Ухвала

іменем україни

13 липня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кузнєцов В.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 травня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області від 19 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме золотих виробів із синім сапфіром - двоє сережок, вартістю 3 931 грн, одну каблучку, вартістю 2 607 грн, на загальну суму 6 538 грн, норкової шуби, вартістю 18 975 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області від 19 червня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалені у справі судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності та встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, керуючись положеннями ст. ст.317, 371, 387, 388 ЦК України, ст. 60 ЦПК України, дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не надано належних доказів про перебування у її власності спірного майна, а також, що таке майно вибуло з її володіння.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних В.О. Кузнєцов

і кримінальних справ