а усі накази керівництва відповідача приймались лише з однією метою-звільнення позивача у будь-який незаконний спосіб. Вказує, що йому не було відомо про наявність Наказу № 10 «Про внесення змін до штатного розпису та скорочення штату працівників ЛКП», про такий дізнався у ході судового розгляду. Вважає такий наказ незаконним, його прийнято у порядку та в спосіб, який не відповідає Статуту підприємства. Крім того, відповідач був зобовязаний надати йому переважне право на залишення на роботі, так, як його трудовий стаж на підприємстві становив більше десяти років та був більшим ніж у працівників, які не попали під скорочення. На підставі наведеного, просить: Визнати незаконним та скасувати Наказ №10 «про внесення змін до штатного розпису та скорочення штату працівників ЛКП «Новатор-Ремпроект»» від 17.10.2014 року в частині скорочення із займаної посади інженера інспектора та виведення такої посади із штатного розпису, звільнення ОСОБА_1 із займаної посади; визнати незаконним та скасувати Наказ № 13-к від 22.12.2014 року по Львівському комунальному підприємству «Новатор-Ремпроект», яким ОСОБА_1 звільнено із займаної посади інженера інспектора у звязку із скороченням штату відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України; поновити його на займаній посаді з 22.12.2014 року; стягнути з відповідача у його користь середню заробітну плату за весь час вимушеного прогулу, з 22.12.2014 року по день поновлення; стягнути з відповідача у його користь моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Представник відповідача подав письмові заперечення на уточнений позов, яким вказав, що підтвердженням того, що позивача було ознайомлено із наказом та персональним попередженням про звільнення з роботи є письмові свідчення працівників ЛКП, які додаються до матеріалів справи. Також спростовує твердження позивача про те, що лише інженер-інспектор виконує основну роботу підприємства, таке не відповідає дійсності. На спростування твердження про відсутність допустимих доказів щодо зміни в організації праці, то 22.12.2015 року введено у дію новий штатний розпис в якому передбачено 5 штатних одиниць. Також, вказує, що відповідно до п.п. 6.4., 6.5.1., 5.1.4. Статуту ЛКП «Новатор-Ремпроект», директор підприємства самостійно вирішує питання діяльності підприємства, у тому числі і визначає організаційну структуру, чисельність працівників і штатний розпис; несе повну відповідальність за стан діяльності підприємства; підприємство самостійно приймає рішення у межах своїх повноважень, видає накази. Рішення про зміну в організаційній структурі, чисельності підприємства та штатного розпису та видано наказ № 10 від 17.10.2014 року було прийнято відповідно до вказаних пунктів Статуту та ст. 64 ГК України.

В судовому засіданні позивач та його повноважний представник позов підтримали повністю, просять задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що з боку ЛКП «Новатор-Ремпроект» щодо ОСОБА_1 жодних порушень законодавства про працю не допускалось, що зокрема підтверджується актами та іншими документами, долученими до поданих письмових заперечень.

Представник третьої особи у судовому засіданні позов заперечив, просив відмовити у ньому.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 4, 10, 60 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, або заперечень.

Як встановлено судом, твердження ОСОБА_1 про те, що він 05.01.2015р. вийшов на роботу та здав листок непрацездатності, про що повідомив керівництво відповідача не відповідає дійсності та нічим не підтверджено. Як вбачається із Акту ЛКП «Новатор - Ремпроект» від 05.01.2015 року, ОСОБА_1 о 09:00 год. 05.01.2015 року прийшов до ЛКП у кабінет № 210, де останнього було повідомлено директором ЛКП, про те, що Наказом від 22.12.2014 року № 13-к його звільнено з роботи, у звязку із скороченням штату на підставі ст. 40 КЗпП України. Нічого не повідомивши, ОСОБА_1 розписався на наказі, отримав трудову книжку, розписавшись у Книзі обліку, руху трудових книжок в отриманні трудової книжки і в 09:30 год. залишив кабінет № 210 ЛКП нічого не сказавши. Як вбачається із Акту ЛКП «Новатор - Ремпроект» від 12.01.2015 року, 12.01.2015 року о 15:15 год. ОСОБА_1 було подано в ЛКП його листок непрацездатності № 840057, виданий 22.12.2014 року, стати до роботи 03.01.2015 року. Даний листок непрацездатності був прийнятий підприємством 12.01.2015р. та оплачений відповідно до чинного законодавства, ст.35 п.2. а.З Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з втратою працездатності». Як вбачається із копії наказу №10 від 17.10.2014 року, «про внесення змін до штатного розпису та скорочення штату працівників ЛКП», виданого директором ЛКП «Новатор-Ремпроект», таким наказано: з 20.12.2014 року скоротити такі посади і вивести їх із штатного розпису: дві посади інженера інспектора та посаду старшого інженера інспектора. З 20.12.2014 року скоротити чисельність таких працівників: інженера-інспектора ОСОБА_2, інженера-інспектора ОСОБА_3, та старшого інженера-інспектора ОСОБА_1 З 20.12.2014 року ввести до штатного розпису посаду юрист-консультанта. Затвердити новий штатний розпис ЛКП «Новатор-Ремпроект», з 20.12.2014 року. Звільнити працівників, які займають вказані посади відповідно до п.1 ст.40 КЗпП з 22.12.2014 року, а саме: інженера-інспектора ОСОБА_2, інженера-інспектора ОСОБА_3, та старшого інженера-інспектора ОСОБА_1 Довести до відома працівників, що займають вказані посади, про звільнення персонально, під підпис, до 20.10.2014 року. Бухгалтерії підприємства : довести до відома державної служби зайнятості про наступне звільнення працівників у встановленому чинним законодавством України порядку; виплатити ОСОБА_1, ОСОБА_3А та ОСОБА_2І, вихідну допомогу у розмірі встановленому законодавством України.

Матеріалами справи підтверджується твердження представника відповідача про те, що директор ЛКП 20.10.2014р. на оперативній нараді ознайомив колектив підприємства з вказаним наказом № 10 «Про внесення змін до штатного розпису та скорочення штату працівників ЛКП «Новатор-Ремпроект». Таке твердження підтверджується Актом ЛКП «Новатор - Ремпроект» від 20.10.2014 року, з якого також вбачається, що позивача ОСОБА_1 було ознайомлено із наказом, однак, розписатись про це останній відмовився. 20.10.2014р. директором ЛКП під розписку було доведено наказ № 11 «Про попередження про звільнення» з робити з 22 грудня 2014р. відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України ОСОБА_1, ознайомлено з персональним попередженням про звільнення з роботи та попереджено що звільнення відбувається з неможливістю переведення на іншу роботу у зв'язку з відсутністю вакантних посад на підприємстві, що стверджується Актами ЛКП «Новатор - Ремпроект» від 20.10.2014 року, копії яких долучено до матеріалів справи. Також, ОСОБА_1 відмовився розписатись про те, що він ознайомлений з наказом № 11 та персональним попередженням про звільнення з роботи 22.12.2014р., у зв'язку з скороченням штату працівників, про, що ЛКП «Новатор - Ремпроект» було складено відповідний акт від 20.10.2014 року..

Суд не надає віри твердженням позивача про те, що його було незаконно звільнено з роботи та те, що таке звільнення відбулося без попередження за два місяці до звільнення. Згідно ч.3 ст. 40 КЗпП України, до вказаного двомісячного терміну враховується час перебування працівника у відпустці та час тимчасової непрацездатності. 22.12.2014р. ОСОБА_1 була виплачена місячна вихідна допомога, як передбачено чинним законодавством при звільненні працівника, відповідно до ст. 40 п.1 КЗпП України, тим самим отримавши місячну вихідну допомогу ОСОБА_1 визнав своє звільнення за даною статтею.

Згідно наказу №13-к від 22.12.2014 року, ОСОБА_1 звільнено з посади інженера-інспектора ЛКП «Новатор-Ремпроект», у звязку із скороченням штату відповідно до п.1 ст. 40 КЗ пП України.

Відповідно до вимог ст. 47 КЗпП України підприємство в день звільнення видає працівникові належно оформлену трудову книжку.

22.12.2014р. ОСОБА_1 не ознайомилася з наказом № 13-к «Про звільнення з роботи ОСОБА_1С.», ним не було отримано на руки трудову книжку оскільки о 16:00 год. він самовільно залишив своє робоче місце та до 18:05год. на робочому місці не зявився, про що ЛКП складено відповідний акт від 22.12.2014 року.

Запис про звільнення у трудовій книжці ОСОБА_1 було зроблено 22.12.2014 р., позивач вказує, що ніяких документів з приводу звільнення він не підписував та будь-яка інша робота в цій установі йому запропонована не була. Цим самим він підтверджує, що його ознайомлювали з наказом № 10 та № 11, персональним попередженням про звільнення з роботи 22.12.2014р. Твердження позову про те, що у ОСОБА_1 є переважне право залишитись працювати на даному підприємстві, також підтверджує що його попереджували про скорочення штату працівників. Твердження позивача про відсутність у відповідача допустимих доказів, які б свідчили про те, що на підприємстві (ЛКП) на якому він працював дійсно мали місце зміни в організації виробництва і праці», суд вважає надуманими, так, як в розпоряджені Франківської районної адміністрації від 28.11.2002р. № 1671 вказано, що ЛКП «Новатор-Ремпроект» надає послуги які прописані в Статуті підприємства - « послуги по оформленню дозволів на влаштування будівельних майданчиків»

Рішенням Львівської міської ради від. 31.07.2009р. № 581 п.З ЛКП «Новатор- Ремпроект» забрано повноваження на видачу дозволів та делеговано повноваження «щодо опрацювання документації по оформленні дозволів на влаштування будівельних майданчиків», п. 4.1. рішенням № 581 було вказано внести зміни до штатного розпису ЛКП, що не було виконано тодішнім керівництвом ЛКП «Новатор-Ремпроект». У зв'язку з тим, що керівництвом ЛКП «Новатор-Ремпроект» не було в повному обсязі виконано рішення № 581 в частині пункту 4.1 та не введено в штат підприємства юриста консультанта привело до того, що при перевірці Державною інспекцією контролю за цінами у Львівській області був складений акт про порушення законодавства в питанні видачі дозволів та накладено штрафні санкції на ЛКП. Наведене стверджується актом № 000696 від 07.12.2009 року, складеним Держінспекцією з контролю за цінами у Львівській області.

Відповідно до п.6.2. Статуту ЛКП «Новатор-Ремпроект» - « Підприємство за погодженням з уповноваженим- органом визначає структуру управління і встановлює штатний розпис». Відповідно до л. 1.1. Статуту підприємства уповноваженим органом є Франківська районна адміністрація.

На спростування твердження позивача, щодо того, що обсягів виробництва на ЛКП не було зменшено, представником відповідача надано копії відповіднї статистичної звітності Форми №2-м за рік 2010; 2013 та 2014.

Відповідно до п.п. 6.4., 6.5.1., 5.1.4. Статуту ЛКП «Новатор-Ремпроект», директор підприємства самостійно вирішує питання діяльності підприємства, у тому числі і визначає організаційну структуру, чисельність працівників і штатний розпис; несе повну відповідальність за стан діяльності підприємства; підприємство самостійно приймає рішення у межах своїх повноважень, видає накази. Рішення про зміну в організаційній структурі, чисельності підприємства та штатного розпису та видано наказ № 10 від 17.10.2014 року було прийнято відповідно до вказаних пунктів Статуту та ст. 64 ГК України.

Суд бере до уваги і письмове свідчення працівників ЛКП «Новатор-Ремпроект», долучене до матеріалів справи, яким стверджується, що ОСОБА_1 було ознайомлено із наказами ЛКП винесеними стосовно нього та персональним попередженням про його звільнення з роботи.

Викладеним вище у повній мірі спростовуються доводи позову, щодо неправомірності дій відповідача при звільненні з роботи позивача, а відтак, у задоволенні такого слід відмовити.

У відповідності до ст.23 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди», особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з ушкодженням здоров»я, із знищенням чи пошкодженням її майна, у душевних стражданнях, які особа перенесла у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої чи членів її сім»ї. Така шкода відшкодовується за рахунок особи, яка її завдала.

Відтак, суд не допускає можливості заподіяння позивачу моральної шкоди внаслідок дій відповідача, оскільки жодних неправомірних дій щодо ОСОБА_1 зі сторони відповідача не вчинялося.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 31, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Новатор-Ремпроект», з участю третьої особи ФРА ЛМР про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ванівський Ю.М.