Справа № 463/6487/14 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/783/3220/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Я.
Категорія справи: 19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Курій Н.М і ОСОБА_2,

при секретарі Куцик І.Б.,

за участю представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ "Державний ощадний банк України" в особі філії Львівського обласного управління АТ "Ощадбанк" на ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 11 березня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ "Державний ощадний банк України" в особі філії Львівського обласного управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання правочину нікчемним,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Личаківського районного суду міста Львова від 18 березня 2015 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням у кримінальній справі №463/3982/14-к про обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України.

Вищезгадану ухвалу в апеляційномо порядку в особі Філії Львівського обласного управління АТ "Ощадбанк" оскаржив позивач - Публічне акціонерне товариство /ПАТ/ "Державний ощадний банк України". Апелянт вважає, що суд в оскаржуваній ухвалі невірно застосував положення п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України та приписи п.33 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у судах першої інстанції" № 2 від 12.06.2009 року, помилково вважаючи, що розгляд даної справи є неможливим, оскільки такі обставини частково з"ясовуються у кримінальному провадженні. Просить ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 18.03.2015 року про зупинення провадження скасувати, а справу направити до Личаківського районного суду міста Львова для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення із наступних підстав.

Суд першої інстанції, зупиняючи провадження у справі, виходив з того, що розгляд даної справи неможливий до розгляду кримінальної справи № 2-кп/463/25/15 про обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України /заволодіння коштів вкладників шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем в особливо великих розмірах та внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, які спричинили тяжкі наслідки/.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.

Відповідно до п.4 ст.201 ЦПК України передбачено, що суд зобов"язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. При неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку кримінального судочинства, підставою для зупинення провадженні у цивільній справі може бути лише наявність кримінальної справи на розгляді в суді.

З огляду на вищезазначене необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв"язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України, суд мав встановити, чи дійсно від наслідків розгляду кримінальної справи № 2-кп/463/25/15 про обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст. 366 КК України, залежить прийняття рішення у справі, де предметом і підставою позовних вимог є визнання договору банківського вкладу нікчемним з підстав недотримання письмової форми цього договору.

При цьому, дійсність чи недійсність /нікчемність/ правочину визначається виключно нормами цивільного законодавства, а не вироком суду у кримінальній справі.

При розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, які регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи.

Зупиняючи провадження у даній справі, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що предметом розгляду вказаної кримінальної справи є з"ясування обставин заволодіння службовими особами банку ОСОБА_6 та ОСОБА_5 коштами вкладників та внесення ними до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Між тим АТ "Ощадбанк", звертаючись до суду із даним позовом, обгрунтував підстави позову обставинами та доказами про недотримання відповідачем по справі ОСОБА_4 письмової форми при укладенні договору про банківський вклад, поскільки кошти як вклад у банк остання не вносила, що є порушенням правил ст.1059 ЦК України.

Зупиняючи провадження по даній справі, суд першої інстанції на зазначене не звернув уваги, наявність підстав для зупинення провадження у справі не перевірив, не визначившись із характером спірних правовідносин та предметом позову, доказам, наданими позивачем по справі на обгрунтування підстав позову, належної оцінки на надав.

За наведеного, оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.307 ЦПК України підлягає скасуванню як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, п. 4 ч. 2 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 311, ст.ст. 313-315, 319 ЦПК України ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ "Державний ощадний банк України" в особі Філії Львівського обласного управління АТ "Ощадбанк" - задовольнити.

Ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 18 березня 2015 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набранням ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.М. Курій

ОСОБА_2