Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Рябченко Л. А. ,

при секретарі - Приймак Л. А.,

з участю адвоката Кузьменко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в

Публічному Акціонерному товаристві «Комерційний банк «Даніель»

до

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту нікчемності договорів, визнання недійсними нікчемних договорів, визнання відсутніми прав відповідачів на відшкодування коштів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, уточнивши позовні вимоги, просить встановити факт нікчемності Договорів банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т-42675 від 16.01.2014, № Т-42661 від 16.01.2014, № Т-42666 від 16.01.2014, укладених з відповідачами; визнати недійсними нікчемні договори; визнати відсутніми прав відповідачів на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Вимоги позивач обґрунтував тим, що 16.01.2014 між відповідачами та ПАТ «Комерційний банк «Даніель» в особі заступника голови правління банку були укладені договори банківського вкладу «Швидкий прибуток» на строк з 16.01.2014 по 15.02.2014.

В цей же день, 16.01.2014, Постановою Правління НБУ ПАТ «Комерційний банк «Даніель» віднесений до категорії неплатоспроможних. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб своїм рішенням № 1 від 16.01.2014 розпочав процедуру введення тимчасової адміністрації в ПАТ «Комерційний банк «Даніель», і відповідно до п.3 рішення, призначив уповноважену особу Фонд гарантування вкладів.

Постановою Правління НБУ від 15.04.2014 № 217 прийнято рішення «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Даніель».

Вищевказані договори є недійсними (нікчемними), оскільки укладені з порушенням ч.1, ч.3 ст.36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку та органів контролю, а правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними. Крім того, проведення коштів по вкладних рахунках здійснена в післяопераційний період, встановлений наказом банку, тобто після 17 год. 45 хв..

11.08.2014 та 23.09.2014 відповідачі через представника зверталися із заявами до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про включення їх до переліку вкладників, які отримують кошти в межах гарантованих сум за рахунок Фонду. Проте, наслідком недійсності правочинів є відсутність у відповідачів права на відшкодування вкладів за рахунок Фонду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідачів позовні вимоги не визнав. Заперечення обґрунтував тим, що відповідачі ніяким чином не були проінформовані про призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб чи тимчасової адміністрації. Крім того, до виконання своїх повноважень вони приступили лише з 17.01.2014, про що свідчать відповідні рішення виконавчої дирекції Фонду, публікації на офіційному сайті Фонду, а оприлюднення інформації у газеті «Голос України» відбулося 24.01.2014. Чому проведення внесених коштів відбулося працівниками банку в післяопераційний час відповідачам невідомо.

Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 16.01.2014 між ПАТ «Комерційний банк «Даніель» в особі заступника голови правління банку та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 були укладені договори банківського вкладу «Швидкий прибуток» відповідно № Т-42675, № Т-42661 та № Т-42666 на строк з 16.01.2014 по 15.02.2014.

На підтвердження внесення коштів на рахунок банку відповідачами надані копії квитанцій від 16.01.2014. Згідно з витягом з програмного засобу Операційний день банку щодо операцій за вкладними рахунками ПАТ «Комерційний банк «Даніель», здійсненими 16.01.2014, здійснені внески коштів ОСОБА_2 в розмірі 190000грн. о 21.49грн., ОСОБА_3 в розмірі 190000грн. о 21.47год., ОСОБА_4 в розмірі 193500грн. о 21.50год..

16.01.2014 Постановою Правління НБУ № 14 ПАТ «Комерційний банк «Даніель» віднесений до категорії неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1 від 16.01.2014 розпочата процедура виведення ПАТ «Комерційний банк «Даніель» з ринку з 17.01.2014 року; запроваджена тимчасова адміністрація строком на три місяці з 17.01.2014 по 16.04.2014 року; призначена уповноважена особа Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Комерційний банк «Даніель», яка приступає до виконання обов'язків 17.01.2014 року, відповідно до ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Дана інформація розміщена на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних 17.01.2014 та оприлюднена у газеті «Голос України» № 13 від 24.01.2014.

Постановою Правління НБУ від 15.04.2014 № 217 прийнято рішення «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Даніель».

16.04.2014 Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 29 від 16.04.2014 розпочата процедура ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Даніель».

11.08.2014 та 23.09.2014 відповідачі через представника звернулися із заявами до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про виплату вкладів та включення їх до переліку вкладників, які отримують кошти в межах гарантованих сум за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст.215 ЦК України:

«Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).»

Відповідно до ч.1, ч.4, ч.5 ст.216 ЦК України:

«Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін.

Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою.

Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.»

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»:

«З дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними.»

Проте, згідно з наданими сторонами доказами, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Комерційний банк «Даніель» приступає до виконання обов'язків 17.01.2014 року, відповідно до Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1 від 16.01.2014.

На підставі цього ж рішення розпочата процедура виведення ПАТ «Комерційний банк «Даніель» з ринку з 17.01.2014 року; запроваджена тимчасова адміністрація строком на три місяці з 17.01.2014 по 16.04.2014 року.

Тому, підстав для встановлення факту нікчемності зазначених позивачем правочинів, укладених 16.01.2014, суд не вбачає. Також, із зазначених позивачем підстав визнати недійсними правочини суд не має можливості. Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України, визнання нікчемного правочину недійсним судом не вимагається. Підстав для застосування наслідків нікчемного (недійсного) правочину в даному випадку немає. Крім того, вимога позивача щодо визнання відсутніми прав відповідачів на відшкодування коштів не відповідає способам захисту своїх особистих майнових або немайнових цивільних прав та інтересів, передбачених ст.16 ЦК України.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», позивач звільняється від його сплати.

На підставі ст.ст. 15, 16, 215, 216, 638, 1054 ЦК України, ст.ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Керуючись ст.ст. 3-13, 79, 84, 88, 208, 212-215, 218, 222, 294 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Л. А. Рябченко