Справа № 758/3479/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С. ,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виправлення помилки у виконавчому листі, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Заявники звернулися до суду з вищезазначеною заявою мотивуючи свої вимоги тим, що 30.01.2015 року Подільським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист у цивільній справі № 758/3479/13-ц за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» про визнання права користування житловим приміщенням, третя особа: Подільська районна у м. Києві державна адміністрація та зустрічним позовом ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» про виселення первісних позивачів.

Зазначають, що при оформленні вказаного виконавчого листа судом було допущено помилку, зокрема помилково всупереч вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України вказано дату набрання рішенням законної сили, яка не відповідає фактичним обставинам, а саме зазначено, що рішення набрало законної сили 26.02.2014 року, а правильним є 27.11.2013 року.

Посилаються на те, що вказана помилка у виконавчому листі вагомо впливає на законність виконавчого провадження, а тому повинна бути виправлена. У зв'язку з чим звертаються з даною заявою до суду.

В судове засідання сторони не з'явились, про день час, та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, від представника ОСОБА_1 та представника ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» до суду надано заяви про розгляд справи без їх участі. Причини неявки інших учасників процесу суду невідомі.

Суд вважає за можливе розглядати заяву за відсутності вищезазначених осіб, оскільки неявка останніх не є перешкодою для вирішення питання про внесення виправлень до виконавчого листа, відповідно до вимог ч. 3 ст. 369 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Державного підприємства «Науково-дослідний виробничий комбінат «Пуща-Водиця» про визнання права користування житловим приміщенням, третя особа: Подільська районна в місті Києві державна адміністрація та зустрічним позовом Державного підприємства «Науково-дослідний виробничий комбінат «Пуща-Водиця» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення.

24.09.2013 року судом було ухвалено рішення по вищезазначеній справі, яким в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Державного підприємства «Науково-дослідний виробничий комбінат «Пуща-Водиця» про визнання права користування житловим приміщенням, третя особа: Подільська районна в місті Києві державна адміністрація, відмовлено, а зустрічний позов Державного підприємства «Науково-дослідний виробничий комбінат «Пуща-Водиця» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення, задоволено (том 1, а.с. 243-247).

27.11.2013 року ухвалою колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва вищезазначене рішення суду залишено без змін (том 2, а.с. 26-30).

26.02.2014 року ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Подільського районного суду м. Києва від 24.09.2013 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27.11.2013 року залишено без змін (том 2, а.с. 51-52).

30.01.2015 року судом на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва від 24.09.2013 року, було виготовлено та видано стягувачу шість виконавчих листів № 758/3479/13-ц про виселення ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3., з квартири АДРЕСА_1 та про стягнення з останніх на користь ДП «Науково-дослідний виробничий комбінат «Пуща-Водиця» судового збору в розмірі 115, 00 грн. (том 1, а.с. 252).

Судом встановлено, що чинним законодавством України, зокрема ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено певні вимоги, які ставляться до форми та змісту виконавчих документів, обов'язок дотримання яких покладається на орган який їх видав.

Так стаття 18 ЗУ «Про виконавче провадження» визначає, у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові за наявності) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Як вбачається зі змісту виданих судом виконавчих листів № 758/3479/13-ц, при їх виготовленні було вказано дату набрання законної сили рішенням суду як: «26 лютого 2014 року», однак суд не може погодитись із правильністю виконавчих листів в цій частині, виходячи з наступного.

Як вже зазначалося вище, рішення суду на підставі якого видавалися виконавчі листи було ухвалене судом 24.09.2013 року. В подальшому вказане рішення суду переглядалося апеляційним судом м. Києва та Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ і було залишено в силі ухвалами від 27.11.2013 року та від 26.02.2014 року відповідно.

Стаття 223 ЦПК України визначає, що рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Згідно ж ст. 319 ЦПК України, рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.

З врахуванням вищевикладеного, а також приписів зазначених норм цивільно-процесуального закону, суд приходить до висновку, що датою набрання рішенням Подільського районного суду м. Києва від 24.09.2013 року законної сили є 27.11.2013 року, дата постановлення апеляційним судом м. Києва ухвали про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та залишення в силі вказаного рішення суду першої інстанції, а не 26.02.2014 року як то вказано у виданих 30.01.0215 року виконавчих листах № 758/3479/13-ц.

Тобто з викладеного вбачається, що судом дійсно при оформленні виконавчих листів № 758/3479/13-ц було допущено помилку, яка має суттєве значення, оскільки з датою набрання рішенням законної сили законодавцем пов'язано початок перебігу строку пред'явлення виконавчих документів до виконання, відповідно до вимог ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження», який стягувачем було пропущено, оскільки фактично рішення набрало законної сили 27.11.2013 року, а виконавчі листи були пред'явлені до виконання лише 30.01.2015 року, однак зважаючи на ту обставину, що судом було помилково вказано у виконавчих листах дату набрання рішенням законної сили як 26.02.2014 року, вони були прийняті до виконання ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві без вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Стаття ст. 369 ЦПК України, визначає, що виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Враховуючи вищевикладене, а також встановлені в судовому засіданні обставини, суд оцінивши в сукупності надані докази приходить до висновку, що вимоги заявників знайшли своє доведення в судовому засіданні є такими, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, а тому їх заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст. 18, 22 ЗУ «Про виконавче провадження», керуючись ст. 369 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виправлення помилки у виконавчому листі - задовольнити.

До виконавчих листів № 758/3479/13-ц виданих 30.01.2015 року Подільським районним судом м. Києва, внести наступні виправлення, а саме в розділі: «Рішення набрало законної сили», замість «26 лютого 2014 року», зазначити «27 листопада 2013 року».

В іншій частині виконавчі листи вважати правильними без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяВ. С. Декаленко