АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5224/15 Справа № 2-136/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Куценко Т.Р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року м. Дніпропетровськ 15 липня 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого Куценко Т.Р.

суддів Волошина М.П., Демченко Е.Л.

при секретарі Прудченко В.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту прийняття спадщини, визначення частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на ? частину домоволодіння в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення АНД районного суду м. Дніпропетровська від 06.02.2014 року скасувати та ухвалити нове, яким її позовні вимоги до ОСОБА_3 задовольнити у повному обсязі /т.2 а.с. 32-34/.

Зазначеним рішенням ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення, позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на ? частину домоволодіння в порядку спадкування за законом задоволено /т.2 а.с. 23-24/.

Як на підстави апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що рішення суду від 06.02.2014 року є незаконним і необґрунтованим, оскільки ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи та доказам по справі /т.2 а.с. 32-34/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду залишити без змін, виключивши із його мотивувальної частини посилання на підстави задоволення позовних вимог ОСОБА_3

З матеріалів справи вбачається, що у березні 2007 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що будинок № 800 по вул. Передовій у м. Дніпропетровську належить їй на праві власності після смерті бабусі ОСОБА_5, яка померла 10.11.1983 року, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 02.06.2006 року. Позивач проживає у будинку разом зі своєю сім'єю.

У 2005 році вона дозволила відповідачці ОСОБА_3, дружині свого рідного брата ОСОБА_6, який помер у 2005 році, тимчасово пожити у її будинку, за умови, що та по першій вимозі звільнить будинок. Відповідач за проживання не сплачує та має реєстрацію у іншому будинку.

ОСОБА_3 позов не визнала та звернулася до ОСОБА_2 з зустрічним позовом про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсним та визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 06.11.1984 року померла бабуся її чоловіка ОСОБА_6 Після її смерті відкрилася спадщина, а саме належне бабусі на праві власності домоволодіння № 800 по вул. Передовій у м. Дніпропетровську. Так як на цей час не було у живих її єдиного сина ОСОБА_7, який помер у 1973 році, спадкоємцями стали його діти ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_2

Чоловік позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_6, з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, так як проживав разом з бабусею яка хворіла, піклувався про неї, робив ремонт у домі.

Ні хто зі спадкоємців з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо: 1. він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2. він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст. 529 ЦК УРСР онуки та правнуки спадкодавця є спадкоємцями по закону, якщо на час відкриття спадщини немає у живих того з батьків, який був би спадкоємцем; вони спадкують в рівних частках у тій частині, яка б належала при спадкуванні за законом їх померлим батькам.

Відповідно до ч.2 ст. 553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що домоволодіння № 800 по вул. Передовій у м. Дніпропетровську на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, яке видано 14.02.1985 року відділом комунального господарства АНД районної ради на підставі рішення виконкому № 27/7 від 25.01.1985 року належало ОСОБА_9 /т.1 а.с. 110, т.2 а.с. 8/.

21.06.1963 році ОСОБА_9 укладає шлюб з ОСОБА_10 та приймає прізвище чоловіка /т.1 а.с.10/.

Від першого шлюбу у неї є син ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 /т.1 а.с. 105/.

12.09.1971 року помирає ОСОБА_7, про що відділом РАГСУ АНД району м. Дніпропетровська зроблено актовий запис № 999 /т.1 а.с. 102/.

06.11.1983 року помирає ОСОБА_5, про що відділом РАГСу Індустріального району м. Дніпропетровська 10.11.1983 року зроблено актовий записи № 2021 /т.1 а.с. 38/.

На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 спадкоємцями на підставі ч.2 ст. 529 ЦК України ( в редакції 1963 року , який діяв на той час) були її онуки : ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2, яка 18.06.1976 року зареєструвала шлюб та прийняла прізвище чоловіка - Гах /т.1 а.с. 106, 107/.

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3, який 02.12.1962 року уклав шлюб з ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про одруження, та який 18.03.2005 року помирає /т.1 а.с. 205, 70, 69/.

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4, який 23.11.1968 року уклав шлюб з ОСОБА_12, що підтверджується свідоцтвом про одруження.

12.08.2002 року ОСОБА_8 помирає /т.1 а.с. 206, 233, 238/. Після його смерті до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ні хто не звертався, що підтверджується довідкою державного нотаріуса від 30.01.2009 року /т.1 а.с. 98/.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_13, 02.06.2006 року звертається ОСОБА_2, де підтверджує факт сумісного проживання зі спадкодавцем на момент її смерті та протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, що підтверджується домовою книгою і відміткою про прописку у паспорті /т.1 а.с. 100 зворіт/, та отримує свідоцтво про право на спадщину за законом від 02.06.2006 року на домоволодіння 800 по вул. Передовій у м. Дніпропетровську, реєстровий № 3-1579. ОСОБА_2 зазначила, про відсутність інших спадкоємців на спадкове майно /т.1 а.с. 119/.

Також з матеріалів спадкової справи вбачається, що 04.05.2005 року, ОСОБА_3, після смерті свого чоловіка ОСОБА_6 звертається до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка, та отримує свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 09.12.2005 року на домоволодіння 75 по вул. Дмитренка, 75 /т.1 а.с. 121-143/.

У грудні 2012 року ОСОБА_3 звертається до суду з позовом про визнання свідоцтва про право на спадщину по закону частково недійсним та визнання за нею право власності в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_6

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_3, суд першої інстанції встановив, що спадщину після ОСОБА_5, яка померла 06.11.1983 року, в порядку ст. 549 ЦК УРСР шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном прийняли в рівних частках її онуки ОСОБА_2, ОСОБА_8 та ОСОБА_6, оскільки їх батько ОСОБА_7 (син померлої ОСОБА_5І.) помер 12.09.1971 року. Після смерті ОСОБА_6, його дружина ОСОБА_3 у встановленому законом порядку прийняла спадщину, та приходить до висновку, що частка, яку ОСОБА_6 успадкував після смерті бабусі ОСОБА_5 та яку після смерті ОСОБА_6 успадкувала його дружина, становить ? частину домоволодіння № 800 по вул. Передовій у м. Дніпропетровську.

Але з висновком суду щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 трьома спадкоємцями (її онуками), погодитися не можна з тих підстав, що з матеріалів справи вбачаться, що спадщину після смерті ОСОБА_5 в порядку ст. 549 ЦК України прийняли ОСОБА_2 та ОСОБА_6, дружина якого ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про встановлення факту прийняття її чоловіком спадщини, який було задоволено.

Відносно третього спадкоємця ОСОБА_8, який помер 12.08.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть /т.1 а.с. 233/ відсутні будь-які докази щодо прийняття ним спадщини.

Його дружина ОСОБА_12, яка була залучена у якості співвідповідача за позовом ОСОБА_3, також ніяких вимог відносно спадщини не заявляла. ОСОБА_12 померла 03.10.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть /т.1 а.с. 232/.

Залучена до справи їх донька ОСОБА_4 (дівоче прізвище ОСОБА_12) /т.1 .с. 235/ у судовому засіданні підтвердила те, що її батьки за прийняттям спадщини після смерті ОСОБА_5 не зверталися.

Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК УРСР у випадку неприйняття спадщини спадкоємцем по закону або по заповіту або позбавлення спадкоємця права на спадщину (ст. 528 та 534 цього Кодексу), його частка переходить до спадкоємців по закону та розподіляється між ними у рівних частках.

Таким чином, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 належить в порядку спадкування по ? частині домоволодіння 800 по вул. Передовій у м. Дніпропетровську, але помилково послався на те, що спадщину після смерті ОСОБА_5, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, прийняли троє її онуків, у тому числі ОСОБА_8, так як це не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні.

Порушень матеріального та процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, рішення суду підлягає залишенню без змін з виключенням із його мотивувальної частини посилання на те, що спадщину після смерті ОСОБА_5, в порядку ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном прийняв ОСОБА_8

Керуючись ст.ст. 303, ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2015 року залишити без змін, виключивши із його мотивувальної частини посилання на те, що спадщину після смерті ОСОБА_5, в порядку ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном прийняв ОСОБА_8.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Волошин М.П.

ОСОБА_14