Провадження № 2/537/686/2015
Справа № 537/1756/15-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.06.2015 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді Степури А.А.,
при секретарі Грицьковій Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття арешту з майна,
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, де просить суд зняти арешт та заборону відчуження, накладені постановою державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції ОСОБА_3 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 8.09.2009 року, з 2/3 частини квартири № 8 в будинку № 3 по проїзду Зональному в м. Кременчуці.
Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 28.07.2009 року нею та її чоловіком було придбано квартиру № 8 в будинку № 3 по проїзду Зональному в м.Кременчуці. Після розлучення з чоловіком вказане майно було розподілено між нею та її чоловіком. . Звернувшись до реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ з метою провести реєстрацію права власності вона дізналася про те, що на 2/3 частини квартири № 8 в будинку № 3 по проїзду Зональному в м. Кременчуці накладено арешт державним виконавцем Крюківського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції. Крюківський відділ державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції самостійно скасувати арешт відмовляється, тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4. в судове засідання не з»явились, надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про день, час та місце справи був повідомлений належним чином, про прияини неявки суд не повідомив.
Представник третьої особи Крюківського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції в судове засідання не зявився хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.
На підставі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підстав наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору.
Позивач та представник позивача надав суду заяву, відповідно до якої не заперечують проти заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів та ухвалити по справі заочне рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно зі ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.
Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
В силу ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.
Судом встановлено, що за час шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було придбана 28.07.2009 року квартиру № 8 в будинку №3 по проїзду Зональному в м.Кременчуці Полтавської області за договором купівлі продажу, що підтверджується рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 2.09.2013 року.
Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 2.09.2013 року визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири № 8 в будинку № 3 по проїзду Зональному в м.Кременчуці Полтавської області та визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину квартири № 8 в будинку № 3 по проїзду Зональному в м.Кременчуці Полтавської області.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області від 21.08.2014 року ОСОБА_1 відмовлено у реєстрації права власності, оскільки на 2/3 частини квартири № 8 в будинку № 3 по проїзду Зональному в м. Кременчуці накладено арешт державним виконавцем Крюківського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції.

Згідно листа Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ від 19.02.20115 року встановлено, що станом на 20.02.2015 року виконавчі провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 в Крюківському ВДВС Кременчуцького МУЮ відсутні.

Вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися з позовом про зняття арешту з майна.

Враховуючи, що не закінчені виконавчі провадження відсутні, однак в Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна міститься відмітка про наявність арешту майна, що належить позивачу та зоборону на його відчуження, що порушує права позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 169, 197, 212-215 ЦПК України, ст..321, 391, 1268 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт та скасувати заборону на відчуження з 2/3 частини квартири № 8 в будинку № 3 по проїзду Зональному в м. Кременчуці, накладений постановою державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції ОСОБА_3 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Степура А.А.