У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Лесько А.О.,

Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» в особі Харківської філії акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 серпня 2010 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2009 року публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської філії акціонерного банку «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ - «Укргазбанк» в особі Харківської філії АБ «Укргазбанк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 06 серпня 2007 року між ним та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір на суму 49 тис. доларів США для придбання квартири. У забезпечення виконання кредитного зобов'язання між банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки, а ОСОБА_3 в іпотеку передана придбана за кредитні кошти квартира АДРЕСА_1. Зобов'язання за кредитним договором відповідачі не виконують.

У зв'язку з цим позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь банку прострочену заборгованість по кредиту у сумі 5 125 доларів США, поточну заборгованість по кредиту у сумі 42 030 доларів США, прострочену заборгованість по процентах - 12 337 доларів США 82 центи, поточну заборгованість по процентах 342 доларів США 02 центи, нараховану пеню за несвоєчасне повернення кредиту - 15 233 грн. 38 коп., нараховану пеню за несвоєчасну сплату процентів - 36 677 грн. 33 коп., а всього 59 834 доларів США 84 центи та 36 677 грн. 33 коп. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 06 серпня 2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 06 серпня 2007 року. Стягнути з відповідачів на користь позивача понесені по справі судові витрати.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 серпня 2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року, позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Харківської філії АБ «Укргазбанк» задоволено. Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Харківської філії АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 59 834 доларів США 84 центи та пеню у сумі 36 677 грн. 33 коп. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 06 серпня 2007 року звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 на праві власності. Вирішено питання судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить вказані судові рішення у частині позовних вимог до неї скасувати та ухвалити у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

ОСОБА_3 вказані судові рішення у частині позовних вимог до нього про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки не оскаржив.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором у позичальника виникла заборгованість, яка підлягає солідарному стягненню з нього та з поручителя. Крім того у рахунок погашення вказаної заборгованості слід звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 на праві власності.

З такими висновками судів повністю погодитись не можна, оскільки ці висновки суперечать вимогам закону та не ґрунтуються на матеріалах справи.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судові рішення у повній мірі не відповідають.

Судом встановлено, що 06 серпня 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, відповідно до якого останній отримав 49 тис. доларів США для придбання квартири АДРЕСА_1, строк погашення кредиту 05 серпня 2027 року із сплатою процентів за користування кредиту, виходячи із 12,5% річних (а. с. 19-21).

У забезпечення виконання кредитного зобов'язання між банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки (а. с. 24-25), а ОСОБА_3 - договір іпотеки, предметом якого стала придбана відповідачем квартира АДРЕСА_1 (а. с. 11-14).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. ч. 1. 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

ОСОБА_3 належним чином умови кредитного договору не виконував, у зв'язку з чим станом на 22 червня 2010 року утворилася заборгованість у розмірі 59 834 доларів США 84 центи, з яких: поточна заборгованість по кредиту - 42 030 доларів США, прострочена заборгованість по процентах - 12 337 доларів США 82 центи, поточна заборгованість по процентах - 342 доларів США 02 центи, нарахована пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 15 233 грн. 38 коп., нарахована пеня за несвоєчасну сплату процентів - 36 677 грн. 33 коп. (а. с. 102-104).

Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до абз. 2 п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5 при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

У розділі 5 Договору поруки (далі - Договору) міститься 4 пункти, які визначають строк дії вказаного договору:

5.1 дійсний договір набуває юридичної сили з моменту підписання сторонами і діє до припинення забезпеченого ним зобов'язання позичальника за кредитним договором;

5.2 порука також припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання зобов'язання позичальника за кредитним договором не пред'явить вимоги до поручителя;

5.3 порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручався за нового позичальника;

5.4 порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване позичальником або поручителем (а. с. 24-25).

Суди, стягуючи солідарно заборгованість з позичальника та поручителя, виходили з того, що у кредитному договорі строк виконання основного зобов'язання визначений 05 серпня 2027 року, тобто порука не є припиненою.

При цьому не взяли до уваги, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст. 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем) (правова позиція Верховного Суду України згідно з постановою № 6-53цс14 від 17 вересня 2014 року).

Тобто суди не перевірили, чи банк не скористався своїм правом на повернення кредиту достроково, у зв'язку з чим строк виконання основного зобов'язання змінився, та не з'ясували, чи така вимога була направлена позичальнику і коли, оскільки саме з цього часу необхідно обчислювати строк звернення до поручителя відповідно до вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Таким чином, суди не звернули належної уваги на вказані обставини, у порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України не врахували норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, не встановили обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, відповідно до ст. 338 ЦПК України ухвалені у справі судові рішення у частині позовних вимог до ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості підлягають скасуванню з передачею справи у цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, задовольнити частково.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 серпня 2010 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року у частині позовних вимог публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» в особі Харківської філії акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості скасувати, справу у цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко