Справа № 203/7333/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Місюра К.А.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Ігнатенко І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Містобудівний кадастр» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом в обґрунтування якого посилався на те, що 06.11.2007 року уклав з відповідачем договір №11/06-5 про розробку проекту відведення земельної ділянки для будівництва житлового будинку, розташованого в населеному пункті с.Червоний Садок Дніпропетровського району Дніпропетровської області. 16.01.2008 року з відповідачем було укладено договір №01/06-1 про розробку схеми планування частини території Волоської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. 31.01.2008 року він отримав у відповідача проект землеустрою згідно договору та на підставі останнього 13.03.2012 року отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку. Посилаючись на те, що зазначені договори було виконані відповідачем неякісно, з порушенням вимог законодавства, без прив'язки до місцевості, з накладенням на вже існуючи земельні ділянки, що призвело до того, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24.09.2013 року на підставі існуючих недоліків при відведенні земельної ділянки, було скасовано виданий на його ім'я Державний акт про право власності на земельну ділянку, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь понесені збитки в сумі 32293 грн. 84 коп., а також відшкодувати заподіяну моральну шкоду в сумі 10000 грн.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити останній в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що свої зобов'язання за укладеними з позивачем договорами, підприємство виконало в повному обсязі та належним чином, а виявлені недоліки було допущено не з вини відповідача, а через подання саме позивачем невірних вихідних даних для розроблення проекту землеустрою.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 06.11.2007 року між сторонами було укладено договір №11/06-5, відповідно до умов п.1.1 якого Державне підприємство «Містобудівний кадастр» взяло на себе зобов'язання за завданням замовника розробити проект відведення земельної ділянки для будівництва житлового будинку, яка розташована в межах населеного пункту с.Червоний Садок (Волоська сільська рада) Дніпропетровського району Дніпропетровської області, а замовник зобов'язався оплатити та прийняти виконану роботу в порядку та в строки згідно цього договору.

Пунктом 2.1 вказаного договору загальна вартість робіт становила 3005 грн. 93 коп.

Згідно наданих позивачем копій квитанцій №12 від 07.11.2007 року та №37 від 27.10.2008 року останнім було здійснено оплату вартості робіт за договором в сумі 3005 грн. 92 коп.

16.01.2008 року між Волоською сільською радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 та Державним підприємством «Містобудівний кадастр» було укладено договір №01/16-1, відповідно до умов п.1.1 якого, відповідач зобов'язався виконати за завданням ради розробку схеми планування частини території Волоської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, а позивач зобов'язався оплати виконану роботу в порядку та строки згідно цього договору.

Пунктом 2.1 загальна вартість робіт була визначена в сумі 10000 грн. та була сплачена ОСОБА_1 згідно квитанції №303 від 17.01.2008 року.

Відповідно до кошторису робіт згідно договору від 06.11.2007 року №11/06-5, відповідач серед іншого при підготовці проекту землеустрою виконував: землевпорядні роботи з оформлення документів на право користування землею; збір та систематизацію матеріалів колишніх років, документів, планів; опорних пунктів державної мережі; складення кадастрових планів; розрахунок земельних площ та інше.

31.01.2008 року позивач отримав від відповідача замовлений за договором від 06.11.2007 року №11/06-5 проект землеустрою, на підставі якого в подальшому 13.03.2012 року на ім'я ОСОБА_1 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, що посвідчував право власності останнього на земельну ділянку площею 0,2263 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24.09.2013 року по цивільній справі №2-175/2571/13-ц, сторонами якої були також ОСОБА_1 та Державне підприємство «Містобудівельний кадастр», окрім іншого, було визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданий на ім'я ОСОБА_1 та скасовано реєстрацію в Державному земельному кадастрі та державну реєстрацію права власності за позивачем на вказану земельну ділянку.

З тексту вказаного рішення вбачається, що суд виходив із таких встановлених ним під час розгляду справи фактичних обставин. Головним управлінням Держкомзему у Дніпропетровській області у відповідності до вимог ст.ст.6, 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» була проведена перевірка дотримання вимог земельного законодавства Волоською сільською радою при прийнятті рішень про передачу земельних ділянок фізичним особам, за результатами якої від 09.09.2011 року з виїздом на місце головним спеціалістом Управління Держземінспекції у Дніпропетровській області було виявлено, що в процесі розробки технічної документації із землеустрою щодо переоформлення права власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку на ім'я ОСОБА_3 території АДРЕСА_2, на її частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства накладаються три земельні ділянки, одна з яких - за кадастровим НОМЕР_3 (тобто документально оформлена на позивача). На ці три земельні ділянки рішенням сесії Волоської сільської ради від 23.06.2077 року №10/V було надано дозвіл на вибір та обстеження земельної ділянки для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд в межах населеного пункту с.Червоний Садок, а рішенням сесії тієї ж сільської ради від 29.10.2007 року №12/V «Про надання дозволу на складення проекту відведення земельної ділянки» було затверджено акт вибору та обстеження земельних ділянок та надано дозвіл на складання проектів відведення земельних ділянок у власність в тому числі позивачу ОСОБА_1 Також суд посилався на порушення при відведенні зазначених трьох земельних ділянок, в тому числі ділянки позивачу ОСОБА_1, вимог ст.ст.59,65,76,112 Земельного кодексу України, ст.ст.6,88 Водного кодексу України, ст.ст.10,18,21,22,24 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об'єктів» щодо: неможливості передання у приватну власності земельної ділянки, яка знаходиться в прибережній захисній смузі, для садівництва, будівництва будь-яких споруд та інше (така земельна ділянка може бути передана фізичній особі лише в користування для певних потреб, а у технічній документації на відведення цієї земельної ділянки із зоною прибережної захисної смуги має міститись відповідний проект землеустрою); необхідності врахування при відведенні земельної ділянки меж охоронних та санітарно-захисних зон об'єктів енергетики із зазначенням їх в документації із землеустрою та кадастрових планах.

Також судом встановлено та не заперечувалось представником відповідача, що після ухвалення вищевказаного судового рішення та, відповідно, виявлення позивачем ОСОБА_1 вищевказаних недоліків розробленого відповідачем проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу, останній звертався до відповідача з вимогою переробити проект та усунути недоліки, що відповідач здійснити без нової оплати своїх послуг відмовився.

Відповідно до ст.ст.11,525,526,629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків є, окрім іншого, акти цивільного законодавства, договір, який є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ст.887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 888 ЦК України встановлено, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов'язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов'язковим для сторін з моменту його затвердження замовником.

Згідно ст.ст.847,890 ЦК України встановлено, що підрядник, окрім іншого, зобов'язаний виконувати роботи відповідно до вихідних даних для проведення проектування та згідно з договором, гарантувати замовникові відсутність у інших осіб права перешкодити або обмежити виконання робіт на основі підготовленої за договором проектно-кошторисної документації, своєчасно попередити замовника про те, що додержання вказівок замовника загрожує якості або придатності результату роботи та про наявність інших обставин, що не залежать від підрядника, які загрожують якості або придатності результату роботи.

Відповідно до ст.857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові.

А ч.3 ст.858 ЦК України визначено, що недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до ст.891 ЦК України підрядник відповідає за недоліки проектно-кошторисної документації та пошукових робіт, включаючи недоліки, виявлені згодом у ході будівництва, а також у процесі експлуатації об'єкта, створеного на основі виконаної проектно-кошторисної документації і результатів пошукових робіт. У разі виявлення недоліків у проектно-кошторисній документації або в пошукових роботах підрядник на вимогу замовника зобов'язаний безоплатно переробити проектно-кошторисну документацію або здійснити необхідні додаткові пошукові роботи, а також відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст.610,611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ст.22 ЦК України закріплено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо інше не встановлено законом або договором.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, а також обставини, встановлені рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24.09.2013 року суд вважає встановленим факт порушення відповідачем вимог земельного, водного та іншого законодавства при відведенні земельної ділянки позивачу, що призвело до накладення частини земельної ділянки ОСОБА_1 на вже існуючу земельну ділянку іншої особи та разом з іншими порушеннями стало підставою для скасування судовим рішенням виданого позивачу державного акту та державної реєстрації права власності на надану у власність земельну ділянку.

В зв'язку з цим, оскільки в основу відведення позивачу земельної ділянки була покладена технічна документація, яка була розроблена відповідачем на замовлення позивача за відповідними договорами №11/06-5 від 06.11.2007 року та №01/16-1 від 16.01.2008 року і при розробці проекту відповідачем допущені порушення, в той час, як останній за змістом норм ЦК України та укладених між сторонами договорів зобов'язався розробити проект землеустрою, який би не містив вищевказаних недоліків та для чого відповідач мав, у тому числі і самостійно, перевірити можливість фактичного відведення бажаної позивачем земельної ділянки, а при неможливості попередити про це позивача, суд приходить до висновку про неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань перед позивачем, що спричинило позивачу збитки в розмірі сплаченої позивачем відповідачу вартості замовлених робіт за договором №11/06-5 від 06.11.2007 року в сумі 3005 грн. 92 коп. та за договором №01/16-1 від 16.01.2008 року в сумі 10000 грн.

А тому позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення цих сум є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В задоволенні позову щодо стягнення матеріальних збитків в іншій частині позивачу слід відмовити, оскільки такі витрати позивач поніс за договірними правовідносинами з іншими особами, за надані останніми послуги, які до участі у справі позивачем не залучались та вимоги до яких з приводу неналежного виконання договірних зобов'язань не заявлялись.

Також слід відмовити позивачу в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача моральної шкоди, оскільки спір між сторонами виник з договірних правовідносин, умовами яких не передбачено такого виду відповідальності, як відшкодування моральної шкоди.

Крім того, суд вважає, що позивачем у відповідності до ст.ст.10,60 ЦПК України не доведено належними доказами заподіяння моральної шкоди в розумінні ст.23 ЦПК України, наявності втрат немайнового характеру, факту заподіяння моральних або фізичних страждань, причинного зв'язку між винними діями відповідачів та завданою шкодою, а також щодо обґрунтування розміру цієї шкоди.

Посилання позивача на погіршення стану здоров'я та наданий на підтвердження цього виписний епікриз щодо перебування на лікуванні в період з 11.08.2009 року по 20.08.2009 року, суд не приймає до уваги, оскільки, як зазначив сам позивач, про порушення свого права та неналежне виконання відповідачем свої зобов'язань за договорами він фактично дізнався після ухвалення 24.09.2013 року рішення Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області. А тому винні дії відповідача, про які позивачу стало відомо в вересні 2013 року не перебувають у прямому причинному зв'язку з погіршенням стану здоров'я позивача, що мало місце в серпні 2009 року.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім при подачі заяви судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 243 грн. 60 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.22,23,525,526,610,611,629,837,847,858,888,890, 891 ЦК України, ст.ст.10,11,58-61,88,169,212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Містобудівний кадастр» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Містобудівний кадастр» на користь ОСОБА_1 сплачені за договором №11/06-5 від 06 листопада 2007 року кошти в сумі 3005 грн. 92 коп., за договором №01/16-1 від 16 січня 2008 року кошти в сумі 10000 грн., а всього стягнути з відповідача на користь позивача 13005 грн. 92 коп.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Державного підприємства «Містобудівний кадастр» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.Ю. Казак