Справа № 478/182/15-ц пров. № 2/478/110/2015
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

19.05.2015 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Поліщук С.П.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 районної державної адміністрації Миколаївської області та Дмитро - ОСОБА_4 сільської ради Казанківського району Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай),

В с т а н о в и в:

05.02.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права на земельну частку (пай) в якій зазначив, що 20.11.1975 року був прийнятий в члени колгоспу ім. Чапаєва Казанківського району, який в подальшому був реорганізований в КАСП ім. Чапаєва, де працював до дня звільнення 23.04.1996 року.

Державний акт на право колективної власності на землю з доданим до нього списком осіб членів господарства на одержання землі був отриманий 13.12.1995 року, однак його помилково до цього списку включено не було.

Дізнавшись про дату видачі Державного акта на право колективної власності на землю КСП ім. Чапаєва звернувся до ОСОБА_3 РДА з приводу видачі правовстановлюючого документа про право на земельну частку (пай), але отримав відмову та рекомендовано звернутися до суду за вирішенням спору.

Посилаючись на вимоги Указу Президента України №720/95 від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», ст.25 ЗК України вважає, що він має право на одержання земельної частки (паю) із земель КСП ім. Чапаєва, тому просив визнати за ним право на земельну частку (пай) в розмірі 10,61 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Дмитро - ОСОБА_4 сільської ради Казанківського району Миколаївської області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги і просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 РДА за довіреністю №01-18/13/66 від 20.02.2015 року ОСОБА_2 позов не визнав і зазначив, що в судовому засіданні позивач вказав, що у 2002 році він достеменно знав, що його прізвище не внесено до списків осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю) із земель КСП ім. Чапаєва Казанківського району, але до суду звернувся лише 04.02.2015 року, тому ним пропущено строк позовної давності у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Належних доказів щодо поважності причин пропуску цього строку позивачем не надано. Посилаючись на вимоги ст.ст.256, 267 ЦК України просив відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_4 сільської ради Казанківського району сільський голова ОСОБА_6 позов визнала.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В силу ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до Указу Президента України №720/95 від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена КСП без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Вартість та розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства є рівними. Розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, окремо приймається районними державними адміністраціями. Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

В силу ст.ст.1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Документом, що посвідчують право на земельну частку (пай) є також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно трудової книжки колгоспника УКР №1677827 (без зазначення дати її заповнення) ОСОБА_1 значиться прийнятим в члени колгоспу ім. Чапаєва Казанківського району Миколаївської області 20.11.1975 року на підставі протоколу за №9. На підставі протоколу загальних зборів за №2 від 25.09.1991 року колгосп реорганізований в КАСП ім. Чапаєва. Звільнений з членів КАСП ім. Чапаєва згідно ст.40 п.4 КЗпП України (за прогули) 23.04.1996 року на підставі протоколу №4.

Державний акт на право колективної власності на землю серії МК №4, згідно якого КАСП ім. Чапаєва, розташованому на території Дмитро - ОСОБА_4 сільської ради Казанківського району, було передано у колективну власність 3389,9 га землі для ведення сільськогосподарського виробництва, датований 13 грудня 1995 року.

Згідно даних протоколу №1 від 31 січня 1995 року загальних зборів членів колгоспу ім. Чапаєва було підтримано пропозицію голови колгоспу та прийнято рішення про виключення ОСОБА_1 з членів колгоспу.

В силу даних протоколу №1 від 6 лютого 1996 року загальних зборів членів КАСП ім. Чапаєва було задоволено заяву ОСОБА_1 про прийняття його в члени господарства.

У довідці Архівного відділу ОСОБА_3 РДА №04-оз/Б-43 від 21.03.2011 року зазначено, що згідно протоколу загальних зборів членів колгоспу ім. Чапаєва по розпаюванню землі від 05.01.1997 року ОСОБА_1 не включений до списку по розподілу паїв. Крім того, було вирішено звільнити ОСОБА_1 з членів колгоспу за прогули.

Отже, на дату одержання КАСП ім. Чапаєва (13 грудня 1995 року) Державного акту на право колективної власності на землю серії МК №4, позивач ОСОБА_1 не був членом зазначеного підприємства оскільки згідно протоколу №1 від 31 січня 1995 року загальних зборів членів колгоспу його було виключено з членів господарства, тому в силу положень Указу Президента України №720/95 від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», ЗК України (в редакції 1992 року чинного на час спірних правовідносин), він не набув право на одержання земельної частки (паю) із землі, переданій КАСП ім. Чапаєва у колективну власність згідно Державного акту на право колективної власності на землю від 13.12.1995 року.

Доводи позивача ОСОБА_1 щодо набуття ним права на земельну частку (пай) як працюючим та дійсним членом КСП ім. Чапаєва, яким він залишався до звільнення з підприємства в квітні 1996 року, з посиланням на наявність відповідних записів в його трудовій книжці, суд вважає безпідставними виходячи з наступного.

З копії трудової книжки колгоспника УКР №1677827 (без зазначення дати її заповнення) вбачається, що ОСОБА_1 прийнятий в члени колгоспу ім. Чапаєва Казанківського району Миколаївської області 20.11.1975 року на підставі протоколу за №9, однак такий протокол в матеріалах справи відсутній.

У довідці Архівного відділу ОСОБА_3 РДА №04-оз/Б-35 від 16.02.2011 року зазначено, що по протоколах загальних зборів колгоспу ім. Чапаєва Казанківського району Миколаївської області за 1975-1999 роки значиться, що ОСОБА_1 за 1975-1976 роки в члени колгоспу не приймався, а згідно протоколу №1 від 31 січня 1995 року загальних зборів ОСОБА_7С. був звільнений за порушення трудової дисципліни.

Таким чином, позивач в порядку передбаченому ст.60 ЦПК України не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а саме, що на час отримання КСП ім. Чапаєва Державного акту на право колективної власності на землю від 13.12.1995 року він був членом цього підприємства, що є необхідною умовою для отримання земельної частки (паю), в відтак у останнього відсутнє таке право.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати, повязані зі сплатою позивачем судового збору, належить віднести на його рахунок.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 районної державної адміністрації Миколаївської області та Дмитро - ОСОБА_4 сільської ради Казанківського району Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай), - відмовити.

Судові витрати, понесені позивачем у звязку з розглядом справи, віднести на його рахунок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а відповідач, який не був присутнім у судовому засіданні може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя