Ухвала

іменем україни

15 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Леванчука А.О., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Кам'янського районного суду Черкаської області від 10 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 23 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що є власником домоволодіння по АДРЕСА_1, згідно свідоцтва про право власності, виданого Кам'янським міськвиконкомом на підставі рішення від 11 квітня 1979 року. За її домоволодінням було закріплено земельну ділянку площею 0,1200 га, яка згідно рішення Кам'янської міської ради від 23 березня 1994 року була передана їй у приватну власність. Рішенням Виконавчого комітету Кам'янської міської ради від 29 листопада 2001 року, за рахунок сусідньої земельної ділянки по АДРЕСА_2, яка звільнилася в результаті смерті їх сусідки ОСОБА_6, їй додатково було надано в користування 0,04 га у розмірах 6 м х 67,4 м, що в результаті склало загальну площу її користування 0,16 га. Рішенням сесії Кам'янської міської ради від 23 березня 2004 року їй було передано з вказаної вище площі земельної ділянки 0,1 га у приватну власність для обслуговування та утримання будинку і прибудинкових споруд, а також 0,06 га для ведення особистого підсобного господарства. На додатковій частині земельної ділянки, яку отримала у користування, позивач спорудила огорожу по межі із сусіднім домоволодінням, яке належало ОСОБА_5Також, отримавши у встановленому порядку відповідні дозволи від районної служби санітарно-епідеміологічного нагляду, спорудила автономну каналізаційну систему з обладнанням каналізаційної (вигрібної) ями та висадила значну кількість багаторічних фруктових дерев і ягідних кущів сортової малини. З 2007 по 2012 рік між ОСОБА_5 та Кам'янською міською радою розглядалися судові спори про право на частину відумерлої спадщини, яка залишились від ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2, в результаті чого це майно перейшло за договором купівлі-продажу до ОСОБА_5 Вважає, що на підставі рішення Кам'янської міської ради від 15 березня 2013 року, наділену їй частину земельної ділянки за рахунок звільненої сусідньої, було незаконно передано у власність ОСОБА_5, який у квітні 2013 року знищив споруджену нею огорожу по їхній спільній межі загальною довжиною 49,1 м п., вартістю 3 405 грн, спиляв 7 фруктових дерев на суму 385 грн та пошкодив 50 ягідних кущів малини на суму 1 350 грн, а також привласнив споруджені нею вигрібну каналізаційну яму на суму 3 936 грн та огорожу з металопрофілю, довжиною 6,1 м п., вартістю 2 934 грн.

Посилаючись на вищезазначене, позивач просила стягнути з відповідача матеріальні збитки, завдані неправомірними діями ОСОБА_5, на загальну суму 12 010 грн та моральну шкоду, яку вона оцінює в 20 000 грн.

Рішенням Кам'янського районного суду Черкаської області від 10 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 23 квітня 2015 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволенні її позовних вимог, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з чим погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну правову оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_4 не набула право користування спірною земельною ділянкою, оскільки вона їй у встановленому законом порядку не виділялася, а тому позивач не мала права відгороджувати її парканом, влаштовувати на ній вигрібну яму та засаджувати її деревами та кущами.

Доводи касаційної скарги на правильність висновку суду не впливають та його не спростовують.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Кам'янського районного суду Черкаської області від 10 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 23 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Кафідова

А.О. Леванчук

І.М. Фаловська