Справа № 136/236/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"04" березня 2015 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Кривенка Д. Т.

за участю секретаря Марчук Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Подружжя звернулось до суду в порядку окремого провадження із спільною заявою про розірвання шлюбу, який ними було зареєстровано 18.06.2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис №36.

В заяві сторони вказують, що від цього шлюбу вони мають двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року та ОСОБА_4, що народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року. В заяві сторони вказують, що сімейне життя в них не складається через постійні сварки та непорозуміння з 01 вересня 2014 року вони припинили спільне проживання, після чого ОСОБА_1 переїхала проживати в м. Іллінці. Ураховуючи те, що між ними як подружжям досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні їх дітей, прав та обов'язків їх як батьків, про що укладено договір відповідного змісту, подружжя просило суд розірвати їх шлюб за їх спільною заявою.

В судове засідання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з'явились, у спільній заяві, яку надали суду наполягали на розірванні їх шлюбу та просили суд заяву розглянути за їх відсутності.

Ураховуючи те, що особи, які беруть участь у справі скористались наданими їм ч.2 ст.158 ЦПК України правами заявляти клопотання про розгляд справи у їх відсутності, тому суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, що визначені ст.169 ЦПК України, тому проводить розгляд справи в даному судовому засіданні.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази, дійшов висновку про таке.

18.06.2005 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиції у Вінницькій області, про що було зроблено актовий запис №36 та видано свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1. Від цього шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що доведено свідоцтвами про народження дітей.

Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, шлюбних відносин не підтримують, дітей разом не виховують, наміру зберегти сім'ю не мають, спільну заяву про розірвання шлюбу протягом місячного строку ними не було відкликано.

За правилами ч.2 ст.104 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно ч.1 ст.109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Подружжям суду було надано укладений ними 02.02.2015 року письмовий договір, відповідно до якого Батьки домовились про місце проживання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зазначивши місце проживання Батька - АДРЕСА_1. Сторони договору визначили, що у разі зміни місця проживання дітей, Батько зобов'язався попереджувати Матір письмово із вказуванням точного місця проживання дітей не пізніше одного місяця з моменту зміни місця проживання. У Договорі Батьки узгодили порядок здійснення батьківських прав Батьком та Матір'ю, яка проживатиме окремо від дітей та яку участь у забезпеченні умов життя дітей вона братиме участь. Узгодили, що у зв'язку з тим, що Батько з яким проживають діти достатньо матеріально забезпечений і має можливість самостійно в повній мірі утримувати дітей то Мати не буде виплачувати Батькові аліментів на дітей. Також сторони договору визначили у ньому свої права як Батька та Матері про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Вказаний договір було перевірено судом та не встановлено порушень прав та інтересів неповнолітніх дітей, а також прав та інтересів батьків.

Судом встановлено, що існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, а після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їх неповнолітніх дітей.

За таких обставин, суд вважає, що спільна заява подружжя про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

На підставі викладеного ст.104, 109 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 21.12.2007, №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", ст.10, 11, 208, 210, 234 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №36.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Д. Т. Кривенко