Справа № 357/342/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Л. М. ,

при секретарі - Вангородська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 м.Біла Церква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 25 листопада 2008 року він уклав з директором ТОВ « Сухоліське» ОСОБА_2 договір оренди землі, за яким він передав товариству в оренду належну йому на праві власності земельну ділянку площею 3,2944 га , що розташована в адміністративних межах Сухоліської сільської ради Білоцерківського району, строком на 10 років, за умови сплати йому щорічно орендної плати в розмірі 642 грн , що становить 1,5 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. У 2014 році позивач дізнався, що даним договором оренди землі орендна плата визначена у розмірі меншому , ніж було визначено законодавством, а саме, Указом Президента України від 02.02.2002 р. № 92/2002. Позивач просив в судовому порядку розірвати договір оренди землі, укладений з ОСОБА_2, як такий, що містить грубі порушення закону щодо розміру орендної плати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вважає себе неналежним відповідачем, оскільки з 2013 року не працює директором ТОВ « Сухоліське».

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

По справі встановлено, що 25 листопада 2008 року між ОСОБА_1 та ТОВ « Сухоліське» в особі директора ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі, за яким ОСОБА_1 передав товариству в оренду належну йому на праві власності земельну ділянку площею 3,2944 га , що розташована в адміністративних межах Сухоліської сільської ради Білоцерківського району, строком на 10 років, за умови сплати йому щорічно орендної плати в розмірі 642 грн , що становить 1,5 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Даний договір було зареєстровано у Київській обласній філії державного підприємства « Центр державного земельного кадастру» 11.09.2009 р. за № НОМЕР_1 / а.с.8-9/

В ході судового розгляду встановлено, що ТОВ « Сухоліське» як юридична особа припинено 30.12.2013 р., номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб і фізичних осіб -підприємців 1005723, правонаступник - Приватне сільськогосподарське підприємство « Агрофірма « Світанок», місцезнаходження Київська область, Васильківський район, с.Ковалівка, вул..Леніна, буд.1./ а.с.24-29/

В судовому засіданні позивач визнав, що дійсно вже декілька років діяльність на земельній ділянці, яку він передав в оренду ТОВ « Сухоліське», здійснює ПСП « Агрофірма « Світанок», від якої він в кінці 2014 року отримав орендну плату, але існування між ними договірних стосунків позивач категорично заперечував.

Згідно ст..ст.13,15,20 Закону України « Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов»язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов»язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальність за несплату є істотною умовою договору оренди.

Відповідно до ст.32 Закону України « Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов»язків, передбачений ст.ст.24-25 цього Закону або умовами договору.

Так, ч.ч.1,2 ст.651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін. якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Судом встановлено, що сторонами договору оренди землі від 28.11.2008 р. є орендодавець ОСОБА_1 та орендар ТОВ « Сухоліське». Директор ТОВ « Сухоліське» ОСОБА_2 не є стороною у даному правочині, і як наслідок, не може бути відповідачем у даній справі, оскільки він діяв як представник ТОВ « Сухоліське» від його імені і в його інтересах, а в силу ст.239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов»язки особи, яку він представляє.

Згідно ч.ч.1,2 ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов»язків іншим юридичним особам - правонаступникам / злиття, приєднання, поділу, перетворення/ або в результаті ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Як було зазначено у рішенні вище, ТОВ « Сухоліське» як юридична особа було припинене 30.12.2013 р. в результаті передання всього свого майна, прав та обов»язків іншій юридичній особі - правонаступнику Приватному сільськогосподарському підприємству « Агрофірма « Світанок», місцезнаходження Київська область, Васильківський район, с.Ковалівка, вул..Леніна, буд.1.

Згідно ч.1 ст.33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред»явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Оскільки, в ході судового розгляду було встановлено, що належним відповідачем за даним позовом є Приватне сільськогосподарське підприємство « Агрофірма» Світанок», суд неодноразово пояснював позивачу необхідність внесення ним клопотання про заміну первісного відповідача ОСОБА_2 належним відповідачем ПСП « Агрофірма « Світанок», оскільки суд в силу закону позбавлений права зробити це з власної ініціативи, на що позивач заявив категоричну незгоду. При цьому суд згідно ч.4 ст.10 ЦПК України роз»яснив позивачеві його права та обов»язки та попередив про наслідки вчинення або невчинення певних процесуальних дій.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог, оскільки позов був пред»явлений не до тієї особи, яка має за ним відповідати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.104,237,239,651 ЦК України, ст.ст.13,15,20,32 Закону України « Про оренду землі», ст.ст.10,11,33,60,61,209-218,292,293 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. М. Кошель