№ 2-3792/11
провадження 6/201/171/2015
УХВАЛА

15 липня 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Дашкевич Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву ОСОБА_1 про визнання поважними причини пропуску строку на предявлення ухвал (виконавчий документ) до виконання, поновлення пропущеного строку для предявлення ухвал (виконавчий документ) до виконання по цивільних справах за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_1, ОСОБА_2 Станiслава Валерiйовича про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «Приватбанк» 09 вересня 2009 року звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «УФА «Верус», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

По вище вказаній справі ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В. від 11 вересня 2009 року по справі були вжиті заходи забезпечення позову у відношенні відповідача ОСОБА_1

Ухвалою суду від 27 липня 2010 року було виправлено описку в ухвалі суді про забезпечення позову.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2010 року ухвалу від 11 вересня 2009 року про відкриття провадження у цивільній справі залишено без змін.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2010 року ухвалу від 11 вересня 2009 року про забезпечення позову скасовано, передано питання на новий судовий розгляд до того ж суду.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 05 грудня 2011 року позовну заяву залишено без розгляду.

Ухвалою суду від 24 лютого 2012 року було виправлено описку в ухвалі суді про залишення позову без розгляду.

ПАТ КБ «Приватбанк» 22 жовтня 2009 року звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «УФА «Верус», ОСОБА_1, про стягнення заборгованості.

По вище вказаній справі ухвалами судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В. від 22 жовтня 2009 року по справі були вжиті заходи забезпечення позову у відношенні відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Ухвалами апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2010 року ухвали від 22 жовтня 2009 року про відкриття провадження у цивільній справі та про забезпечення позову залишено без змін.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2012 року позовні вимоги залишено без розгляду, заходи забезпечення скасовано в повному обсязі. Вирішено питання розподілу судових витрат.

ОСОБА_1 06 липня 2015 року звернулася до суду з заявою про визнання поважними причини пропуску строку на предявлення ухвал (виконавчий документ) до виконання, поновлення пропущеного строку для предявлення ухвал (виконавчий документ) до виконання по цивільній справі.

Сторони у судове засідання не зявилися про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. На підставі ч. 2 ст. 371 ЦПК України суд вважає можливим розглядати питання про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання за їх відсутності.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Частиною першою статті 368 ЦПК України визначено, що питання, повязанні із зверненням судового рішення до виконання вирішує місцевий суд, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

Перевіривши матеріали вище вказаних справ та оцінивши обставини справ, а також надані та добуті докази, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно судовими рішеннями по вище вказаних справах були вжиті заходи забезпечення позову, а саме: ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В. від 11 вересня 2009 року по справі були вжиті заходи забезпечення позову у відношенні відповідача ОСОБА_1, однак ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2010 року ухвалу від 11 вересня 2009 року про забезпечення позову скасовано, передано питання на новий судовий розгляд до того ж суду та судом зазначене питання не розглядалося, також ухвалами судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В. від 22 жовтня 2009 року по справі були вжиті заходи забезпечення позову у відношенні відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Крім того на даний час справи розглянуті судом, а саме: ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 05 грудня 2011 року, яка у встановленому законом порядку набрала законної сили, позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» до ТОВ «УФА «Верус», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишено без розгляду та ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2012 року, яка у встановленому законом порядку набрала законної сили, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ТОВ «УФА «Верус», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишено без розгляду, заходи забезпечення скасовано в повному обсязі. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Також судом було встановлено, що поважних та обєктивних причин з яких було пропущено строк предявлення ухвал (виконавчий документ) до виконання наведено та встановлено не було, також заявником у своїй заяві їх не зазначено. Крім того останнім до заяви не було надано відповідних доказів на підтвердження зазначеного та, що строк останніми було пропущено саме з поважних причин та є передбачені законом підстави для його поновлення.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що причини з яких було пропущено строк для предявлення виконавчого документу до виконання не є поважними, а заява не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Не може суд прийняти до уваги наполягання заявника по справі на задоволенні зазначеної заяви, оскільки вони спростовуються вищенаведеним, не ґрунтуються на фактичних даних та обєктивно нічим не підтверджені.

За таких обставин суд приходить до висновку про необґрунтованість вказаної зави, оскільки відсутні поважні причини, з яких стягувач пропустив визначений законом строк, таким чином, вона не підтверджена, безпідставна і не ґрунтується на вимогах закону, передбачених законом підстав для її задоволення немає, а тому вважає за необхідне відмовити у її задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 8, 19, 41, 55, 124 Конституції України, ст. ст. 3, 11, 57, 58, 60, 61, 212, 368, 371 ЦПК України, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 в задоволенні заяви про визнання поважними причини пропуску строку на предявлення ухвал (виконавчий документ) до виконання, поновлення пропущеного строку для предявлення ухвал (виконавчий документ) до виконання по цивільних справах за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_1, ОСОБА_2 Станiслава Валерiйовича про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -