Справа № 747/189/15-ц
Провадження № 2/747/87/15
РІШЕННЯ

іменем України

14.07.2015 року смт. Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

за участю секретаря Зірки В.П

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Української сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначає, що її чоловік ОСОБА_2 за життя отримав у власність земельні ділянки площею 3,48 га ріллі та 0, 09 га пасовища, які розташовані на території Української сільської ради, про що йому було видано Державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯБ № 933307 та серії ЯБ № 932506. 01 вересня 2014 року ОСОБА_2 помер, а Державні акти на право власності на земельні ділянки було втрачено, про що розміщено оголошення в Ічнянській районній газеті «Трудова слава» за 11 квітня 2015 року. Позивач являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого чоловіка , інших спадкоємців немає. Спадщину позивач прийняла фактом постійного проживання із спадкоємцем, але не може оформити належним чином із за відсутності оригіналів даних державних актів, тому позивач ОСОБА_1 просить суд визнати за нею в порядку спадкування право власності на земельні ділянки площею 3,48 га ріллі та 0,09 га кормових угідь на території Української сільської ради після смерті чоловіка ОСОБА_2, що належали померлому на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 933307 та серії ЯБ № 932506.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, в позовній заяві просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Представник відповідача Української сільської ради в судове засідання не зявився, надали до суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечують.

Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 помер 01 вересня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 239236 (а.с.3). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ЕЛ № 389567 від 10.11.1979 року ОСОБА_2 уклав шлюб із ОСОБА_3 і дружині присвоєно прізвище ОСОБА_2 (а.с.6). Згідно копії домової книги ОСОБА_2 проживав в будинку по вул. Набережна 51-г в м. Ічня разом із позивачем ОСОБА_1 (а.с. 4-5). Згідно копій Державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯБ № 933307 та серії ЯБ № 932586 ОСОБА_2 є власником земельних ділянок площею 3,48 га та 0,09 га на території Української сільської ради (а.с.14-15). У районній газеті «Трудова слава» за 11 квітня 2015 року було поміщено оголошення про те, що втрачені Державні акти серії ЯБ № 933307 та серії ЯБ № 932586 на імя ОСОБА_2 вважати недійним (а.с.9). Згідно довідки відділу Держземагенства в Талалаївському районі від 13.07.2015 року вартість земельної ділянки згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 933307, що належала ОСОБА_2 станом на 01.09.2014 року становить 75005, 59 грн.; вартість земельної ділянки згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 932506, що належала ОСОБА_2 станом на 01.09.2014 року становить 513, 60 грн. (а.с.25).

З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим право установчим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Статтею 328 ЦК України передбачено, а право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суд приходить до висновку, що у даному випадку застосуванню підлягає також і ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Даний підхід, закріплено також в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де вказано, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Як встановлено в судовому засіданні, за життя спадкодавець ОСОБА_2 набув права власності на земельні ділянки площею 3, 48 га та 0,09 га на території Української сільської ради Талалаївського району, яке підтверджено Державними актами на право власності на земельні ділянки, що були втрачені.

У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування.

Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Поскільки спадкодавець ОСОБА_2 за життя набув право власності на земельні ділянки, і дане право залишається неуспадкованим спадкоємцем за законом ОСОБА_1, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову враховуючи положення норм діючого законодавства про спадкування ЦК України - за яким до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Поскільки матеріалами справи підтверджено той факт, що спадкодавець у встановленому законом порядку за життя набув право власності на земельні ділянки, яке залишилось не успадкованим, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Суд також вважає за необхідне на підставі ч.2 ст. 80 ЦПК України та ст. 88 ЦПК України стягнути з позивача недоплачену суму судового збору відповідно до ціни позову, а саме грошової оцінки земельних ділянок на день смерті спадкодавця, яка була встановлена в ході судового розгляду згідно довідок відділу Держземагенства в Талалаївському районі 75519 грн. 19 коп. Саме з цієї суми позивач повинна була сплатити суму судового збору при подачі позову до суду згідно п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про судовий збір» один відсоток ціни позову - 755 грн. 20 коп., а нею сплачено згідно квитанції 243 грн. 60 коп., тому підлягає стягненню з позивача недоплачена сума судового збору 511 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 328, 392, 1216-1218, 1297 ЦК України, ст.ст.10, 60, 80, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Української сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою та мешканкою м. Ічня Чернігівської області, право власності на земельні ділянки площею 3,48 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 933307 від 03.05.2006 року та площею 0,09 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 932586 від 03.05.2006 року, які розташовані на території Української сільської ради Талалаївського району Чернігівської області, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2, який помер 01 вересня 2014 року.

Стягнути із ОСОБА_1 511 (пятсот одинадцять) грн. 20 коп. судового збору на користь держави.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Талалаївський районний суд Чернігівської області протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя Л.В.Тіщенко