№ 2/679/110/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2015 року Нетішинський міський суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Гаврищук Л.П.

при секретарі - Василюк Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Нетішин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Згідно позовної заяви та усних поясннь позивачки в судовому засіданні, 30.12.1991 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований в Нетішинській міській раді Хмельницької області, актовий запис № 272. Від шлюбу у них народилося двоє дітей, в тому числі неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачкою.

Між позивачкою та відповідачем виникли непорозуміння з різних питань сімейних відносин, що призвело до розпаду сімї.

Подружні стосунки припинено в травні 2013 року, поновлювати їх позивачка не має наміру. Їх сімя розпалася, існує формально, зберегти її неможливо. Примирення з відповідачем не бажає, тому просить строк для примирення не надавати. Позивачка зазначає, що відповідач згідний на розірвання шлюбу, однак органи РАЦСУ, куди вона звернулася з приводу розірвання шлюбу, розяснили, що розірвати шлюб вона може лише в судовому порядку.

Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, укладений 30.12.1991 року в Нетішинській міській раді Славутського району Хмельницької області, актовий запис № 272. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Лівшун».

Відповідач в судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій проти позову не заперечує та просить слухати справу у його відсутності.

Заслухавши позивача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч. 3, 4 ст. 56 СК України).

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

30.12.1991 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували в Нетішинській міській раді Хмельницької області, актовий запис № 272, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-БВ № 298226.

27.04.1998 року у позивачки та відповідача народився син ОСОБА_3.

Судом встановлено, що позивачка не бажає продовжувати подружні відносини з відповідачем, сімя фактично розпалась, відсутність взаєморозуміння між подружжям.

За таких обставин справи, встановлених судом взаємовідносин сторін, з урахуванням вищеназваних норм Сімейного кодексу і з огляду на те, що сторонам по справі надавався строк для примирення, однак таке не настало, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме як інтересам позивача так і відповідача, вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають 243,60 грн. витрат понесених на оплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88 , 212-215 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 112, СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 30 грудня 1991 року в Нетішинській міській раді Славутського району Хмельницької області, актовий запис № 272 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60 грн. понесених судових витрат.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити «Лівшун».

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду, через Нетішинський міський суд, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків на апеляційне оскарження.

Суддя Гаврищук Л.П.