Провадження №2/761/901/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 червня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Малинникова О.Ф.

при секретарі - Данилевській Є.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Державного концерну «Укроборонпром» до ОСОБА_1, Приватного акціонерного товариства «Телеканал «ІНТЕР», третя особа Міністерство оборони України про захист ділової репутації, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2014 року до суду надійшла позовна заява Державного концерну «Укроборонпром» до ОСОБА_1, Приватного акціонерного товариства «Телеканал «ІНТЕР», третя особа Міністерство оборони України про захист ділової репутації.

Позивач зазначив, що ОСОБА_1 (відповідач-1), озвучила у випуску НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 телепрограми «Чорне дзеркало», що транслювалась телеканалом «Інтер» таку інформацію «На 400 миллионов Минобороны «Укроборонпром» продало…. Оборонпром на 400 миллионов продал автоматов внутри Украины, Это значит, продавали родителям, которые давали своим детям в АТО».

Позивач вважає, що наведене висловлювання містить відомості, які є недостовірними та порушують право Державного концерну «Укроборонпром» (надалі - Концерн) на недоторканість його ділової репутації. Автором висловлювання, яке прозвучало в ефірі телевізійної програми «Чорне дзеркало» на телеканалі «ІНТЕР», є народний депутат України від політичної партії Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина» ОСОБА_1. Позовні вимоги Концерну стосуються, зокрема, визнання недостовірною (такою, що не відповідає дійсності) інформації, озвученої саме ОСОБА_1, що підтверджено роздрукованою інформацією запису.

Телевізійна програма «Чорне дзеркало», в ефірі якої прозвучала інформація, що не відповідає дійсності та порушує право Концерну на недоторканість його ділової репутації, створена та розповсюджена телеканалом «ІНТЕР». Концерн вважає, що ПрАТ «Телеканал «ІНТЕР», як юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, також є відповідачем у даній справі.

Оголошена ОСОБА_1 у випуску НОМЕР_1 телевізійної програми «Чорне дзеркало» від ІНФОРМАЦІЯ_1 та поширена телеканалом «ІНТЕР» інформація стосується Державного концерну «Укроборонпром», тобто у зазначених вище висловлюваннях ОСОБА_1 в ствердній формі наводить неправдиві відомості про продаж «Укроборонпромом» (Оборонпромом) автоматів на 400 мільйонів гривень всередині України батькам військових, що беруть участь в антитерористичній операції на Сході України. Між тим, на запит «Укроборонпром» на сайті Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців України, окрім відомостей про позивача, відображаються лише відомості про 51 державну пожежно-рятувальну частину ГТУ МНС (пожежна частина пов'язана із підприємством-учасником Концерну). За наявною в Концерну інформацією, ні самим Концерном, ні його учасниками чи іншими (окрім ПАТ «Завод «Маяк») акціонерними товариствами, у вказаний період продаж автоматів не здійснювався.

Приймаючи до уваги, що поширення наведеної вище недостовірної інформації в ефірі найпопулярнішого (одного із найпопулярніших) телеканалу України) дискредитує як Концерн, так і його підприємства-учасники не лише на внутрішньому ринку, а й перед іноземними партнерами, а отже порушує право на недоторканість діловій репутації.

На підставі викладеного позивач просив:

· встановити факт недостовірності інформації та факт порушення права на недоторканість його ділової репутації позивача поширенням зазначеної інформації;

· зобов'язати ПрАТ «Телеканал «ІНТЕР» спростувати недостовірну інформацію шляхом надання можливості позивачу зачитати власний текст спростування у випуску програми «Чорне дзеркало»;

· зобов'язати ПрАТ «Телеканал «ІНТЕР» спростувати недостовірну інформацію шляхом надання можливості позивачу оприлюднити відповідь на поширену щодо позивача недостовірну інформацію у випуску програми «Чорне дзеркало».

У заяві позивача про зміну позовних вимог, (а.с. 98, т.1) що надійшли 10.11.2014 року позивачем викладені наступні позовні вимоги:

- зобов'язати ПрАТ «Телеканал «ІНТЕР» (відповідач-2) спростувати недостовірну (таку, що не відповідає дійсності) інформацію озвучену ОСОБА_1 у випуску НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 телевізійної програми «Чорне дзеркало», що транслювалась телеканалом «Інтер», а саме:

«На 400 миллионов Минобороны, «Укроборонпром» продал автоматов внутри Украины, Это значит, продавали родителям, которые давали детям в АТО»

шляхом надання можливості представнику Державного концерну «Укроборонпром» зачитати власний текст спростування у випуску програми в ефірі телеканалу «Інтер», не пізніше місяця з дня набрання рішенням суду законної сили;

- зобов'язати Приватне акціонерне товариство «Телеканал «ІНТЕР» оприлюднити відповідь на поширену щодо позивача недостовірну (таку, що не відповідає дійсності) інформацію в ефірі телеканалу «Інтер», не пізніше місяця з дня набрання рішенням суду законної сили.

У березні 2015 року у заяві позивача (а.с. 95, т.3) про зміну предмету позову, що надійшли 04.03.2015 року викладені зміст позовних вимог, згідно з якими позивач просив:

«Зобов'язати Приватне акціонерне товариство «Телеканал «ІНТЕР» спростувати недостовірну (таку, що не відповідає дійсності) інформацію озвучену ОСОБА_1 у випуску НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 телевізійної програми «Чорне дзеркало», що транслювалась телеканалом «ІНТЕР», а саме: «На 400 миллионов Минобороны, «Укроборонпром» продало, продало... Оборонпром на 400 миллионов продал автоматов внутри Украины. Это значит, продавали родителям, которые давали своим детям в АТО», шляхом надання можливості представнику Державного концерну «Укроборонпром» зачитати та передати в ефірі каналу «ІНТЕР» власний текст спростування наступного змісту:

«Інформація, озвучена ОСОБА_1 у випуску НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 телевізійної програми «Чорне дзеркало», що транслювалась телеканалом «ІНТЕР», щодо продажу Державним концерном «Укроборонпром» автоматів на суму 400 млн. грн. не відповідає дійсності. Так само, не відповідає дійсності озвучена ОСОБА_1 у вказаній програмі інформація щодо продажу Державним концерном «Укроборонпром» зброї батькам осіб, що воюють в АТО. Недостовірність вказаної інформації встановлено рішенням суду» (у часовому проміжку не раніше 20:45 год. та не пізніше 23.30 год. чергової п'ятниці не пізніше місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили.»

У відзиві на позовну заяву, (а.с. 130, т.1) представник ПрАТ «Телеканал «Інтер» вважає позовні вимоги про спростування недостовірної інформації необґрунтованими та просив відмовити у позові до відповідача-2 з посиланням на наступне.

1.Програма "Чорне дзеркало" транслювалась у прямому ефірі, без попереднього запису не була поширена інформація під час даної програми тележурналістами та працівниками ефіру, а тому згідно ст. 67 Закону України «Про телебачення та радіомовлення» ПрАТ «Телеканал «Інтер», ПрАТ «Телеканал «Інтер» не несе відповідальності за поширення інформації, що не відповідає дійсності та за зміст такої інформації.

2.У відповідності із ч.4 ст.277 ЦК України спростування поширеної недостовірної інформації має здійснюватись особою, яка її поширила.

3.Також відповідач-2 заперечує проти вимог позивача з посиланням на ст.64 Закону України «Про телебачення та радіомовлення» щодо реалізації права спростування інформації через телеканал, у передачі якого була озвучена ця інформація.

4.Крім того, відповідач-2, посилаючись на ст.48 Закону України «Про телебачення та радіомовлення» вважає, що позивач не звертався із заявами щодо записів ефіру протягом встановленого строку, приймаючи до уваги, що кожна така телепередача вноситься у журнал обліку, у якому зберігається певний строк. Тому запис з ефіру Телеканалу не був збережений. Отже, у матеріалах судової справи відсутній оригінал зйомки запису з ефіру Телеканалу, тому позивач має забезпечити достовірність доказів стосовно тексту запису недостовірної інформації. Що стосується запису інформації у Інтернеті, то жоден інтернет-сайт не обліковується на балансі Телеканалу «Інтер».

У додаткових поясненнях представника позивача від 04.12.14 р. йдеться про спростування викладених відповідачем-2 заперечення проти позову. Зазначено, зокрема, що відповідач-2 помилково ототожнює позов про спростування інформації з вимогами про цивільно-правову та відповідальність за поширення такої інформації, при цьому позивач погоджується про відсутність підстав для такої відповідальності Телеканалом у даній справі, але позивач таких вимог не пред'являв до відповідача-2. А також зазначив, що їх вимоги зобов'язати ПрАТ «Телеканал «ІНТЕР» спростувати недостовірну (таку, що не відповідає дійсності) інформацію озвучену ОСОБА_1 у випуску НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 певним способом, що не є видом відповідальності. Поширювачем інформації у даній справі є Телеканал Інтер, тому позивач вважає, що суд має вказати спосіб захисту порушеного права та його шляхи, зокрема вказати щодо прочитання тексту резолютивній частини у тій самій передачі. Вибір способу належить позивачу.

У запереченнях представників відповідача-1 ОСОБА_1 по суті справи зазначено, що дійсно ІНФОРМАЦІЯ_1 у прямому ефірі ПрАТ «Телеканал «Інтер» транслювалась програма «Чорне дзеркало», у якій, у форматі відкритих публічних обговорювались найважливіші з питань у суспільстві, у тому числі про АТО на Сході України. У контексті дебатів відповідачем-1 було висловлювання позивача з цих питань такого змісту: «Мы просто никому не позволим на войну списать бесхозяйственность, коррупцию и воровство. Война. Мы сегодня своей командой подали заявление в Службу Безопасности, знаете на что? - на то, что на 400 миллионов Минобороны, Укроборонпром продало. продало...продало… (перебивает ведущий, - прим. автора). Рассказываю: Оборонпром на 400 миллионов продал автоматов внутри Украины. Это значит, продавали родителям, которые давали своим детям в АТО. Это преступление, и никакой войной это покрыть нельзя, так? Однозначно. Никакой войной нельзя закрыть это… ». Тобто, виступ позивачем оскаржено лише частково, «речення вирвані із загального контексту та взагалі розірвано, що спотворює зміст Виступу в цілому». У зв'язку із чим, Відповідачем-1 вище наведено повний зміст виступу задля забезпечення можливості надання судом об'єктивної та всебічної оцінки. Крім того, представники Відповідача-1 вважають, що висловлення відповідача-1 містять оціночні судження, критику й власні емоційні оцінки та бачення обставин, пов'язаних із проведенням антитерористичної операції на Сході України та, власне, діяльності посадовців Міноборони, ДК «Укробонопром» та підприємств, що входять до його складу, а також інших суб'єктів господарювання, назви яких Відповідач-1 не уточнювала у виступі. Аналізуючи у запереченнях кожне речення оспореного змісту виступу представники відповідача-1 звернули увагу на пояснення у виступі «Мы сегодня своей командой подали заявление в Службу Безопасности, знаете на что?...», що означає, що дійсно мала місце передача депутатського звернення від ІНФОРМАЦІЯ_1 низкою народних депутатів України, у їх числі, відповідачем-1 голові СБ України ОСОБА_3 Депутатське звернення подавалось парламентарями, що входили до парламентської фракції ВО «Батьківщина», у зв'язку із чим у реченні було застосовано словосполучення: «своей командой» - фразеологізм, що підтверджує приналежність речення та виступу в цілому саме до оціночних суджень.

До того ж джерелом інформації виступу відповідача-1 було саме згадане депутатське звернення, що ґрунтувалось на даних Інтернет - видання «Дзеркало тижня. Україна», опублікованих 06.09.2014 року у статті під назвою: «Урядові структури торгують зброєю, яку повинні були поставляти на Схід безкоштовно». Текст звернення містить чітке посилання на джерело інформації - вказану публікацію, роздруківку якої й додано до звернення, як таке джерело.

Таким чином, оскільки інформація, поширена народним депутатом ОСОБА_1 за викладених обставин є її власною оцінкою, емоційною реакцією активного політичного діяча на отримані нею відомості при ознайомленні із статтею «Урядові структури торгують зброєю, яку повинні були поставляти на Схід безкоштовно», посилаючись на положення законодавства, що регулює дані правовідносини, представники відповідача-2 просили відмовити у позові.

У поясненнях представника третьої особи Міністерства оборони України підтримана позиція позивача про те, що озвучена відповідачем-2 інформація не відповідає дійсності. Міністерство оборони не приймає участі у реалізації військового майна. (а.с. 98 т.3)

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у останньому зміненому варіанті та просив задовольнити позов з огляду на мотиви та докази, викладені позивачем у письмових заявах та поясненнях, а також у судовому засіданні.

Представники відповідача-1 підтримали заперечення проти позову, викладені у письмових та усних поясненнях з посиланням на те, що висловлювання відповідача-2, народного депутата ОСОБА_1 є її власною оцінкою, емоційною реакцією активного політичного діяча на отримані нею відомості при ознайомленні із матеріалами, які стали джерелом інформації виступу відповідача-1 та депутатського звернення, що ґрунтувалось на даних Інтернет - видання «Дзеркало тижня. Україна», опублікованих 06.09.2014 року.

Представник відповідача-2 у судовому засіданні підтримав письмові заперечення та посилаючись на норми закону просив відмовити у позові, оскільки у даному випадку ПрАТ «Телеканал «Інтер» не несе відповідальності за поширення інформації, що не відповідає дійсності та за зміст такої інформації, спростування поширеної недостовірної інформації має здійснюватись особою, яка її поширила. Крім того, відповідач-2 заперечує проти вимог позивача з посиланням на законодавство щодо реалізації права спростування інформації через телеканал, у передачі якого була озвучена ця інформація.

Представники третьої особи Міністерств оборони України підтримали пояснення викладені письмово, які долучені до справи, на підтримку позовних вимог, які обґрунтовані позивачем.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Як вбачається із матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 телеканалом «ІНТЕР» транслювався випуск НОМЕР_1 телевізійної програми «Чорне дзеркало». Одним із учасників названої програми була народний депутат України від політичної партії "Всеукраїнське об'єднання Батьківщина" ОСОБА_1. У своєму виступі, на 40-ій хвилині запису телевізійної програми «Чорне дзеркало» від ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1 зазначила: «На 400 миллионов Минобороны, Укроборонпром» продало, продало... Оборонпром на 400 миллионов продал автоматов внутри Украины. Это значит, продавали родителям, которые давали своим детям в АТО».

Звертаючись до суду з позовом, уточненим у процесі розгляду справи (а.с. 94, т.3) представник Державного концерну «Укроборонпром», посилаючись на ст.ст. 277, 299 ЦК України та ст.ст. 64, 65, 67 Закону України «Про телебачення та радіомовлення» просив зобов'язати Приватне акціонерне товариство «Телеканал «ІНТЕР» спростувати недостовірну (таку, що не відповідає дійсності) інформацію озвучену ОСОБА_1 у випуску НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 телевізійної програми «Чорне дзеркало», що транслювалась телеканалом «ІНТЕР», а саме: «На 400 миллионов Минобороны, «Укроборонпром» продало, продало... Оборонпром на 400 миллионов продал автоматов внутри Украины. Это значит, продавали родителям, которые давали своим детям в АТО», шляхом надання можливості представнику Державного концерну «Укроборонпром» зачитати та передати в ефірі каналу «ІНТЕР» власний текст спростування наступного змісту: «Інформація, озвучена ОСОБА_1 у випуску НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 телевізійної програми «Чорне дзеркало», що транслювалась телеканалом «ІНТЕР», щодо продажу Державним концерном «Укроборонпром» автоматів на суму 400 млн. грн. не відповідає дійсності. Так само, не відповідає дійсності озвучена ОСОБА_1 у вказаній програмі інформація щодо продажу Державним концерном «Укроборонпром» зброї батькам осіб, що воюють в АТО. Недостовірність вказаної інформації встановлено рішенням суду». Крім того, просив зобов'язати Приватне акціонерне товариство «Телеканал «ІНТЕР» надати можливість оприлюднити представнику позивача, зачитати їх власний текст в ефірі телеканалу «ІНТЕР».

Згідно із ч.1 ст.64 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» г ромадянин або юридична особа мають право вимагати від

телерадіоорганізації спростування поширених у її програмі чи передачі відомостей, які не відповідають дійсності та/або принижують честь і гідність особи.

У відповідності із положеннями ст.94 ЦК України про особисті немайнові права юридичної особи, юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

Як роз'яснено у п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»

відповідно до статей 94, 277 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.»

Як встановлено судом, у запереченнях проти позову представники ОСОБА_1, відповідача-1, зазначили, що дійсно ІНФОРМАЦІЯ_1 у прямому ефірі ПрАТ «Телеканал «Інтер» транслювалась програма «Чорне дзеркало», в ході якої, у форматі відкритих публічних дебатів рядом українських громадських та державницьких діячів висловлювались власні думки й бачення стосовно найважливіших питань у суспільстві, зокрема велась мова щодо проведення антитерористичної операції на Сході України. Тоді ж, як було зазначено, у контексті дебатів Відповідач-1 висловилась, що: «Мы просто никому не позволим на войну списать бесхозяйственность, коррупцию и воровство. Война. Мы сегодня своей командой подали заявление в Службу Безопасности, знаете на что? - на то, что на 400 миллионов Минобороны, Укроборонпром продало..продало...продало… (перебивает ведущий, - прим. автора). Рассказываю: Оборонпром на 400 миллионов продал автоматов внутри Украины. Это значит, продавали родителям, которые давали своим детям в АТО. Это преступление, и никакой войной это покрыть нельзя, так? Однозначно. Никакой войной нельзя закрыть это… ».

При цьому представники відповідача посилаються на те, що позивачем оскаржено виокремленні із загального контексту висловлювання, зміст яких розірвано, що спотворює зміст Виступу в цілому. Тому вважають слід прийняти до уваги не тільки оспорене висловлювання, як спірну інформацію, а виходити із повного виступу.

Згідно із роз'ясненнями у п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до частини другої статті 30 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції ( 475/97-ВР ).

Досліджуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає встановленими обставини, які не оспорюються сторонами, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у випуску НОМЕР_1 телевізійної програми «Чорне дзеркало» телеканалом «ІНТЕР». Програма «Чорне дзеркало» транслювалась у прямому ефірі, без попереднього запису. Одним із учасників програми була народний депутат України від політичної партії Всеукраїнське Об'єднання "Батьківщина" ОСОБА_1. Як встановлено судом, у форматі відкритих публічних дебатів низки українських громадських та державницьких діячів висловлювались власні думки й бачення стосовно найважливіших питань у суспільстві, зокрема йшлося також щодо проведення антитерористичної операції (далі - АТО) на Сході України.

У виступі Відповідач-1 були висловлення стосовно питань, що обговорювались «Мы просто никому не позволим на войну списать бесхозяйственность, коррупцию и воровство. Война. Мы сегодня своей командой подали заявление в Службу Безопасности, знаете на что? - на то, что на 400 миллионов Минобороны, Укроборонпром продало..продало...продало… (перебивает ведущий, - прим. автора). Рассказываю: Оборонпром на 400 миллионов продал автоматов внутри Украины. Это значит, продавали родителям, которые давали своим детям в АТО. Это преступление, и никакой войной это покрыть нельзя, так? Однозначно. Никакой войной нельзя закрыть это… »

Представник позивача у поясненнях (а.с. 141, т.3) не погоджуючись із запереченнями відповідача-2, оспорює інформацію, висловлену відповідачем-2, яка є недостовірною що відповідачем-1 наведені «у категоричній ствердній формі» конкретні дані, які не можуть бути віднесені до оціночних судженнь.

Як вже зазначалось у ч.2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» визначено, що оціночні судження це «висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири)».

Отже, позивач тлумачить висловлювання відповідача-1 такими, що у них є фактичні дані, зокрема щодо продажу у названій кількості автоматів, які продавали батькам, які давали своїм дітям у АТО та інше.

Досліджуючи пояснення та заперечення представників сторін з цього питання у сукупності із зібраними доказами, суд вважає, що посилання позивача на те, висловлювання «на 400 миллионов продал автоматов внутри Украины. Это значит, продавали родителям, которые давали своим детям в АТО» є фактичними даними з огляду на форму категоричності, стверджування, тощо не відповідають таким висновкам позивача з огляду на таке.

З огляду на характер виступу відповідача-1 у форматі відкритих публічних дебатів низки українських громадських та державницьких діячів, якими висловлювались власні думки й бачення стосовно найважливіших питань у суспільстві, та у контексті змісту виступу відповідача-1 до оспореного висловлення і після нього, суд вважає не містять фактичних даних, а є оціночними судженнями, тобто висловленням власної думки, бачення переконання, критичної оцінка та недоліків стосовно найважливіших питань у суспільстві.

Посилання позивача на висловлені факти продажу,обсяги продажу осіб, що реалізовують не узгоджується із змістом виступу, у якому відсутні фактичні відомості з цих питань, а емоційно підкреслене оціночне судження.

Тому суд вважає, що у даному випадку відсутні у висловленнях відповідача-2 факти, які суд мав би перевірити у процесі розгляду даної цивільної справи, якщо прийняти до уваги позицію позивача.

Зазначені у поясненнях позивача (а.с. 143, т.3) твердження щодо висловлень відповідача-2 у випуску НОМЕР_1 телепрограми «Чорне дзеркало» про те, що оспорені висловлювання не є оціночними даними є тлумаченням самого позивача оспорених висловлювань, про яке йдеться у ч.2 ст.30 Закону України «Про інформацію».

Таким чином на підставі встановлених судом вищенаведених обставин, які з'ясовані у процесі розгляду справи, суд дійшов висновку про відсутніть підстав для витлумачення такими, що містять фактичні дані висловлювання «Оборонпром на 400 миллионов продал автоматов внутри Украины. Это значит, продавали родителям, которые давали своим детям в АТО. Это преступление, и никакой войной это покрыть нельзя».

За таких обставин суд вважає слід відмовити позивачу у позові до ОСОБА_1 та Приватного акціонерного товариства «Телеканал «ІНТЕР», третя особа Міністерство оборони України про захист ділової репутації за відсутності порушення права позивача на недоторканість ділової репутації.

З огляду на викладене та на підставі ст. ст. 15, 16, 20, 94 ЦК України, Закону України «Про телебачення і радіомовлення», Закону України «Про інформацію», та керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 50, 57, 58, 60, 63, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У позові Державного концерну «Укроборонпром» до ОСОБА_1, Приватного акціонерного товариства «Телеканал «ІНТЕР», третя особа Міністерство оборони України про захист ділової репутації - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційному суду міста Києва через Шевченківський районний суд м. Києва, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя: Малинников О.Ф.