Справа № 308/4242/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

07 серпня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів Дроботі В.В., Кондора Р.Ю.

при секретарі: Маринець Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Хустської міськради, Закарпатської обласної державної адміністрації про визнання незаконним дії протиправними, зобовязання надання житла та відшкодування моральної (немайнової) шкоди,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 оскаржила в апеляційному порядку рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 червня 2015 року яки відмовлено у задоволенні її позовних вимог до Виконавчого комітету Хустської міськради, Закарпатської обласної державної адміністрації про визнання незаконним дії протиправними, зобовязання надання житла та відшкодування моральної (немайнової) шкоди. В скарзі порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції із ухваленням нового рішення, про повне задоволення її позовних вимог. Стверджує, що суд не правильно витлумачив норми матеріального права які регулюють спірні правовідносини, та прийшов до безпідставного висновку про відмови в задоволенні її позовних вимог. Вважає, що відповідачі порушили її житлові права, а отже вона має право на відшкодування завдану їй немайнову шкоду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог зазначених у суді першої інстанції, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У квітня 2015 року ОСОБА_2 звернувся із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона, та її сімя є потерпілими від аварії на ЧАЕС відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796 (далі по тексту Закон). У 1995 році їх сімї було надане направлення на відселення із зони гарантованого добровільного відселення, де вони проживали, смт. Лугини Житомирської області, із правом отримання житла в м. Хуст, Закарпатської області.

На той період вона мала посвідчення постраждалої від аварії на ЧАЕС 3 категорії. У квітні 2008 року їй було присвоєно статус інваліда, захворювання якого повязане з Чорнобильською катастрофою, а отже потерпілої 1 категорії. Про зміну свого статусу вона повідомила місцеві органи влади, де перебувала на квартирному обліку Хустську міську раду з нагадуванням про те, що потерпілі 1-ої категорії відповідно до п. 10 ст. 20 Закону мають позачергове право на отримання житла і повинні бути забезпечені ним не пізніше одного року з дня отримання заяви. Але по теперішній час вона так і не отримала житло в м. Хуст, а отже відповідачі шляхом своєї бездіяльності порушили її право, надане ст. 20 Закону України № 796. З огляду на викладене, просила визнати незаконними дії відповідачів, зобовязати відповідачів надати їй житло, та стягнути з відповідачів у рівних частинах на її користь моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

Судом першої інстанції на підставі наявних в матеріалах письмових доказів правильно встановлено, що згідно з посвідчення серії А № 414992, виданого Житомирською облдержадміністрацією 15.04.2008 року, позивач - ОСОБА_2І є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії та має право на пільги і компенсації, встановлені Законом. Відповідно до акту огляду МСЕК серії 10 ААБ № 651611 ОСОБА_2 з 20.03.2013 року встановлено безтермінову 2 групу інвалідності за захворюванням, повязаним з наслідками аварії на ЧАЕС.

З загальнообласного Реєстру осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесених до категорії 1, які перебувають на квартирному обліку для поліпшення житлових умов у населених пунктах Закарпатської області станом на 01.01.2014 року, вбачається, що сім'я ОСОБА_2 була внесена до цього реєстру на поліпшення житлових умов за рахунок коштів державного бюджету як така, що переселяється із радіоактивно забрудненої території (смт. Лугини, Житомирської обл.) під номером 15 з 27.04.2009 року - дати включення виконкомом Хустської міської ради до списку громадян, які користуються позачерговим правом отримання житла сім'ї ОСОБА_2. На той момент сім'я ОСОБА_2 мала статус потерпілих 3 категорії. За період перебування на квартирному обліку ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_2 набули статус потерпілих 1 категорії (інваліди 2 групи, захворювання яких пов'язане з Чорнобильської катастрофою). Відповідно рішенням виконавчого комітету № 175 від 29.03.2010 року ОСОБА_3 внесено до списку громадян, які користуються позачерговим правом отримання під номером 1.

Рішенням виконкому Хустської міської ради від 06.03.2013р. № 45 затверджено списки громадян, які користуються позачерговим правом отримання житла, відповідно до якого ОСОБА_4 рахується першим, а ОСОБА_3 значиться під порядковим номером № 2.

Відповідно до ст. 95 Конституції України бюджетна система держави будується на засадах справедливого й неупередженого розподілу суспільного багатства між громадянами і територіальними громадами. Виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснюють Міністерство праці України, ОСОБА_2 міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації в межах цільових бюджетних призначень (п. 10 ст. 20 Закону).

Виконавчий комітет Хустської міської ради не отримував у 2013 - 2014 рр. коштів на виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом таких громадян у частині забезпечення житлом, а новозбудоване житло у цей період в експлуатацію не приймалося. Отже, покладення судом на відповідача обов'язку надати ОСОБА_5 квартиру за рахунок бюджету органу місцевого самоврядування не відповідає вимогам Закону.

В силу чого суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, із таким погоджується колегія суддів, що громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно, проте за наявності відповідного бюджетного фінансування на реалізацію відповідних програм. Підстав щодо позачергового надання позивачу з черги інших громадян, які мають з ним рівний статус, законодавством не передбачено, тобто, вимоги позивача про першочергове надання йому житла суперечить принципам рівності прав громадян відповідної категорії на отримання житла, в розумінні статей 24, 47 Конституції України, та відмовив у задоволенні позову в цій частині.

Суд першої інстанції встановивши, що з боку відповідачів відсутнє противоправних дій чи бездіяльності щодо субєктивних житлових прав ОСОБА_2 правильно, з посиланням на відповідні норми матеріального права, відмовив і задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідачів на її користь немайнової шкоди.

Доводи апеляційної скарги про невідповідності висновку суду дійсним обставинам справи, та неправильним застосування судом норм матеріального права судова колегія в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської апеляційного суду визнає безпідставними. Рішення суду узгоджується з наявними у справі доказами і відповідає вимогам закону, а тому колегія не знаходить підстав для його скасування, що у відповідності до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду без змін.

З врахуванням вищенаведеного та керуючись статтями 307, 308, 313 -315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 червня 2015 року, яким у позові ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Хустської міськради, Закарпатської обласної державної адміністрації про визнання незаконним дії протиправними, зобовязання надання житла та відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відмовлено, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач

Судді