Справа № 183/1829/15
№ 2/183/1692/15
10 червня 2015 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Березюк В.В.,
при секретарі Тен І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Новомосковський районний відділ ДМС України в Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -
ОСОБА_1 звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Новомосковський районний відділ ДМС України в Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, яким просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом, а саме: квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а також зобовязати Новомосковський РВ ДМС України зняти відповідача з реєстраційного обліку з даної квартири.
В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.10.2014 року між сторонами розірвано шлюб, який був зареєстрований 01.06.1991 року. Даним рішенням було встановлено, що подружжя остаточно припинило сімейно-шлюбні відносини з березня місяця 2013 року, спільного господраства не ведуть, сімейні відносини не поновлюються, відповідач ОСОБА_2 мешкає з іншою жінкою. Таким чином, відповідач не проживає за місцем реєстрації: АДРЕСА_2 з березня місяця 2013 року, що підтверджується судовим рішенням від 03.10.2014 року.
Таким чином, зазначає позивач, з огляду на те, що відповідач за вищевказаною адресою не проживає більше ніж один рік, особисті речі забрав, ще в 2013 році, коли створив нову сімю з іншою жінкою, з якою проживає по сьогоднішній день в іншому місці, відповідач на даний час не зацікавлений житлом у спірній квартирі, коштів на утримання житла не надає, житлом не користується. Крім того, є судове рішення від 16.09.2014 року, яким суд виділив у власність позивачці зазначену квартиру в цілому. За таких обставин, позивачка вимушена звертатися до суду з даним позовом.
В судове засідання позивачка не зявилася, її представник надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявився,повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи.
Представник третьої особи Новомосковського РВ ДМС України в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.10.2014 року між сторонами розірвано шлюб, який був зареєстрований 01.06.1991 року. Даним рішенням було встановлено, що подружжя остаточно припинило сімейно-шлюбні відносини з березня місяця 2013 року, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлюються, відповідач ОСОБА_2 мешкає з іншою жінкою (а.с.7-8).
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.09.2014 року, зокрема, визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру в цілому, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрована на імя ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності (САА № 394848 від 01.06.2007 року), виданого Виконавчим комітетом Новомосковської міської ради депутатів, реєстрація права власності проведена Комунальним підприємством НМБТІ 01.06.2007 року (витяг № 14757959 про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий 01.06.2007 року, реєстраційний номер 5273770) (а.с.9-15).

Згідно з відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області від 24.04.2015 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований з 15.08.2006 року за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Горького, 2-а/1 (а.с.41).

Суду надано довідку про склад сімї ОСОБА_1 від 12.03.2015 року, згідно якої остання проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, і до складу її сімї входять зареєстровані в квартирі: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, колишній чоловік ОСОБА_2 (а.с.6).

Згідно акта обстеження, складеного ОСББ вул. Горького, 2-а, м. Новомосковськ, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, але в квартирі не проживає з 2013 року по теперішній час (а.с.5).

У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦПК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як встановлено судом, відповідач не проживає в спірному жилому приміщенні більше двох років, підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування спірним жилим приміщенням, передбачених ст.405 ЦК України немає, його особистих речей в спірному жилому приміщенні немає, участі в оплаті комунальних послуг будинку відповідач не приймає, що свідчить про втрату ним інтересу до спірного жилого приміщення як до свого постійного місця проживання.

Крім того, реєстрація відповідача у квартирі позивача є порушенням прав позивача як власника житлового приміщення на власний розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, що є порушенням вимог ст.ст. 319, 321, 383, 391 ЦК України, а тому відповідно до ст.391 ЦК України позивач має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, адже відповідач не проживає у спірній квартирі більше двох років, тобто понад встановлені ст.405 ЦК України строки.

Що стосується позовних вимог позивача щодо зобовязання Новомосковського РВ ДМС України зняти відповідача з реєстраційного обліку з даної квартири, то ці позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано доказів того, що Відділом ДМС порушено її право, а тому суд не вбачає порушень прав позивача з боку Відділу.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 10-12, 27, 30, 58-62, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 319, 321, 383, 391, -

в и р і ш и в:

ОСОБА_4 Анатоліївни до ОСОБА_2, третя особа: Новомосковський районний відділ ДМС України в Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Горького, 2-а/1.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Березюк