Справа № 182/1042/13-ц
Провадження № 2-р/182/4/15
У Х В А Л А

Іменем України

01.07.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Рунчевої О.В., секретаря Смикової Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Нікополі заяву ОСОБА_1 про роз'яснення рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2014 року по справі за позовом Приватного підприємства «Таврія» до ОСОБА_1, Фермерського господарства «Скорук Максим Анатолійович», відділу Держкомзему у Нікопольському районі Дніпропетровської області Головного управління Держкомзему України у Дніпропетровській області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровська обласна земельна агенція» про визнання недійсним договору оренди землі, скасування його державної реєстрації, та визнання поновленим договору оренди землі з попереднім орендарем,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2014 року позовні вимоги Приватного підприємства «Таврія» було задоволено частково, визнано недійсним договір оренди земельної ділянки загальною площею 7,5912 га, укладений 26 березня 2012 року між Фермерським господарством «ОСОБА_2А.» та ОСОБА_1; визнано договір оренди земельної ділянки площею 7,5912 га від 10 лютого 2007 року, укладений між ПП «Таврія» та ОСОБА_1, поновленим та зобов'язано останню вчинити дії щодо укладення з ПП «Таврія» додаткової угоди.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2014 року рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого 2015 року рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2014 року залишено без змін.

Рішення по даній справі набуло чинності 20 листопада 2014 року.

ОСОБА_1 звернулася до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із заявою про роз'яснення рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2014 року, а саме: з якого часу договір оренди між ОСОБА_1 та ПП «Таврія» від 10 лютого 2007 року є поновленим; які дії ОСОБА_1 повинна вчинити щодо укладення з ПП «Таврія» додаткової угоди; який проект додаткової угоди ОСОБА_1 повинна розглядати, той що у справі чи той, що з пустими графами отриманий у квітні 2015 року; з якого часу оренда у ОСОБА_1 з ФГ «Скорук» є припиненою; з якого часу договір оренди від 10 лютого 2007 року між ОСОБА_1 та ПП «Таврія» є поновленим.

У судове засідання ОСОБА_1 не з'явилася, причини її неявки невідомі. На підставі ч. 3 ст. 221 ЦПК України її неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

За змістом зазначеної статті незрозумілим є рішення суду, в якому припускається кілька варіантів тлумачення; роз'яснюються не висновки, яких дійшов суд, а ухвалене судове рішення; підставою для роз'яснення рішення є утруднення чи неможливість його виконання.

Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Як встановлено судом і вбачається із заяви ОСОБА_1 їй фактично незрозумілий порядок виконання рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2014 року.

В той же час, ст. 221 ЦПК України не передбачено розяснення порядку виконання рішення, оскільки рішення суду виконується відповідно до Закону України „Про виконавче провадження.

Резолютивна частина рішення суду є зрозумілою. Заява ОСОБА_1 про розяснення рішення не зумовлена його нечіткістю, неясністю чи незрозумілістю, оскільки питання поставлені в заяві фактично є доводами.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 221 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у роз'ясненні рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2014 року по цивільній справі за позовом Приватного підприємства «Таврія» до ОСОБА_1, Фермерського господарства «Скорук Максим Анатолійович», відділу Держкомзему у Нікопольському районі Дніпропетровської області Головного управління Держкомзему України у Дніпропетровській області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровська обласна земельна агенція» про визнання недійсним договору оренди землі, скасування його державної реєстрації, та визнання поновленим договору оренди землі з попереднім орендарем.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_3