БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1134/15-ц
Провадження № 2/497/412/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2015 м. Болград

,

Болградській районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Семанівої Ю.В.

за участю секретаря Суйчимезової Х.В.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Болграді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Болградського району Одеської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом та просить постановити рішення яким, визнати за ним право власності на 1/12 частину будинку, господарських будівель та дворових споруд, розташованих по вул. Зарічна, №2, с. Василівка, Болградського району, Одеської області, у якості спадкоємця за законом після смерті його батька ОСОБА_6, померлого 13.05.2002 року. Також позивач просить визнати за ним право власності на 3/12 частину будинку, господарських будівель та дворових споруд, розташованих по вул. Зарічна, № 2, с. Василівка, Болградського району, Одеської області, у якості спадкоємця за законом після смерті його матері ОСОБА_3, померлої 02.02.2004 року.

Позивач вказує, що він та померли ОСОБА_6 та ОСОБА_3, які доводиться позивачу батьками, були членами одного двору за адресою вул. Зарічна, № 2, с.Василівка, Болградського району Одеської області, тип якого станом на 14.04.1991 року був колгоспним. Право власності на частки житлового будинку, як спадок, відкритий внаслідок смерті батьків, прийняв позивач шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, але юридично не оформив, оскільки отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій через відсутність правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок.

У судовому засіданні позивач присутній не був, в позовній заяві зазначив клопотання про розгляд справи у його відсутності. Також, позивачем було подано заяву до суду, в якій він підтвердив, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу у його відсутності (а.с. 5, 25).

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подали до суду заяву про те, що позов визнають в повному обсязі, жодних претензій не мають та просять розглянути справу у їх відсутності (а.с.46). Відповідач ОСОБА_3 про розгляд справи була повідомлена належним чином. Повідомлення містить інформацію про його вручення (а.с. 30). Будь-яких заяв, пояснень, заперечень на спростування доводів, викладених в позовній заяві до суду не надала.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Болградського району Одеської області подала до суду заяву про те, що позов визнає в повному обсязі та просить справу розглянути у відсутності представника відповідача (а.с. 47).

За таких обставин, з урахуванням наданої позивачем та відповідачами зазначених заяв, суд вважає за можливе подальший розгляд справи проводити у відсутності позивача та відповідачів без фіксації судового засідання технічними засобами на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Як вбачається із копій свідоцтв про народження серії ЯД № 804524 батьками позивача зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_3, відповідний актовий запис №71 (а.с.10).

Свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 294895 зареєстровано смерть ОСОБА_6 13.05.2002 року, відповідний актовий запис №29 (а.с.18).

Свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 411784 зареєстровано смерть ОСОБА_3 02.02.2004 року, відповідний актовий запис №11 (а.с.19).

Згідно з довідкою виконкому ОСОБА_2 сільської ради Болградського району Одеської області від 09.04.2015 № 820 станом на 14.04.1991 року особистий рахунок №679 відкрито на ОСОБА_6 по вул. Зарічна, № 2, с.Василівка, Болградського району, Одеської області, тип двора колгоспний. Станом на 14.04.1991 року у вищезазначеному домоволодінні проживали ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 120 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ст. 121 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору.

Відповідно до ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, як членам колгоспного двору належало по 1/6 частиині домоволодіння розташованого по вул. Зарічна, № 2, с.Василівка, Болградського району, Одеської області.

На день смерті ОСОБА_6 на 13.05.2002 було зареєстровано в будинку по вул.Зарічна, № 2, с.Василівка, Болградського району, Одеської області: ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

Судовим розглядом було встановлено, що по своїй смерті ОСОБА_6 не залишив заповіту, а тому право на спадкування відповідно до ст.524 ЦК УРСР, який був чинним на момент зазначених правовідносин, має місце спадкоємство за законом.

Відповідно до ст.529 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно єдиними спадкоємцями ОСОБА_6 є його дружина ОСОБА_3 та його син ОСОБА_1, в рівних долях, тобто по 1/12.

На день смерті ОСОБА_3 на 02.02.2004 було зареєстровано в будинку по вул.Зарічна, № 2, с.Василівка, Болградського району, Одеської області: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

Судовим розглядом було встановлено, що по своїй смерті ОСОБА_3 не залишила заповіту, а тому право на спадкування відповідно до ст. 1223 ЦК України, одержали особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 є її син ОСОБА_1, який успадкував 1/6 частину жилого будинку.

Технічний паспорт на будинок за адресою вул. Зарічна, № 2, с. Василівка, Болградського району, Одеської області від 25 березня 2015 року включає: житловий будинок, загальною площею в 165,9 кв.м., житловою площею в 77,4 кв.м., господарські будівлі та дворові споруди: погріб - літ. Б., гараж - літ. В., сарай - літ. Г., вбиральня - літ.Д., дворові споруди - №1-6.

Постанова № 885/02-31 від 13 травня 2015 року про відмову нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок № 2 по вул.Зарічна, с.Василівка, Болградський район Одеської області свідчить про неможливість позивача отримати свідоцтва про право власності у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок.

Згідно з ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до п.6 Постанови ПВСУ №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, повинні вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

В силу ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ), до інших осіб ( спадкоємців ).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її.

Судовим розглядом з достовірністю встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем по закону за померлими ОСОБА_6 та ОСОБА_3, однак отримати свідоцтво про право на спадщину через нотаріальну контору він не має можливості у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючій документ на успадковані житлові частки будинку. у звязку з чим, суд приходить до висновку, про можливість визнання за позивачем право власності на зазначені частки.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, ч.4 ст.174, ч.2 ст.197, 212, 214 ЦПК України, ст.ст.5, 328, 392 ЦК України, суд,- ,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Болградського району Одеської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 житлового будинку з будівлями та спорудами за адресою вул.Зарічна, № 2, с. Василівка, Болградського району, Одеської області, в тому числі на 1/12 частину як за спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_6, померлого 13.05.2002 року, на 1/4 частину як за спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 02.02.2004 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.В. Семаніва