Справа №521/3222/15-ц
Провадження №2/521/2691/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року місто ОСОБА_1

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого судді Плавича І.В.,

при секретарі Мазинській І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ПП «ТЮФ» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні працівника, третя особа ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ПП «ТЮФ» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні працівника, третя особа ОСОБА_3.

В процесі розгляду справи кожна сторона надала свої доводи і заперечення по заявленому позову, а також численні докази на підтвердження власних доводів. Між тим, численні розрахунки, що представив відповідач, не дають чіткої відповіді, чи перебував позивач ОСОБА_1 у відпустках в 2009 та 2010 роках.

Згідно ст. 133 ч.ч.1,2 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. В той же час, способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. При цьому, у необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

Відповідно до ст. 137 ч.3 ЦПК України, докази, які вимагає суд, направляються до суду безпосередньо. Суд може також уповноважити заінтересовану особу, яка бере участь у справі, одержати доказ для представлення його суду.

Як встановлює ст. 10 ч.ч.3,4 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про зобовязання адміністрації ПП «ТЮФ» представити суду чітку інформацію про нарахування та виплату ОСОБА_1 відпускних.

Керуючись ст.ст. 10, 133, 137, 209, 210 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Зобовязати адміністрацію ПП «ТЮФ» надати суду наступну інформацію:

-яка сума відпускних була нарахована і сплачена ОСОБА_1 за наказом №6 від 30 жовтня 2009 року про надання щорічної відпустки тривалістю 9 календарних днів з 02 листопада 2009 року по 10 листопада 2009 року за період роботи на підприємстві з 15 червня 2009 року по 31 жовтня 2009 року, та чи отримав ОСОБА_1 суму відпускних;

-яка сума відпускних була нарахована і сплачена ОСОБА_1 за наказом №4 від 23 липня 2010 року про надання щорічної відпустки тривалістю 24 календарних дні з 26 липня 2010 року по 18 серпня 2010 року за період роботи на підприємстві з 01 листопада 2009 року по 31 жовтня 2010 року.

При наданні вказаної інформації чітко вказати дату виплати грошових сум за відпустки та врахувати, що перебуваючи у відпустці з 26 липня 2010 року позивач ОСОБА_2 написав заяву на імя директора ПП «ТЮФ» про своє звільнення за власним бажанням й на підставі наказу №7 від 18 серпня 2010 року ОСОБА_2 звільнено за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України з 03 серпня 2010 року.

Зобовязати адміністрацію ПП «ТЮФ» надати суду інформацію стосовно того, які грошові суми (із розшифрування грошових сум, їх показників), за що та коли (із зазначенням дат) були виплачені позивачу ОСОБА_1 при звільнені за власним бажанням.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали суду про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Головуючий: