Справа № 309/2712/14-ц
Провадження № 2/309/108/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2015 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Савицький С.А.

при секретарі: Турдай В.Ю.

з участю позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

представник відповідача: ОСОБА_3

представник третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов'язання, вчинити певні дії та усунути перешкоди , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про зобов'язання пересадити виноградну лозу та вирівняти огорожу. Посилається на те, що відповідач в порушення норм та правил добросусідських відносин порушують державні будівельні та санітарні норми, що призводить до обмеження його прав на вільне користування його власністю.

Так відповідач посадив виноградну лозу на межу їх земельних ділянок, крім того розмістив огорожу не між їхніми земельними ділянками не так як насправді має бути межа, згідно з старими межовими знаками. Ці порушення виявлено представниками комісії селищної ради по використанню землі, екології та спірних питаннях та за висновками комісії рекомендовано відповідачу пересадити виноградну лозу на відстань 1 метр від межі його земельної ділянки.

За результатами цієї перевірки, комісією селищної ради, шляхом перевірки виконання на місці встановлено, що відповідач не виконав вимоги ДБН та рекомендовано пересадити виноградну лозу, а на рахунок відновлення межових знаків, рекомендовано звернутися до суду, про що складено комісією відповідний акт від 19.02.2014 року.

Позивач просить суд зобов'язати відповідача пересадити виноградну лозу на відстань не менше 1 метр від межі його земельної ділянки та зобов'язати вирівняти огорожу на спільній межі між їхніми земельними ділянками згідно старих існуючих межових знаків.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав повністю, посилаючись на наведені в ньому обставини. Просить суд позов задоволити повністю.

Відповідач ОСОБА_2, його представник ОСОБА_3 який діє на підставі доручення в судовому засіданні позов не визнали повністю. Представник ОСОБА_3 суду пояснив, що у зв'язку з відсутністю межових знаків встановити межу не можливо крім того у позивача відсутні будь які правовстановлюючі документи на земельну ділянку.

Відповідач, та його представник просять суд у задоволенні позову відмовити як безпідставному.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні судом встановлено, що відповідач в порушення норм та правил добросусідських відносин порушують державні будівельні та санітарні норми, що призводить до обмеження його прав на вільне користування його власністю.

Так відповідач посадив виноградну лозу на межу їх земельних ділянок, крім того розмістив огорожу не між їхніми земельними ділянками не так як насправді має бути межа, згідно з старими межовими знаками. Ці порушення виявлено представниками комісії селищної ради по використанню землі, екології та спірних питаннях та за висновками комісії рекомендовано відповідачу пересадити виноградну лозу на відстань 1 метр від межі його земельної ділянки.

За результатами цієї перевірки, комісією селищної ради, шляхом перевірки виконання на місці встановлено, що відповідач не виконав вимог ДБН та рекомендовано пересадити виноградну лозу, а на рахунок відновлення межових знаків, рекомендовано звернутися до суду, про що складено комісією відповідний акт від 19.02.2014 року.

Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суду не зрозуміло, що саме є підставою спору та яким саме чином відповідачем порушено право позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ч. 1 ст. 319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право здійснювати стосовно свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

Частина 1 ст. 321 ЦК України зазначає, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 84, 209, 212-215, 218 ЦПК України та ст. ст. 317, 319, 321 Цивільного Кодексу України, суд, -

Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов'язання пересадити виноградну лозу на відстань не менше 1 метр від межі позивача земельної ділянки та зобов'язати відповідача вирівняти огорожу на спільній

межі між їхніми земельними ділянками згідно старих існуючих межових знаків відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Хустського

районного суду: підпис Савицький С.А

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду Савицький С.А.