АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 666/3282/15-ц Головуючий в І інстанції Ратушна В.О.
Номер провадження 22-ц/791/2107/15 Доповідач: Пузанова Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року серпня місяця 04 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Пузанової Л.В.
Суддів:Фурман Т.Г.
Чиркової К.Г.
при секретарі:Предместніковій Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_6, на ухвалу Дніпровського районного суду м. Херсона від 02 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Марфін Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - малолітній ОСОБА_6, в інтересах якого діє ОСОБА_5, про визнання договору поруки та договорів іпотеки такими, що припинили свою дію та звільнення майна з-під обтяження,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» про визнання договору поруки та договорів іпотеки такими, що припинили свою дію та звільнення майна з-під обтяження, зазначаючи, що вона є поручителем за договором поруки та майновим поручителем за договором іпотеки, які укладені на забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_7 за кредитним договором, укладеним між ним та ВАТ «Морський транспортний банк», правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк».

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 19.12.2011 року, яке набрало законної сили, стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та з неї на користь ПАТ «Марфін Банк» 216645 доларів США, що еквівалентно 1730971,89 грн., та 36210,40 грн. в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором від 04.06.2008 року, яка виникла станом на 02.12.2011 року, в тому числі за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом його реалізації на прилюдних торгах.

На підставі зазначеного вище рішення Дніпровським районним судом м. Херсона видано виконавчі листи.

ІНФОРМАЦІЯ_2, на стадії примусового виконання рішення суду боржник у зобов'язанні - ОСОБА_7 помер.

Єдиним спадкоємцем померлого та правонаступником у виниклих кредитних зобов'язаннях є його малолітній син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, питання щодо правонаступництва якого у виконавчому провадженні вирішено у судовому порядку 22 січня 2015 року у цивільній справі за заявою публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_7, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» про визнання недійсним п. 4.1 кредитного договору.

Посилаючись на те, що вона (ОСОБА_5.) не надавала згоди на забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором новим боржником - ОСОБА_6, а процесуально заміна боржника на стадії примусового виконання рішення суду є нововиявленою (новою) обставиною, яка відбулася після ухвалення судом рішення, постановленого в аналогічній справі з приводу спору між тими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав, позивачка просила суд визнати укладені нею договір поруки та договори іпотеки такими, що припинили свою дію з ІНФОРМАЦІЯ_2, та звільнити спірне нерухоме майно із-під обтяження.

Ухвалою суду від 02 липня 2015 року провадження у справі закрито.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, зазначаючи, що висновки суду щодо наявності підстав для закриття провадження у справі суперечать положенням п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ «Марфін Банк» її доводи не визнало, ухвалу суду просить залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність оскарженої ухвали, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Із матеріалів даної цивільної справи та дослідженої апеляційним судом цивільної справи за позовом ОСОБА_5 до ПАТ «Марфін Банк» про визнання договору поруки та договорів іпотеки такими, що припинили свою дію, звільнення майна з-під обтяження (справа № 666/7639/13-ц), вбачається, що позивачка, яка в обох справах діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, оспорює свої зобов'язання за договорами поруки та іпотеки, укладеними нею 04 червня 2008 року з ВАТ «Марфін Банк», правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк», в забезпечення виконання зобов'язань за кредитними угодами, боржником (позичальником) у яких є ОСОБА_7

Підставою позову в обох справах ОСОБА_5 зазначає ту обставину, що її порука, в тому числі майнова порука, припинилися в зв'язку із смертю боржника - ОСОБА_7, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2. За нового боржника - правонаступника ОСОБА_7, яким є їх син - малолітній ОСОБА_6, ОСОБА_5 поручатися не бажає.

За наслідком розгляду первісно поданого у справі № 666/7639/13-ц позову 23 квітня 2014 року Дніпровський районний суд м. Херсона ухвалив рішення, яким відмовив ОСОБА_5 у задоволенні заявлених нею вимог.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 05 червня 2014 року зазначене рішення суду залишено без змін.

Відмовляючи у задоволенні заявлених ОСОБА_5 вимог, суди виходили з того, що дія частини 3 ст. 559 ЦК України про припинення поруки, у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника, на спірні правовідносини не поширюється, оскільки до дня смерті боржника - ОСОБА_7 за оспореними позивачкою угодами наступила відповідальність останньої, як поручителя та майнового поручителя за зобов'язаннями позичальника, в зв'язку з тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 19 грудня 2011 року, що набрало чинності, стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Марфін Банк» 216645 доларів США, що еквівалентно 1730,971 грн. та 36 210, 40 грн. в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором від 04.06.2008 року, яка виникла станом на 02.12.2011 року, в тому числі за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вимог майнового характеру поза межами визначеного у наведеній вище справі розміру кредитної заборгованості банк до ОСОБА_5 не заявляв.

Фактично не погоджуючись з висновком суду, ОСОБА_5 повторно звернулася до суду із аналогічними вимогами, вважаючи, що таке процесуальне право витікає із того, що на момент вирішення її позову в квітні 2014 року не було вирішено питання щодо правонаступництва боржника ОСОБА_7 у виконавчому провадженні.

Дійсно, ПАТ «Марфін Банк» із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні звернувся до суду в листопаді 2014 року та лише ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 22 січня 2015 року ця заява задоволена і боржник ОСОБА_7 замінений правонаступником - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в межах вартості майна, одержаного у спадщину (а.с. 62-68).

Однак, наведений факт не змінює підстав та предмета заявлених ОСОБА_5 позовних вимог, а є обставиною, яка підтверджує доводи позивача щодо переведення боргу ОСОБА_7 на його правонаступника у визначених законом межах.

При цьому згідно діючого в Україні спадкового права обов'язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора успадковується ними з моменту відкриття спадщини (у випадку прийняття спадщини) і момент виникнення цього обов'язку не пов'язаний з оформленням спадкових прав, чи, як в даному випадку - процесуальною заміною боржника у виконавчому провадженні.

Враховуючи, що вимоги ОСОБА_5 в наведених вище цивільних справах є тотожними за предметом, підставами і заявлені до тих же сторін, колегія суддів приходить до висновку, що суд обґрунтовано, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України закрив провадження у даній справі з тих підстав, що набрало законної сили рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 23 квітня 2014 року, ухвалене з приводу спору між тими ж сторонами, про той самий предмет, із тих самих підстав.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі і, як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Зокрема, колегія суддів не приймає до уваги доводи позивачки про те, що заміна боржника у зобов'язанні на стадії примусового виконання рішення суду після ухвалення судового рішення від 23.04.2014 року у справі № 666/7639/13-ц є новою обставиною, яка дає підстави повторно заявити аналогічний позов, оскільки, як уже зазначалося вище та як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 4 постанови від 30.03.2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» (на який посилається ОСОБА_5 в обґрунтування доводів апеляційної скарги) нова обставина може бути підставою для пред'явлення нової вимоги, якщо ця обставина виникла чи змінилася тільки після ухвалення судового рішення і вона не пов'язана з вимогою у цій справі, а тому не могла бути врахована судом при ухваленні судового рішення.

Правонаступництво ж боржника у спірних правовідносинах існувало на час ухвалення рішення суду 23.04.2014 року в справі № 666/7639/13-ц, воно (правонаступництво) пов'язано із заявленою позивачкою вимогою і було враховано судом при ухваленні рішення, як таке, що не має правового значення при вирішенні даного спору.

Не впливає на висновки суду щодо наявності підстав для закриття провадження у справі за заявою ОСОБА_5 і його посилання в ухвалі на п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, так як із змісту наведеного судового рішення вбачається, що висновки суду ґрунтуються саме на п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, а зазначення про п. 1 ч. 1 наведеної вище норми процесуального права є опискою, яка підлягає виправленню в порядку, встановленому ст. 219 ЦПК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала постановлена судом з додержанням вимог закону і підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_6, відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Херсона від 02 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: