Справа № 355/573/15-ц
Провадження № 2/355/276/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2015 року Баришівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Єременка В.М.

при секретарі Пухир С.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Баришівка Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Недрянської сільської ради Баришівського району Київської області, ОСОБА_2, третя особа: Управління Держземагенства у Баришівському районі Київської області про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Недрянської сільської ради Баришівського району Київської області, ОСОБА_2 Миколайоівича третя особа: Управління Держземагенства у Баришівському районі Київської області про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 23 грудня 2000 року її батько ОСОБА_3 подарував їй житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в селі Недра, провулок Садовий, будинок №3, Баришівського району, Київської області, який посвідчений Баришівською державною нотаріальною конторою Київської області 23 грудня 2000 року та зареєстровано в реєтрі за №2-3459. Договір дарування також був зареєстрований 29.12.2000 року у Баришівському БТІ з зазначенням того, що він належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (реєстрова книга №1 реєстровий №68).

Згодом ОСОБА_3 були отримані Державні акти на право власності на дві земельні ділянки: серія КВ №095251 від 24.12.2003 року площею 0.25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та серія КВ №095252 від 24.12.2003 року площею 0.23 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в селі Недра, провулок Садовий, будинок №3, Баришівського району, Київської області. На даній земельній ділянці розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами який ОСОБА_3 подарував позивачу.

29 грудня 2011 року ОСОБА_3 помер. ОСОБА_1, як спадкоємець за законом у визначений строк звернулась до нотаріальної контори для вирішення питання про оформлення своїх спадкових прав, але через порушення норм статей 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України їй було відмовлено в оформленні права власності на спірні земельні ділянки. Позивач вважає, що за цих обставин порушуються її законні права та інтереси і просить суд визнати недійсними Державні акти на право власності на дві земельні ділянки: серія КВ №095251 від 24.12.2003 року площею 0.25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та серія КВ №095252 від 24.12.2003 року площею 0.23 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в селі Недра, провулок Садовий, будинок №3, Баришівського району, Київської області. Також просить визнати за нею право власності на ці земельні ділянки.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 зменшила розмір позовних вимог та просила суд визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серія КВ №095251 від 24.12.2003 року площею 0.25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та визнати за нею право власності на цю земельну ділянку. Окрім того зазначила, що відповідач ОСОБА_2 06.06.2015 року написав розписку позивачу про те, що він відмовляється від зазначених в позовній заяві двох земельних ділянок біля будинку площею, 0.23 та 0.25 га та від двох земельних паїв, а позивачка від своєї частки на квартиру АДРЕСА_1 та від легкового автомобіля ВАЗ-2105. Відповідно до цих домовленостей 30.06.2015 року державним нотаріусом Баришівської районної державної нотаріальної контори був укладений договір про поділ спадщини між сторонами. Не підпала під поділ лише земельна ділянка площею 0.25 га, на якій розташований подарований позивачці житловий будинок.

Відповідач по справі ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні визнали позов в зменшеному розмірі заявлених позивних вимог, де ОСОБА_2 підтвердив факт написання ним розписки від 06.06.2015 року про досягнення домовленості щодо розподілу спадкового майна.

Недрянська сільська рада Баришівського району Київської області, як відповідач по справі, надали суду листа про те, що не заперечують проти заявленого позову і просять справу розглядати без участі їх представника.

Представник третьої особи Управління Держземагенства у Баришівському районі Київської області в судове засідання на розгляд справи свого представника не направили. Надали листа в якому зазначають, що при вирішенні спору по даній справі підтримують позовні вимоги щодо визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку серія КВ №095251 від 24.12.2003 року площею 0.25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 29 грудня 2011 року в селі Недра Баришівського району Київської області помер ОСОБА_3 При житті ОСОБА_3 23 грудня 2000 року подарував своїй дочці ОСОБА_1 житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в селі Недра, провулок Садовий, будинок №3, Баришівського району Київської області, який посвідчений Баришівською державною нотаріальною конторою Київської області 23 грудня 2000 року та зареєстровано в реєстрі за №2-3459. Договір дарування був зареєстрований 29.12.2000 року в Баришівському БТІ на ОСОБА_1 (реєстрова книга №1 реєстровий №68). Відповідач по справі ОСОБА_2 06.06.2015 року написав розписку позивачу про те, що він відмовляється від зазначених в позовній заяві двох земельних ділянок біля будинку площею, 0.23 та 0.25 га та від двох земельних паїв, а позивачка від своєї частки на квартиру АДРЕСА_1 і від легкового автомобіля ВАЗ-2105. В зв,язку з цим, відповідно до домовленостей, 30.06.2015 року державним нотаріусом Баришівської районної державної нотаріальної контори був укладений договір про поділ спадщини між сторонами.

Встановлене судом підтверджується:

-ксерокопією паспорта ОСОБА_1, серія СМ №810813, виданого 21.04.1998 року;

- ксерокопією паспорта ОСОБА_2 серія СК №869748;

- ксерокопією договору дарування житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в селі Недра, провулок Садовий, будинок №3 Баришівського району Київської області від 23.12.2000 року;

- ксерокопіями Державних актів на право власності на земельні ділянки: серія КВ №095251 від 24.12.2003 року площею 0.25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та серія КВ №095252 від 24.12.2003 року площею 0.23 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в селі Недра, провулок Садовий, будинок №3, Баришівського району Київської області;

-ксерокопією технічного паспорту на житловий будинок в селі Недра, провулок Садовий, будинок №3 Баришівського району Київської області на ім,я ОСОБА_1;

-ксерокопією свідоцтва про смерть ОСОБА_3, серія 1-ОК №232489, виданого 03.01.2012 року;

- постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 06.03.2015 року;

- ксерокопією спадкової справи №162/2012 до майна померлого 29.12.2011 року ОСОБА_3;

-ксерокопією договору про поділ спадщини від 13.06.2015 року;

-ксерокопією свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.07.2015 року, яким закріплено право власності на 0.2300 га земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в селі Недра, провулок Садовий, будинок №3 Баришівського району Київської області за ОСОБА_1;

-ксерокпією розписки ОСОБА_2 від 06.06.2015 року;

- іншими матеріалами справи.

Відповідно до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації, зберігання державних актів на право приватної власності на землю, не передбачено можливості внесення у державний акт змін, шляхом його виправлення, так як підлягає переоформленню вся технічна документація.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації.

Стаття 152 ЗК України зазначає, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

Згідно з роз,ясненнями Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року №7 судам підвідомчі справи за заявами зокрема з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

При переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, украденими до 1 січня 2002 року, згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК України до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою на якій розташовані будівлі та споруди якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Після 31 грудня 2001 року в таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до ст. 120 ЗК 2001 року на підставі цивільно - правових угод, а право користування на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем. До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 року, згідно із ст. 377 ЦК України, а з часу внесення змін до ст. 120 ЗК України від 27.04.2007 року №997-V- і згідно зі ст. 120 ЗК, переходило право власності на земельну ділянку на якій вони розміщені без зміни її цільового призначення у розмірах, встановлених договором, а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування. При переході права власності на будинок або його частину за договором довічного утримання до набувача переходило право на земельну ділянку де вони розташовані на умовах на яких ця ділянка належала відчужувачу. В разі переходу права власності на будівлі та споруди до кількох осіб, право на земельну ділянку визначалось пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди якщо інше не передбачено в договорі відчуження останніх, а при переході права власності на будівлі та споруди до фізичних або юридичних осіб, які не могли мати у власності земельні ділянки, до них переходило право користування земельною ділянкою. З 1 січня 2010 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до ст. 377 ЦК України і ст. 120 ЗК України в редакції від 05.11.2009 року №1702- V1.

Відповідно до частини 2 статті 1272 Цивільного кодексу України, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

За змістом ч. 2 ст. 377 ЦК України та ч. 6 ст. 120 ЗК України кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у звязку з набуттям права власності на житловий будинок будівлю або споруду, є істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на ці об,єкти (крім багатоквартирних будинків).

Згідно ч.2 ст.16, ч.1 ст.215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених ч.1-3, 5, 6 ст. 202 ЦК України зокрема у зв,язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства.

Відповідачем ОСОБА_2 був поданий до суду зустрічний позов від якого він відмовився і судом відповідно не виносилась ухвала про об,єднання позовів в одне провадження.

Таким чином, з урахуванням зясованих та досліджених в судовому засіданні фактичних обставин, суд вважає, що заявлений позов із зменшеними позовними вимогами підлягає до задоволення, так як вимоги позивачки щодо визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку серія КВ №095251 від 24.12.2003 року площею 0.25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та визнати за нею право власності на цю земельну ділянку, що розташована в селі Недра, провулок Садовий будинок №3 Баришівського району Київської області є обґрунтованими і не суперечать чинному законодавству.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 208, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 90, 91, 118, 120, 131, 152, 153, 158 ЗК України, ст.ст. 319, 321, 373, 377, 391 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія КВ №095251 від 24.12.2003 року площею 0.25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в селі Недра, провулок Садовий, буд. №5 Баришівського району Київської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0.25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в селі Недра, провулок Садовий, буд. №5 Баришівського району Київської області.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_6