Справа № 594/560/15-ц
Провадження №2/594/251/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Чир П.В.

з участю секретаря Козар Т.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради, ОСОБА_4, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 сільської ради, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом на майно після смерті бабусі ОСОБА_5, тривалістю три місяці, вказуючи, що вона пропустила строк для подання заяви в органи нотаріату, оскільки заповіт нею було отримано в кінці серпня 2013 року, через три роки після смерті спадкодавця, а до цього вона не знала про те, що заповіт складено.

Позивач ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просять задовольнити позов з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради в письмовій заяві позовні вимоги визнав, не заперечує щодо їх задоволення і просить справу слухати у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не прибув, в письмовій заяві просив розглядати справу у його відсутності. і вказав, що заповіт від 30 березня 2000 року складений його матірю ОСОБА_5, яким вона заповіла земельну ділянку на території ОСОБА_3 сільської ради ОСОБА_1 він особисто передав позивачці на початку вересня 2013 року. Просить позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов до задоволення не підлягає виходячи з таких підстав.

12 липня 2010 року в с.Окопи Борщівського району Тернопільської області померла ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть серія І-БВ № 250220 повторно видане 24 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Камянець Подільському реєстраційної служби Камянець Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області).

Позивачем надано фотокопію дублікату заповіту з змісту якого слідує, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителька с. Окопи Борщівського району, 13 березня 2000 року заповіла земельну частку (пай), що знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Борщівського району, загальною площею 0,98 га ОСОБА_6. Заповіт посвідчений секретарем Вигоської сільської ради Борщівського району.

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю виданого 18 серпня 2002 року ОСОБА_3 сільською радою ОСОБА_5 передано у приватну власність 0,98 га на території ОСОБА_3 сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

22 квітня 2015 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу по питанню подачі заяви про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено в зв'язку з тим, що вона у встановлений законом строк не подала заяву про прийняття спадщини, що стверджується листом № 207/02-31 22 квітня 2015 року.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦПК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вирішуючи питання про надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини суд виходить з вимог Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно якої вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, для подання заяви про прийняття спадщини, суд вирішує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій.

Позивач вказує як поважну причину пропуску вступу до спадщини те, що заповіт їй було передано сином спадкодавця, відповідачем у справі ОСОБА_4, тільки в серпні 2013 року, через три роки після смерті спадкодавця, тобто вона не знала про заповіт в період визначеного законом строку прийняття спадщини.

Як встановлено в судовому засіданні зі слів позивача, на день відкриття спадщини з спадкодавцем проживав її чоловік ОСОБА_7, який був непрацездатним, мав право на обовязкову частку і прийняв спадщину. Позивач не надала жодних доказів щодо всього спадкового майна після смерті ОСОБА_5 та його прийняття іншими спадкоємцями.

ОСОБА_5 помер 31 серпня 2013 року.

Судом вжито заходів і витребувано спадкові справи, однак згідно даних Спадкового реєстру відомості щодо заведення спадкових справ відсутні.

Суд вважає, що незнання позивачкою про існування заповіту не є поважною причиною, так як вона мала можливість дізнатися від інших спадкоємців про заповіт, а чому їй не було повідомлено скоріше ні вона, ні відповідач не обґрунтували, як і свої доводи і в тій частині, що дізналася про заповіт на початку вересня 2013 року, а до нотаріуса звернулася в квітні 2015 року.

Інших поважних причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій не зазначено.

Крім того, заповіт наданий позивачем не міг бути складений 13 березня 2000 року, оскільки на той час був чинним Цивільний Кодекс України(1963 року), а в заповіті зазначено, що зміст ст. 1233, 1241, 1307 ЦК України секретарем розяснено. Ці статті діючого ЦК України(2004 року) і секретар не могла їх розяснювати в 2000 році.

Таким чином суд вважає необхідним відмовити позивачу в задоволенні його позову про надання додаткового строку на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, так як позивачем не доведено тих обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

На підставі ст.ст.1220,1223, 1268, 1270, 1272 ЦК України та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради, ОСОБА_4, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Борщівського районного суду: Чир П.В.