АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер 668/2813/15-ц
Номер провадження:22-ц/791/2023/15
Головуючий в І інстанції Гаврилов Д.В.
Категорія 27 Доповідач: Колісниченко А.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 15.06.2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 15.06.2015 року у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано застосував до спірних відносин приписи ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» та відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення пені, нарахованої на підставі вказаної норми матеріального права. Оскільки сам характер фінансово-кредитних відносин, стороною в якій є фізична особа, а також використані у ЗУ «Про захист прав споживачів» та «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» терміни «споживчий кредит», «фінансова установа», «фінансова послуга» дають підстави вважати, що правовідносини, які виникають із кредитних договорів, договорів банківського вкладу, договорів страхування, підпадають під дію ЗУ «Про захист прав споживачів». У звязку з чим, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити та стягнути з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_5 пеню за прострочення виконання зобовязань з видачі частини банківського вкладу в розмірі 14400 грн.

ОСОБА_5, у судовому засіданні на задоволенні апеляції наполягав, з підстав зазначених у скарзі.

Представниця ПАТ «Дельта Банк» - ОСОБА_6, у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, які зявилися до суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, у визначених цивільно- процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справ вбачається та судом першої інстанції правильно встановлено, що 31.08.2013 року між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір №007-21504-310813 на відкриття банківського рахунку з використанням та обслуговування платіжної картки та договір № 007-21504-310813 про надання комплексних банківських послуг.

Після укладення договору між банком та ОСОБА_5 виникли зобовязальні відносини, які регулюються загальними нормами зобовязального права та спеціальними нормами з приводу банківського рахунку, а також положеннями укладеного договору.

Частинами 1,3 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунку), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунок клієнта, гарантуючи його права безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має право визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Частинами 1,3 ст.1068 ЦК України визначено, що банк зобовязаний вчинити для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунку. Банк зобовязаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором рахунка або законом.

Згідно вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Якою відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України є штраф або пеня.

Положеннями ст.546, 549 ЦК України визначено, що пеня є одним із видів забезпечення виконання зобовязання. Частиною 1 ст. 547 ЦК України передбачено, що правочин щодо забезпечення зобовязання вчиняється у письмовій формі.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що умовами договорів на відкриття банківського рахунку з використанням та обслуговуванням платіжної картки та про надання комплексних банківських послуг не встановлено відповідальності сторін за неналежне виконання договірних зобовязань у вигляді пені, а також те, що спеціальні норми цивільного законодавства щодо банківського рахунку не містять положень, якими була б встановлена відповідальність, а тому позовні вимоги ОСОБА_5 задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги щодо поширення на спірні правовідносини Закону України «Про захист прав споживачів» щодо відповідальності сторін договору у вигляді пені,колегія суддів до уваги не приймає, оскільки як правильно відзначив суд першої інстанції норми вказаного закону є загальними, а у спірних правовідносинах мають застосовуватись саме спеціальні норми зобовязального права , які регулюють договір банківського рахунку.

Зважаючи на наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, а відтак і для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 15.06.2015 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: