Справа № 161/2219/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Пушкарчук В.П.
Провадження № 22-ц/773/1055/15 Категорія: 44 Доповідач: Мудренко Л. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Мудренко Л. І.,

суддів Осіпука В.В., Матвійчук Л. В.,

при секретарі Концевич Я. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3, ОСОБА_4, Виконавчий комітет Луцької міської ради Волинської області, про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на житло за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 травня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3, ОСОБА_4, Виконавчий комітет Луцької міської ради Волинської області, про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на житло.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить вказане рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 13 липня 2015 року справу призначено до розгляду апеляційним судом.

28 липня 2015 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 через канцелярію апеляційного суду подав письмову заяву про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, яка мотивована тим, що фактично спірним є не видане свідоцтво про право власності на житло, а розпорядження міськвиконкому Луцької міської ради Волинської області на підставі якого воно видане, а тому рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 травня 2015 року підлягає скасуванню, а позовна заява залишенню без розгляду.

Колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 310 ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених ст. ст. 205, 207 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд до завершення розгляду справи постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Згідно з ч. 3 ст. 208 ЦПК України судовий розгляд закінчується, зокрема, ухваленням рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Вказане рішення суду позивачем оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду.

Частиною 1 ст. 304 ЦПК України передбачено, що справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими цією главою.

Із розяснень, викладених у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку вбачається, що відповідно до статті 304 ЦПК суд апеляційної інстанції при розгляді справи керується правилами розгляду справи судом першої інстанції, з винятками й доповненнями, встановленими главою І Апеляційне провадження розділу V ЦПК.

Тобто, ст. 310 ЦПК України, яка відсилає до ст. 207 ЦПК України, застосовується лише для тих підстав, які спеціально передбачені в главі першій Апеляційне провадження.

Аналіз цих норм дає підстави для висновку, що відповідно до ст. 310 ЦПК України, якою передбачена можливість закриття провадження у справі та залишення позову без розгляду, позов не може бути залишений без розгляду за заявою позивача, оскільки він вже вирішений по суті шляхом ухвалення рішення.

Так, права особи, яка подала апеляційну скаргу, визначені ст. 300 ЦПК України, яка надає їй право на доповнення, зміну апеляційної скарги, її відкликання чи відмови від неї.

Принцип диспозитивності реалізується сторонами на стадії апеляційного розгляду відповідно до ст. 306 ЦПК України, згідно якої в апеляційному суді позивач має право відмовитися від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Отже, на стадії апеляційного провадження позивач не має права подавати заяву про залишення позовної заяви без розгляду, а суд апеляційної інстанції задовольняти її, оскільки таке право він може реалізувати лише під час розгляду справи в суді першої інстанції до початку судових дебатів.

Крім того, позивач в судове засідання до суду апеляційної інстанції не зявилась, заяву про залишення позову без розгляду подано її представником, що не дає можливості переконатись в волевиявленні позивача на залишення без розгляду позову.

Керуючись ст. 310 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у задоволенні заяви представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3, ОСОБА_4, Виконавчий комітет Луцької міської ради Волинської області, про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на житло.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: