АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4878/15 Справа № 0438/2983/2012 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Петренко І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Петренко І.О.

суддів Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2015 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю АНСУ до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду позовом та з урахуванням збільшення позовних вимог просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором складає 93 851,59 доларів США, з яких заборгованість по кредиту становить 72 558,61 доларів США, по процентам за користування кредитом - 21 292,98 доларів США, а штрафні санкції 94 302 гривні 61 копійка, які в добровільному порядку відповідач не сплачує, у звязку з чим змушені звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 12 грудня 2007 року між ПАТ ПУМБ та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №5791701, за яким відповідач отримала кредит в розмірі 79 400 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 12,90% річних зі строком повернення кредиту до 12 грудня 2022 року, з використанням кредиту на розсуд позичальника та зобовязалась сплатити проценти за користування кредитом, повернути кредит банку частинами в розмірі, порядку та в строки, визначені кредитним договором.

Відповідач отримала кредит в повному обсязі, але свої зобовязання за кредитним договором виконувала неналежним чином. Починаючи з 19 травня 2011 року відповідач припинила сплачувати проценти за кредитом, а з 20 березня 2009 року не виконуються зобовязання і по поверненню кредиту, у звязку з чим банк 29 грудня 2008 року направив позичальнику письмову вимогу про дострокове повернення кредиту, яка була отримана відповідачем, але протягом 30 днів з дня отримання вимоги, тобто станом на 29 січня 2009 року, кредит ним повернуто не було, у звязку з чим станом на 14 травня 2012 року у відповідача виникла простроченої заборгованості за кредитом, розмір якої становить: за основною сумою кредиту - 72 558.61 доларів США; по процентам за користування кредитом - 10 189,19 доларів США, а також нараховано пеню за порушення строків повернення кредиту та спати процентів за користування кредитом у розмірі 87 958 гривень 55 копійок і штраф за несвоєчасне виконання зобовязань, передбачених п.п.4.3.3 кредитного договору - 6344 гривні 06 копійок, у звязку з чим змушені звернутись з позовом до суду та прохати стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в примусовому порядку.

Ухвалою Солонянського районного суду від 16 січня 2015 року за даним позовом було залучено до участі у справі в якості правонаступника позивача публічного акціонерного товариства Перший Український ОСОБА_3 банк - товариство з обмеженою відповідальністю АНСУ.

ТОВ АНСУ 03 лютого 2015 року звернулось до суду з заявою про збільшення розміру позовних вимог, на обґрунтування якої посилається на те, що згідно договору про відступлення права вимоги №1034/44 від 16 липня 2013 року від ПАТ ПУМБ до ТОВ АНСУ перейшли всі права вимоги щодо повернення кредиту, сплати процентів, комісій, неустойки та інших платежів відповідачем згідно укладеного кредитного договору №5791701 від 12 грудня 2007 року між ПАТ ПУМБ та ОСОБА_2

Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області 10 березня 2015 року позовні вимоги ТОВ АНСУ задоволені.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення суду, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За правилами ч. 1 ст. 303 ЦПК України - під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що 12 грудня 2007 року між ЗАТ ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_3, правонаступником якого є ПАТ ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_3 (а.с.26,30-33), та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 5791701 (а.с.16-17,56-57 т.1), відповідно до якого позивач отримала кредит в розмірі 79 400 доларів США зі строком погашення до 12 грудня 2022 року та сплатою 12,90% річних, сплатою банку одноразової комісії за надання ним пакету послуг по видачу кредиту, яка становить 3 969 гривень 60 копійок і складає 0,99% від суми кредиту, при цьому відповідно до п. 3.1.3 договору проценти за користування кредитом повинні сплачуватися позичальником в строки, передбачені Графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, закріпленим в Додатку №1, який підписаний сторонами та є невідємною частиною цього Договору (а.с.18-20,58-60 т.1), а відповідач як позичальник зобовязалась сплатити проценти за користування кредитом, повернути кредит банку частинами в розмірі, порядку та в строки, визначені кредитним договором.

Відповідно до п. 5.2 кредитного договору в разі порушення позичальником строків виконання зобовязань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобовязаний сплатити на вимогу банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідний період від суми прострочених виконанням зобовязань за кожен день прострочення, а згідно п. 5.5. договору за кожен випадок порушення позичальником вимог п.п.4.3.2.-.4.3.6 цього договору, позичальник зобовязаний на вимогу банку сплатити на його користь штраф у розмірі 1% від суми одержаного кредиту (а.с.17,57 т.1).

В судовому засіданні встановлено, що згідно копії меморіального ордеру №379637193 від 12 грудня 2007 року (а.с.21 т.1) відповідач ОСОБА_2 отримала 79 400 доларів США, що не оспорювала в судовому засіданні і представник відповідача, але в порушення умов кредитного договору не виконувала належним чином взяті на себе зобовязання, оскільки відповідно до відміток банку на тексті договору (а.с.20 т.1), а також довідок про стан та історію заборгованості за кредитним договором (а.с.9-15, 122-124 т.1, 22-25 т.2) відповідач до 20 вересня 2010 року добровільно періодично здійснювала погашення процентів за користування кредитом, але не у повному обсязі, при цьому не повертала тіло кредиту, у звязку з чим на її адресу ПАТ ПУМБ направлялась письмова вимога про дострокове повернення всієї суми кредиту та процентів за користування кредитом від 29 грудня 2008 року на підставі п.4.3.1,4.3.2,4.2.2 кредитного договору, яке вона отримала особисто (а.с.22 т.1), що також підтвердила в письмових запереченнях і представник відповідача (а.с.39-41 т.2).

Судом встановлено, що в забезпечення виконання умов кредитного договору №5791701 між ПАТ ПУМБ та ОСОБА_2 12 грудня 2008 року був укладений договір іпотеки №5897938 (а.с.61-63,т.1), відповідно до умов якого предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1, а вартість предмета іпотеки зазначена на рівні 572 856 гривень (а.с.61,т.1).

У звязку з невиконанням позичальником своїх зобовязань з повернення кредиту, на підставі виконавчого напису нотаріуса Бабушкінським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції було прийнято постанову від 25 серпня 2010 року про відкриття виконавчого провадження (а.с.67 т.1), а 21 жовтня 2010 року складено акт опису й арешту майна (а.с.68-69 т.1).

Згідно протоколу №08/086/11/І-03н-3 проведення прилюдних торгів від 05 травня 2011 року предмет іпотеки був реалізований за 196 300 гривень (а.с.66,70 т.1), а зазначена сума врахована позивачем в якості погашення заборгованості за кредитним договором шляхом зарахування отриманих коштів 18 травня 2011 року, що підтверджується заявою позивача про збільшення позовних вимоги та доданим до неї розрахунком заборгованості (а.с.8-9,10-13 т.2), а також довідкою про стан та історію заборгованості за кредитним договором (а.с.14-17, 22-25 т.2), тому посилання представника відповідача в запереченнях на позов про те, що грошові кошти, отримані від реалізації предмету іпотеки не були враховані позивачем при розрахунку позову, є необґрунтованими, а представник відповідача не оспорював в установленому законом порядку суму, яка була врахована в якості погашення заборгованості після реалізації предмету іпотеки.

Відповідачка зверталась до суду з позовом до ПАТ ПУМБ про визнання кредитного договору №5791701 від 12 грудня 2008 року недійсним, але ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2014 року (а.с.172-173 т.1) позовну заяву було залишено без розгляду на підставі п.3 ч. 1 ст.207 ЦПК України у звязку з повторною неявкою позивача, а вказане свідчить про те, що спірний кредитний договір не був визнаний недійсним у встановленому законом порядку, а відповідачка та її представник не довели суду протилежного.

Судом встановлено, що 16 липня 2013 року між ПАТ ПУМБ та ТОВ АНСУ був укладений договір відступлення права вимоги №1034/44 (а.с.157-163 т.1), а відповідно до витягу з додаткової угоди № 1 до вказаного договору (а.с.164-167,т.1) право вимоги за спірним кредитним договором № 5791701 від 12 грудня 2007 року перейшло до ТОВ АНСУ, яке ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2015 року було залучено до участі у справі в якості правонаступника позивача (а.с.185 т.1).

Згідно розрахунку позивача - ТОВ АНСУ заборгованість відповідача ОСОБА_2 за укладеним кредитним договором станом на 17 липня 2014 року складається з суми основної заборгованості за кредитом в розмірі 72 558,61 доларів США, сума заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 21 292,98 доларів США, а також нараховані штрафні санкції у відповідності до п.п.5.2,5.5 договору в сумі 94 302 гривні 61 копійка (а.с.10-13 т.2), розмір яких зазначено в однаковому розмірі як в первинній позовній заяві та розрахунку заборгованості до неї (а.с.6-9 т.1), так і в заяві про збільшення розміру позовних вимог (а.с.8-13 т.2).

ПАТ ПУМБ 06 жовтня 2011 року було видано генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій (а.с.29 т.1.), а згідно договору про відступлення права вимоги №1034/44 від 16 липня 2013 року (а.с.157-163,т.1) ТОВ АНСУ є його правонаступником, тому сума заборгованості за кредитним договором повинна стягуватися з відповідача на користь позивача у валюті платежу за договором, тобто в доларах США, що відповідає положенням ч. 3 ст. 533 ЦК України.

Відповідно до роз»яснень , що містяться в п. 12 постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012, № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК.

Доводи апеляційної скарги про те, що банком втрачено право на стягнення боргу внаслідок пропуску строку позовної давності - є непереконливими, оскільки строк повернення коштів за кредитним договором передбачено до 12 грудня 2022 року, а позов було заявлено до суду 26 липня 2012 року , тобто позов заявлено в межах строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги про те , що відповідачка лише до 20 вересня 2010 року добровільно періодично здійснювала погашення процентів за користування кредитом, але не у повному обсязі, при цьому не повертала тіло кредиту , що свідчить про пропуск позивачем строку позовної давності також визнати обґрунтованими не можна , оскільки даних про вище зазначене відповідачка не надала , а зарахування позивачем сплачених сум саме на погашення процентів , а не на погашення тіла кредиту у разі їх недостатності для погашення і тої та іншої суми виконується банком у відповідності до положень п.3.8.1 кредитного договору ( т.1ар. сп. 17).

Посилання в апеляційній скарзі на ту обставину , що при подачі заяви про збільшення позовних вимог , позивачем не було доплачено суму судового збору , самі по собі не можуть бути підставою для скасування рішення , а можуть бути підставою для ухвалення додаткового рішення по справі.

Інші доводи скарги також висновків суду не спростовують.

Судом повно та всебічно досліджені обставини справи , надані докази, яким дана правильна правова оцінка, вірно застосовано матеріальний закон.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя - І.О. Петренко

Судді - С.П.Котушенко

· ОСОБА_4

·

·

·