Провадження №4-с/554/50/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2015 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючої судді - Шевської О.І.

при секретарі - Коробковій О.О.

за участю скаржника - ОСОБА_1

представника скаржника - ОСОБА_2

державного виконавця - Бойко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції ОСОБА_3, заінтересована особа: стягувач ОСОБА_4,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2014 року до провадження суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_3 у якій скаржник прохав визнати дії державного виконавця Октябрського ВДВС ОСОБА_3 по визначенню та складанню 19 серпня 2014 року довідки-розрахунку заборгованості не правомірними в частині не вірного застосування норм ст. 195 СК України та не врахуванні всіх підтверджуючих документів по сплаті аліментів при визначенні заборгованості; скасувати довідку розрахунок виготовлену державним виконавцем Октябрського ВДВС ОСОБА_3 19 серпня 2014 року стосовно заборгованості ОСОБА_1 в рамках виконання виконавчого листа №2-2556, виданого 19 березня 2004 року Октябрським районним судом м. Полтави; по результатам розгляду даної справи відповідно до вимог ст. 211 ЦПК України постановити окрему ухвалу, яку направити до Міністерства юстиції України (м. Київ, вул. Городецького, 13) для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов, що виявлені під час розгляду справи; всі судові витрати покласти на Октябрський ВДВС Полтавського МУЮ.

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_1 зазначив, що на виконанні в Октябрському ВДВС Полтавського МУЮ перебуває виконавчий лист про стягнення з нього на користь ОСОБА_4 аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на одну дитину, на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним повноліття.

19 серпня 2014 року державним виконавцем Бойко О.В. складено довідку-розрахунок заборгованості по аліментах за період з 01 червня 2006 року по 01 серпня 2014 року. З даною довідкою ОСОБА_1 не згоден. Вважає, що державним виконавцем не вірно застосовано положення ст.195 СК України. Зокрема, не враховано факт працевлаштування з 11 листопада 2013 року. Крім того, зазначив, що державним виконавцем не враховано суму сплачених ним аліментів у добровільному порядку.

Скаржник ОСОБА_1 та представник скаржника ОСОБА_2 в судовому засіданні скаргу підтримали частково, відмовившись від скарги в частині визнання неправомірними дій державного виконавця по не врахуванню всіх підтверджуючих документів по сплаті аліментів при визначенні заборгованості та просили суд стягнути на користь скаржника понесені ним судові витрати.

В судовому засіданні державний виконавець Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_3 просила відмовити у задоволенні скарги.

Згідно ухвали Октябрського районного суду від 13 травня 2015 року ОСОБА_4, залучена в якості заінтересованої особи. В судове засідання заінтересована особа - стягувач ОСОБА_4 не зявилася, про час та місце розгляду скарги була неодноразово повідомлена у встановленому законом порядку.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та виконавчого провадження, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні в Октябрському ВДВС Полтавського МУЮ перебуває виконавчий лист №2-2556, виданий 19 березня 2004 року Октябрським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на одну дитину, на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним повноліття.

19 серпня 2014 року державним виконавцем Бойко О.В. складено довідку-розрахунок заборгованості по аліментах за період з 01 червня 2006 року по 01 серпня 2014 року.

Відповідно до оскарженої довідки розмір боргу скаржника станом на 01 серпня 2014 року складає 8 960 грн. 08 коп.

Частина 2 ст.195 СК України, передбачає, що якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує.

Частина 3 ст.195 СК України передбачає, що якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У даному випадку державний виконавець, визначаючи 19 серпня 2014 року розмір заборгованості, виходів із середньостатистичної заробітної плати в регіоні (застосовано ч.3 ст.195 СК України).

Не погодившись з даною довідкою, 29 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною скаргою на дії державного виконавця, посилаючись на невірне застосування положень ст.195 СК України, зокрема, неврахування факту його працевлаштування з 11 листопада 2013 року, що дає на його думку підстави для здійснення розрахунку згідно ч.2 ст.195 СК України. Крім того, зазначив, що державним виконавцем не враховано суму сплачених ним аліментів у добровільному порядку.

Як вбачається з довідки ТОВ «Сантехніка Полтава», ОСОБА_1 працює менеджером оптової торгівлі ТОВ «Сантехніка-Полтава» з 11.11.2013 року, згідно наказу № 14-к від 11.11.2013 року.

На підставі викладеного, приходжу до висновку про задоволення скарги в частині визнання дій державного виконавця неправомірними. Так, дії державного виконавця Октябрського ВДВС ОСОБА_3 по визначенню та складанню 19 серпня 2014 року довідки-розрахунку заборгованості слід визнати не правомірними в частині не вірного застосування норм ст. 195 СК України та скасувати довідку розрахунок виготовлену державним виконавцем Октябрського ВДВС ОСОБА_3 19 серпня 2014 року стосовно заборгованості ОСОБА_1 в рамках виконання виконавчого листа №2-2556 виданого 19 березня 2004 року Октябрським районним судом м. Полтави.

Відповідно до ч.1 ст. 211 ЦПК України, суд виявивши під час судового розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов. Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження окремої ухвали повинно бути повідомлено суд, який постановив окрему ухвалу.

Із вищезазначених положень цивільно-процесуального законодавства випливає, що прохання скаржника про постановлення окремої ухвали слід розглядати як клопотання, а постановлення окремої ухвали є правом, а не обовязком суду.

Зважаючи на вищенаведені положення цивільно-процесуального законодавства, суд вважає, що вимоги в частині постановлення окремої ухвали до державного виконавця не підлягають до задоволення.

Враховуючи вищенаведене, скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення частково.

Керуючись ст.383-389 ЦПК України, ст.195 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Октябрського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 по визначенню та складанню 19 серпня 2014 року довідки-розрахунку заборгованості не правомірними в частині не вірного застосування норм ст.195 СК України.

Скасувати довідку розрахунок, виготовлену державним виконавцем Октябрського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 19 серпня 2014 року стосовно заборгованості ОСОБА_1 в рамках виконання виконавчого листа №2-2556 виданого 19 березня 2004 року Октябрським районним судом м. Полтави.

Стягнути з Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в сумі 243,60 грн., відповідно до квитанції 61Р1548 від 15.08.2014 року.

Стягнути з Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір за подачу апеляційних скарг в сумі 121,80 грн. відповідно до квитанції № 23Р3045 від 30.09.2014 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 5 днів з дня проголошення, а відсутніми особами з дня отримання ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.І. Шевська