Провадження № 2/638/994/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гайдук Л.П.,

при секретарі Литвиненко М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Макрокап Девелопмент Україна» про визнання майнових прав,

В С Т А Н О В И В:

До Дзержинського районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_1 з позовом до ТОВ "Макрокап Девелопмент Україна", в якому просить визнати за ним майнові права на квартиру з 3-х кімнат (тип 3А), загальною площею орієнтовно 120,93 м.кв, на 9-му поверсі багатоповерхового жилого будинку, розташованого в м. Харкові по АДРЕСА_1. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до умов договору № 110 про участь в будівництві від 06 липня 2007 року ТОВ "Макрокап Девелопмент Україна" як забудовник зобов'язалось в строк до 3 кварталу 2009 року з належною якістю побудувати та здати в експлуатацію об'єкт нерухомості: житловий будинок на земельній ділянці за адресою: місто Харків, АДРЕСА_1, та передати у власність ОСОБА_1 квартиру з 3-х кімнат (тип 3А), загальною площею орієнтовно 120,93 м.кв, на 9-му поверсі, а ОСОБА_1 як учасник, у свою чергу, зобов'язався своєчасно і у повному обсязі внести свій вклад шляхом внесення грошових коштів у розмірі 333 222 (триста тридцять три тисячі двісті двадцять дві) грн. в касу або на розрахунковий рахунок забудовника. Виконуючи свої грошові зобов'язання за названим договором, позивач вніс відповідачу 333 222 грн. У зв'язку з чим, набув майнових прав на вказану квартиру. Оскільки щодо відповідача порушено провадження про банкрутство, наявні обґрунтовані об'єктивні ризики порушення відповідних прав позивача. Тому просить визнати за ним відповідні майнові права.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, надав суду усні пояснення та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач позов визнав повністю, просив суд врахувати правову аргументацію спору, викладену в запереченнях проти позову, оскільки не вважає, що за своїм правовим змістом договір про участь у будівництві є договором купівлі-продажу майнових прав, а є договором про спільну діяльність, який передбачає об*єднання внесків багатьох осіб з метою будівництва об*єкту нерухомості з наступним виділенням кожному з них його частки. Таким чином, цей договір не має ознак купівлі-продажу, тому що предмету торгів на момент його складання не має.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу, одним із способів захисту прав та інтересів може бути визнання права.

Судом встановлено, що 06 липня 2007 року між ОСОБА_1 та ТОВ "Макрокап Девелопмент Україна" було укладено договір № 110 про участь в будівництві.

Відповідно до умов договору № 110 від 06 липня 2007 року відповідач зобов'язався в строк -3 квартал 2009 року - та з належною якістю побудувати та здати в експлуатацію об'єкт нерухомості: житловий будинок на земельній ділянці за адресою: місто Харків, АДРЕСА_1, та передати у власність ОСОБА_1 квартиру з 3-х кімнат (тип 3А), загальною площею орієнтовно 120,93 м.кв, на 9-му поверсі (п.п. 1.1., 1.2., 1.4., 2.2. договору). ОСОБА_1 як учасник, у свою чергу, зобов'язався своєчасно і у повному обсязі внести свій вклад шляхом внесення грошових коштів в розмірі 333 222 (триста тридцять три тисячі двісті двадцять дві) грн. в касу або на розрахунковий рахунок забудовника (п.п. п.п.2.4., 3.1., 3.2. договору).

Згідно довідки ТОВ "Макрокап Девелопмент Україна" ОСОБА_1 належним чином виконав усі фінансові зобов'язання за договором № 110 від 06 липня 2007 року, тобто сплатив ТОВ "Макрокап Девелопмент Україна" 333 222 грн.

Станом на час розгляду справи відповідач право власності на об'єкт нерухомості, що є предметом договору про участь в будівництві № 110 від 06 липня 2007 року, позивачу не передав, будівництво житлового будинку у встановлений договором строк не здійснив та не здав об'єкт в експлуатацію.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 177 ЦК України встановлено, що об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживчою річчю. Майнові права визнаються речовими правами відповідно до ст .190 ЦК України.

Враховуючи висновки Верховного Суду України за результатами розгляду спорів з приводу майнових прав (справи №№ 6-29429св09, 6-52295св10, б-32594св10), вбачається, що майнові права разом з будь-якими рухомими, нерухомими речами, грошима, цінними паперами є об'єктами цивільного обороту.

Стаття 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність на Україні» вказує, що майнові права - це будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі й ті, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження та користування), а також інші специфічні права та право вимоги.

У своїй постанові від 30 січня 2013р. № 6-168цс12 Верховний Суд України визначає майнове право як «право очікування», яке є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно у майбутньому.

Таким чином, набуття за цивільним договором майнових прав не суперечить чинному законодавству.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що підписання вищезгаданого договору було спрямовано на набуття цивільних прав та обов'язків. У позивача виникло майнове право вимоги оформлення права власності на квартиру та обов'язок сплати вартості вказаної квартири, а у відповідача виникло право на отримання вартості квартири та кореспондуючий обов'язок оформлення права власності на вказану квартиру за позивачем.

Водночас статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Вказаний правочин не був визнаний судом недійсним та його недійсність не встановлена законом, що дає підстави для визнання його правомірним.

Статтею 331 ЦК України встановлено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). При цьому пунктом 3 вказаної статті вказано, що у разі необхідності особа, яка є власником матеріалів, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва.

Таким чином, договір між позивачем та відповідачем було укладено за фактичної відсутності об'єкту нерухомості, який на момент укладення договору перебував у стадії будівництва, а позивачу було передано право вимоги за оплатним договором.

Водночас позивач належним чином виконав свої грошові зобов'язання за договором пайової участі у будівництві житлового будинку, повністю сплативши вартість об'єкта будівництва - квартири, тобто вчинивши дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об'єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об'єкт.

Станом на сьогодні будівництво об'єкта не завершено.

За змістом ст. 331 ЦК об'єктом незавершеного будівництва є нерухома річ в процесі створення, яка характеризується такими основними ознаками:

1) фізичне створення такої нерухомої речі розпочато, однак не завершено, тобто не виконані всі передбачені проектно-звітною документацією роботи;

2) введення в експлуатацію такої нерухомої речі у встановленому законом порядку не здійснено;

3) право власності на таку нерухому річ, як закінчену будівництвом і введену в експлуатацію, не зареєстровано.

З юридичного погляду, процес будівництва є процесом втрати будівельними матеріалами і конструкціями своєї ідентичності, певного фізичного стану (наприклад, цемент, цегла, пісок тощо, як окремі інгредієнти), внаслідок чого право власності на будівельні матеріали і конструкції, використані в процесі будівництва, як на окремі рухомі речі припиняється (ст. 349 ЦК).

Економічна цінність об'єкта будівництва не вичерпується лише вартістю будівельних матеріалів, використаних в процесі будівництва, а включає також вартість проектування, будівельних робіт, оплати певних дозвільних процедур та виготовлення документації, вартість послуг з охорони, страхування, транспортування тощо.

При цьому нерухоме майно в процесі його будівництва (створення) фізично реально існує незалежно від факту прийняття його в експлуатацію та державної реєстрації.

Таким чином, об'єкт незавершеного будівництва є значною економічною цінністю, незалежно від того, зареєстровано на нього право чи ні, та чи існують взагалі передбачені абз. 2 ч. 3 ст. 331 ЦК умови для такої реєстрації.

Суд вважає, що визнання прав на об'єкт дасть у майбутньому можливість ідентифікувати квартиру позивача серед інших, якщо на неї буде претендувати інша особа.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16 жовтня 2014 року порушено провадження у справі № 922/3903/14 про банкрутство ТОВ "Макрокап Девелопмент Україна". Беручи до уваги, наявність інших кредиторів відповідача, вимоги яких будуть задовольнятися за рахунок усього майна відповідача, та можливість зміни внаслідок ліквідації відповідача сторони (забудовника) за договором про участь в будівництві, вбачаються об'єктивні та обґрунтовані підстави (ризики) для порушення відповідних прав позивача. Способом захисту яких є, передбачений ст. 16 ЦК України спосіб - шляхом визнання права.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством (наприклад, захист майнових прав автора за Законом України від 23 грудня 1993 р. № 3792-ХІІ "Про авторське право і суміжні права"), а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

На підставі викладеного,відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11, ст. 16, ст. 177, ст. 202, ст. 204, ст. 331, ст. 655, ч.ч. 1, 2 ст. 656 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Макрокап Девелопмент Україна» про визнання майнових прав задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 майнові права на квартиру з 3-х кімнат (тип А), загальною площею орієнтовно 120,93кв.м. на 9 поверсі багатоповерхового жилого будинку, розташованого в АДРЕСА_1 будівництво якої здійснюється на земельній ділянці, наданій на підставі рішення Харківської міської ради № 223/03 від 19.11.2003року за договором оренди землі з Харківським міськвиконкомом від 21.05.2004року, відповідно дозволу на будівництво, затвердженого рішенням Харківським міськвиконкомом № 457 від 19.05.2004р.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий-суддя: Л.П. Гайдук