АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4658/15 Головуючий 1 інст. - Подус Г.С.
Категорія: договір кредиту Доповідач - Котелевець А.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Кіпенка І.С., Шаповал Н.М.,

за участі секретаря Варюшичевої А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 - представника Публічного акціонерного товариства «Райфайзен банк Аваль» на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райфайзен банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

в с т а н о в и л а:

В грудні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Райфайзен банк Аваль» (далі ПАТ «Райфайзен банк Аваль») в особі свого представника ОСОБА_1 звернулося у суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

На обґрунтування представник позивача вказав, що 26 липня 2007 року укладено Договір № 014/1932/74/89990, відповідно до умов якого Відкрите акціонерне товариство «Райфайзен банк Аваль» (далі - ВАТ «Райфайзен банк Аваль»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райфайзен банк Аваль», надало ОСОБА_2 кредит в розмірі 1 498 343 грн. 00 коп., зі сплатою 15,75% річних з кінцевим терміном повернення до 26 липня 2022 року.

Однак умови кредитного договору виконані не були, у звязку з чим станом на 16 жовтня 2014 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 4 700 771 грн. 96 коп.: за тілом кредиту - 1 615 281 грн. 41 коп. (у тому числі прострочена заборгованість за кредитом 261 250 грн. 39 коп.), за відсотками 1 038 809 грн. 45 коп. (у тому числі прострочена сума відсотків за користування кредитом 1 037 415 грн. 44 коп.), за пенею 2 039 381 грн. 10 коп., за штрафами 7 300 грн. 00 коп.

Посилаючись на вказані обставини, просив стягнути з відповідачки на користь ПАТ «Райфайзен банк Аваль» дану заборгованість, а також 3 654 грн. 00 коп. судового збору.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2015 року провадження по справі закрито з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для подовження розгляду. Зокрема зазначає, що провадження закрито за наявності невиконаних боржником зобовязань за Договором кредиту № 014/1932/74/89990 від 26 липня 2007 року.

Відповідачка ухвалу суду першої інстанції не оскаржила, своїх заперечень на апеляційну скаргу не надала.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції - судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у звязку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмети і з тих самих підстав.

Спір стосується стягнення суми боргу за Договором кредиту № 014/1932/74/89990, укладеним між сторонами 26 липня 2007 року.

Матеріали справи свідчать, що предметом даного позову є стягнення суми заборгованості за вказаним договором кредиту в загальному розмірі 4 700 771 грн. 96 коп., у тому числі заборгованості в розмірі 1 822 265 грн. 66 коп., що виникла станом на 26 липня 2007 року.

Разом з тим, заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 червня 2012 року з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райфайзен банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції стягнуто заборгованість, що виникла станом на 26 липня 2007 року, в загальному розмірі 1 822 265 грн. 66 коп., з яких 20 203 грн. 81 коп. сума простроченої заборгованості по відсотках, 1 615 218 грн. 41 коп. залишок заборгованості за кредитом, 125 035 грн. 91 коп. сума пені за простроченими платежами, 14 637 грн. 10 коп. нараховані відсотки за кредитом, 63 871 грн. 24 коп. сума пені за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, 3 440 грн. 00 коп. сума штрафу за порушення строків повернення кредитної заборгованості та сплати відсотків.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 червня 2012 року є чинним і не скасовано в установленому законом порядку, що підтвердили сторони в суді апеляційної інстанції.

Оскільки спір щодо дострокового стягнення всієї кредитної заборгованості вирішений, суд першої інстанції обґрунтовано закрив провадження у даній справі.

Ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2015 року є законною, підстав для її скасування немає

Доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Таке визначення розкриває сутність зобовязання як правового звязку між двома субєктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обовязок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобовязання надано право, що кореспондує обовязку першої. Обовязками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобовязання (ст. 510 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

За статтею 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання».

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530, 631 ЦК України).

Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року № 6-116цс13.

Рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобовязані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також при проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимоги за даним позовом не стосуються стягнення сум в розумінні статті 625 ЦК України.

З позовом про стягнення сум відповідно до вимог статті 625 ЦК України ПАТ «Райфайзен банк Аваль» не звертався та не позбавлений такої можливості.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п. 1, 313, 314 ч. 4, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - представника Публічного акціонерного товариства «Райфайзен банк Аваль» відхилити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді