АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/525/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 Пироженко (В.Д.) В. Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоФетісової Т. Л.
суддівОхріменко Н. І. , Качана О. В.
при секретаріВосколович Ж.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 грудня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про розірвання договору та стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_7 звернувся до суду із вказаним позовом, яким, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив розірвати договір банківського вкладу в доларах США №812416/2014 від 20.06.2014, укладений між сторонами у справі, та стягнути з відповідача на користь позивача 1120000,00 грн., що еквівалентно 70000,00 доларам США. В обґрунтування зазначає, що банк, порушивши свої договірні зобов'язання, відмовився повертати вкладнику грошові кошти, внесені останнім згідно відповідного договору банківського вкладу.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.12.2014 позов задоволено, розірвано договір банківського вкладу №812416/2014 від 20.06.2014, укладений між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_7, та стягнуто з банку на користь вкладника кошти за договором вкладу в сумі 70000,00 доларів США, що еквівалентно1120000,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіна М.А. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом та на недоведеність обставин, що мають значення для справи, порушення та неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог указує на те, що в ПАТ «ВіЕйБі Банк» з 21.11.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Грошові кошти, внесені вкладником згідно спірного договору банківського вкладу, 20.10.2014 у повному обсязі разом з нарахованими відсотками перераховано на рахунок на вимогу «Для виплат». Частину коштів отримано вкладником через касу банку. Вказане, на думку апелянта, свідчить про безпідставність позовних вимог про розірвання спірного договору, оскільки наразі цей договір припинено, а вкладний рахунок - закрито. Суд невірно визначив гривневий еквівалент спірної суми, стягнутої в доларах США, та не застосував офіційний курс НБУ долара США по відношенню до гривні, встановлений на день ухвалення оспореного судового рішення. Крім того, суд не врахував положення ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», якими передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, стягнення коштів та майна банку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав та мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги про розірвання договору та про стягнення з банку на користь позивача, як вкладника, суми банківського вкладу, суд першої інстанції виходив із того, що банк порушив свої договірні зобов'язання та не повернув у встановленому порядку на вимогу вкладника кошти, внесені останнім по договору банківського вкладу.

Однак з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна.

Так при розгляді справи встановлено, що 20.06.2014 між ОСОБА_7, як вкладником, та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», як банком, укладено договір банківського вкладу «Марафон лояльності «Подвійний дохід» в доларах США №812416/2014 на суму 70000 доларів. Згідно розділу 1 цього договору його предметом є розміщення вкладником в банку строкового вкладу в сумі 70000,00 доларів США строком на 2 місяці, з дня укладення договору, із щомісячною виплатою 11% річних. Для обліку вкладу банк відкриває на ім'я вкладника вкладний рахунок НОМЕР_1. Дата вимоги вкладу вкладником 20.08.2014.

Відповідно до положень ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком; ст. 1074 ЦК України - обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом; ч.ч.1, 3 ст.1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

У даному випадку позивач доводить про порушення банком договірних зобов'язань щодо належного повернення суми банківського вкладу вкладнику, оскільки право вкладника на повернення йому такого вкладу є безумовним. Незалежно від виду вкладу ,банк зобов'язаний видати суму вкладу або його часину на першу вимогу вкладника - фізичної особи і не може зменшувати суму вкладу шляхом застосування штрафних санкцій, невиплати процентів за вкладом чи інших можливих форм відшкодування збитків банку.

При цьому на підставі постанови правління НБУ від 20.11.2014 №733 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішенням від 20.11.2014 №123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» з 21.11.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію банку та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.02.2015 №35 продовжено термін здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» до 20.03.2015 включно.

Згідно положень ст. 1 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, НБУ, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків; ч.1 ст.34 цього Закону - Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення НБУ про віднесення банку до категорії неплатоспроможних; п.п.1, 2, 5 ч.5 ст.36 цього Закону - під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами; п.1 ч.6 ст.36 цього Закону - обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України.

Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Таким чином в Україні створений та діє Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, правовий режим якого визначається законом. Фонд гарантує кожному вкладнику банку - учасника (тимчасового учасника) Фонду відшкодування коштів за його вкладами, включаючи відсотки, в розмірі вкладів на день настання недоступності вкладів, але не більше ніж 200000,00 грн. по вкладах у кожному із таких банків. Зазначений розмір відшкодування коштів за вкладами, включаючи відсотки, за рахунок коштів Фонду може бути збільшено за рішенням адміністративної ради Фонду залежно від тенденцій розвитку ринку ресурсів, залучених від вкладників банками - учасниками (тимчасовими учасниками) Фонду

Колегія суддів враховує, що фактичною підставою для відшкодування вкладів є їх недоступність, тобто неможливість одержання вкладником відповідно до умов договору, яка настає з дня призначення ліквідатора банку - учасника (тимчасового учасника) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У даному випадку тимчасову адміністрацію у ПАТ «ВіЕйБі Банк» введено з 21.11.2014 (саме з цього дня у розумінні вимог ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вклад позивача став де-факто недоступним). НБУ станом на 21.11.2014 встановив курс долара США до гривні у розмірі 1509,624 грн. за 100,00 доларів США, отже, з урахуванням викладеного вище та того, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб наразі сплачено позивачу ОСОБА_7 відшкодування за вкладом у сумі 200000,00 грн. шляхом перерахування вказаної суми через банк - агент, розмір вкладу позивача після його конвертації у національну валюту станом на 21.11.2014 становить: 70000,00 доларів США = 1056300,00 грн., колегія суддів вважає, що з банку на користь позивача слід стягнути різницю між величиною його вкладу після його конвертації у національну валюту за курсом на день введення у банку тимчасової адміністрації та сумою, яку відшкодовано позивачу Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, тобто 1 056 300 грн. - 200 000 грн. = 856 300 грн.

Одночасно колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо застосування до спірних правовідносин відповідних обмежень які визначені п.5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки ці обмеження не поширюються на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників та напряму стосуються обмежень по виконанню рішення суду , таким чином не можуть слугувати підставою для відмови у захисті особою своїх прав у судовому порядку, зокрема права власності щодо банківського вкладу.

Також колегія суддів вважає, що позивачем, в порушення ч.1 ст.60 ЦПК України, не надано суду доказів того, що наразі спірний договір банківського вкладу є чинним, що давало б підстави для вирішення питання про його розірвання, оскільки пунктами 1.1 і 1.7 договору передбачено, що його укладено строком на два місяці до 20.08.2014.

З матеріалів даної справи вбачається той факт, що грошові кошті, які розміщувалися на вкладному рахунку позивача ОСОБА_7 20.10.2014 року були в повному обсязі з урахуванням відсотків перераховані на рахунок на вимогу «Для виплат», відкритий у відповідності до вимог п.1.2 Договору банківського вкладу «Марафон лояльності «Подвійний дохід» від 20.06.2014 року. Відповідно вказаний договір банківського вкладу «Марафон лояльності «Подвійний дохід» з цього моменту було припинено, а вкладний рахунок закрито.

Доказів пролонгації договору сторонами суду не надано, що дає підстави для висновку про закінчення строку дії спірного договору та, відповідно безпідставність вимог про його розірвання.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення по справі, які суд вважав доведеними, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.12.2014 належить скасувати у зв'язку з порушення судом при його ухваленні норм матеріального права та невідповідністю висновків суду обставинам справи, та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу - задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 грудня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про розірвання договору та стягнення коштів, - скасувати.

Позов ОСОБА_7 до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про розірвання договору та стягнення коштів - задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», на користь ОСОБА_7 кошти на загальну суму 856 300 грн.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня його проголошення.

Головуючий :

Судді :