У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бондаренко О. В. ,

при секретарі Кириченко Д. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 заяву міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, про зміну способу і порядку виконання судового рішення , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 державний виконавець міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції ( далі - МВ ДВС БЦ МРУЮ) ОСОБА_2, за погодженням начальника МВ ДВС БЦ МРУЮ ОСОБА_3, звернувся до суду з заявою про заміну способу і порядку виконання рішення , на підставі якого було видано виконавчий лист Білоцерківського міськрайонного суду від 05.09.2011 року за № 2-16245, про зобовязання УПФУ в м. Біла Церква починаючи з 13.03.2010 року провести перерахунок та виплату державної пенсії ОСОБА_4 згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8 мінімальних пенсії за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, згідно ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з встановленого прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність згідно ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням нарахованих сум.

В обґрунтування даної заяви державний виконавець посилається на те, що у МВ ДВС БЦ МРУЮ перебуває на виконання зазначений виконавчий лист, 14.09.2011 року було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, з примусового виконання виконавчого документу виданого судом та направлено їх копії сторонам виконавчого провадження. Згодом надійшло розпорядження з УПФУ в м. Біла Церква № 187051 від 29.09.11 року в якому зазначено, що ОСОБА_4 здійснено перерахунок пенсії згідно ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період зазначений у виконавчому документі. Таким чином боржник в частині проведення перерахунку пенсії виконано, УПФУ в м. Біла Церква скерувало розпорядження про нарахування пенсії для проведення виплати в ГУ ПФУ в Київській області. Оскільки рішення суду виконано в частині нарахування підвищення до пенсії, а в частині виплати коштів рішення суду не виконано та виконати його неможливо, на підставі п.8 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем 05.10.2011 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та скеровано виконавчий документ до органу, який його видав. 05.09.2014 року постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області було скасовано постанову державного виконавця від 05.10.2011 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа за № 2- 16245 від 05.09.2011 року. 16.01.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відновлення виконавчого провадження. Згідно відповіді на запит державного виконавця УПФУ в м. Біла Церква надіслано повідомлення в якому зазначено порядок виконання рішень судів на користь соціально вразливих категорій громадян згідно листа № 6.1-20/2380 від 04.10.2013 року Міністерства юстиції України, щодо застосування державними виконавцями вимог ст. 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Тому, враховуючи вимоги зазначеного Закону та те , що в даній категорії справ виконати рішення суду без участі боржника неможливо, а боржник, який являється державним органом, в звязку з відсутністю відповідного бюджетного фінансування не має можливості його виконати, що є поважною причиною, необхідно змінити спосіб і порядок виконання судового рішення.

Представник МВ ДВС БЦ МРУЮ в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в поданні головний державний виконавець зазначив клопотання про розгляд справи без участі представника.

ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Представник управління Пенсійного фонду України в м. Біла Церква в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, до канцелярії суду надано письмові заперечення проти заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.10.2010 року задоволено частково позов ОСОБА_4, у справі № 2- 16245/2010 року, та зобовязано управління Пенсійного фонду України в м. Біла Церква Київської області починаючи з 13.03.2010 року провести перерахунок та виплату державної пенсії ОСОБА_4 згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8 мінімальних пенсії за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю згідно ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з встановленого прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність згідно ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням нарахованих та виплачених сум. ( а.с.25-27).

29.10.2010 року управління Пенсійного фонду України в м. Біла Церква Київської області подали апеляційну скаргу на Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.10.2010 року у справі № 2- 16245/2010 року.( а.с.28-32).

Ухвалою Апеляційного адміністративного суду від 29.06.2011 року постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.10.2010 року залишено без змін.( а.с.36).

05.09.2011 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було видано виконавчий лист № 2- 16245/2010 у справі за позовом ОСОБА_4.

Заявник ОСОБА_1 державний виконавець МВ ДВС БЦ МРУЮ) ОСОБА_2, зазначає про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа з пропозицією боржнику УПФУ в м. Біла Церква Київській області виконати постанову суду добровільно, про направлення на адресу МВ ДВС розпорядження УПФУ в м. Біла Церква № 187051 від 29.09.11 року в якому зазначено, що ОСОБА_4 здійснено перерахунок пенсії згідно ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період зазначений у виконавчому документі, про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та поновлення виконавчого провадження за виконавчим листом № 2- 16245/2010, однак до суду не надано зазначених доказів в підтвердження викладених у заяві про заміну способу та порядку виконання рішення суду, в тому числі матеріали на підставі яких було прийнято рішення про направлення до суду даної заяви в звязку з неможливістю виконання рішення суду.

З письмових заперечень управління Пенсійного фонду України в м. Біла Церква Київської області та доданих до них матеріалів ( розпорядження № 187051 від 29.09.2011 року,протокол від 07.10.2011 року, вбачається, що в порядку виконання Постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.10.2010 року у справі № 2- 16245/2010 за позовом ОСОБА_4, проведено перерахунок державної пенсії та нараховані ОСОБА_4 кошти до виплати в сумі 84254,02 грн., а виплата нарахованих коштів, за рішенням суду можлива після надходження цільових коштів, призначених для їх фінансування.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

В ч.2 цієї статті визначено перелік документів, що підлягають виконанню державною виконавчою службою, до яких належать і виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до ч.2 ст.17 Закону державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Поняття способів захисту прав, свобод та інтересів особи в адміністративному судочинстві охоплюється визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цих прав, свобод та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Стаття 263 КАС містить механізм процесуальної процедури розгляду питань зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення та підстави для розгляду цих питань. Оскільки ці підстави є матеріально-правовими, то їх слід розглядати у сукупності з положеннями статей 105 та 162 КАС, які визначають зміст способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві.

Згідно з частиною четвертою статті 105 КАС адміністративний позов може містити як вимоги про зобовязання відповідача субєкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, так і вимоги про стягнення з відповідача субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин першої, другої статті 162 КАС у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобовязання відповідача вчинити певні дії; 3) зобовязання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності обєднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) обєднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 КАС встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 263 КАС передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Судом встановлено, що Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.10.2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного адміністративного суду від 29.06.2011 року, зобовязано управління Пенсійного фонду України в м. Біла Церква Київської області провести ОСОБА_4 перерахунок та виплату держаної пенсії відповідно до ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». На виконаних судових рішень управління ПФУ нарахувало ОСОБА_4 доплату по перерахунку державної пенсії за період з 13.03.2010 року по 22 липня 2011 року в сумі 84254,02 грн. Зазначена сума на час звернення головного державного виконавця з даною заявою до суду не виплачена.

До суду не надано доказів в підтвердження обставин, що дають підставу для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до статті 263 КАС було б підставою для зміни способу і порядку його виконання, адже виплата нарахованих сум пенсії по інвалідності та додаткової пенсії буде здійснена управлінням ПФУ після надходження відповідних сум із державного бюджету.

Посилання заявника на неможливість виконання рішення суду зобовязального характеру щодо проведення соціальних виплат у звязку з відсутністю такого виду рішень у визначеному статтею 2 Закону України від 5 червня 2012 року № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» переліку рішень, виконання яких гарантовано державою, не заслуговують на увагу, оскільки з огляду на положення статті 124 Конституції України та статті 14 КАС постанови в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України незалежно від обраного судом способу захисту порушеного права позивача (зобовязання відповідача вчинити певні дії чи стягнення з нього коштів).

У справі, що розглядається, суд для відновлення права ОСОБА_4 на пенсійне забезпечення, прийнято рішення про зобовязання органу ПФУ перерахувати та виплатити державну пенсію в установленому законом розмірі, що відповідало заявленим у позові вимогам. Розрахунок суми належної ОСОБА_4 виплати за спірний період судом не здійснювалось.

За таких обставин та з урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що зміна на підставі статті 263 КАС способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 162 КАС при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Відповідно до ст.ст.2,3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» № 4901-VI від 05.06.2012 року, держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

На виконання приписів вищенаведеного Закону постановою КМ України № 845 від 03.08.2011 року затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, в п.2 якого розяснено, що боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства; виконавчі документи - оформлені в установленому порядку виконавчі листи судів та накази господарських судів, видані на виконання рішень про стягнення коштів, а також інші документи, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

А згідно п.3 Порядку, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Крім того, постановою КМ України № 440 від 03.09.2014 року затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, в якому передбачено, зокрема, що рішення - це виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» суб'єкти, які видані або ухвалені до 1 січня 2013 року.

Відповідно до п.3 цього Порядку, рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.

Цим Порядком визначено перелік документів, які заявник подає до органу державної виконавчої служби, в т.ч. оригінал (дублікат) виконавчого документа або рішення суду (належним чином завірену його копію); у разі зміни способу і порядку виконання рішення до виконавчого документа або рішення суду заявник додає відповідну ухвалу суду про зміну способу і порядку виконання рішення; передбачено, яким чином ведеться облік таких рішень в органах державної виконавчої служби.

Так, за п.п.7,9 Порядку відповідальна особа не пізніше семи робочих днів з дня надходження до неї рішення зобов'язана перевірити за даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень виконання такого рішення та у разі відсутності відомостей про виконання рішення в повному обсязі внести дані про це рішення до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою (далі - Реєстр).

Відповідальна особа не пізніше семи робочих днів з дня внесення рішення до Реєстру зобов'язана надіслати заявнику та боржнику за їх місцезнаходженням або на електронну пошту повідомлення про прийняття такого рішення для обліку із зазначенням черги, до якої воно включено.

Згідно п.13 Порядку передача рішень до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється окремо щодо кожної черги щокварталу до 10 числа місяця, що настає за звітним періодом.

Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік (п.19 Порядку).

Погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. N 845 (п.20 Порядку).

Отже, чинним законодавством України встановлено механізм виконання відповідних судових рішень, визначено порядок дій органів державної виконавчої служби при надходженні до них відповідних судових рішень, боржниками за якими є органи, визначені в Законі України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Виконавчий документ, а саме: виконавчий лист № 2- 16245/2010 у справі за позовом ОСОБА_4, входить до переліку рішень, виконання яких гарантується державою і відбувається у відповідності з наведеним вище Порядком.

Але, в п.14 вищенаведеного Порядку, затвердженого постановою КМ України № 440 від 03.09.2014 року, вказано, зокрема, на те, що до рішень зобовязального характеру додаються оригінали документів про здійснення нарахування виплат за цим рішенням, підписані уповноваженою особою і завірені гербовою печаткою.

Отже, вищевказаними нормативно-правовими актами визначено порядок виконання тих судових рішень, за якими проведено нарахування відповідних виплат, але нараховані кошти не виплачено, тому суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 державний виконавець міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2, за погодженням начальника МВ ДВС БЦ МРУЮ ОСОБА_3, не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 263 КАС України, Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» № 4901-VI від 05.06.2012 року, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви головного державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2, про зміну способу і порядку виконання судового рішення, а саме: постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.10.2010 року у справі № 2- 16245/2010 за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в м. Біла Церква Київської області, про зобовязання проведення перерахунку та виплати пенсії.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_5