Справа № 189/359/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.03.2015 року Покровський районний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Пустовар О.С.

при секретарі Комеристій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області до ОСОБА_1, третя особа Орган опіки та піклування служби у справах дітей Мар'їнської райдержадміністрації в інтересах малолітньої ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з уточненим позовом в якому просить позбавити відповідача ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. є матір'ю малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 Родина ОСОБА_1 перебуває на контролі в Курахівській міській раді як така, що перебуває в складних життєвий обставинах з лютого 2012 року, у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 веде асоціальний спосіб життя, спілкується з асоціальними особистостями, зловживає алкоголем, за місцем проживання характеризується негативно, вихованням та доглядом за малолітньою дитиною не займається, часто залишає дитину під наглядом сторонніх осіб, не працює, отримувала пенсію по інвалідності, як інвалід 3-ої групи від загального захворювання до березня 2014 року. За час перебування на контролі родина ОСОБА_1 неодноразово відвідувалась представниками органу опіки та піклування Курахівської міської ради, Курахівського міського відділення міліції, фахівців із соціального роботи центру соціальних служб сім'ї, дітей та молоді Мар'їнської райдержадміністрації. ОСОБА_1 на проведенні з нею профілактичної бесіди не реагує, вона вважає, що веде нормальний спосіб життя, який нічім не загрожує її малолітній дочці. В зв'язку з цим, позивач просить позбавити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно її малолітньої дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні представник позивача - Кобзар Г.А. підтримала позовні вимоги і просила позов задовольнити, посилаючись на викладені в уточненій позовній заяві обставини.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування служби у справах дітей Мар'їнської райдержадміністрації Мироненко І.В. під час розгляду справи підтримала представника позивача щодо доцільності позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно її дитини, проти задоволення позову не заперечувала.

Прокурор прокуратури Мар'їнського району Донецької області Іванцова Я.С. позов підтримала в повному обсязі та просила позбавити ОСОБА_1 батьківських прав у відношенні малолітньої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3

Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності ОСОБА_1, яка вдруге не з'явилася в судове засідання не повідомивши причин неявки. Про час слухання справи в суді була повідомлена належним чином.

Суд, заслухавши представника позивача, представника третьої особи, прокурора, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

В постанові № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19 грудня 2008 р.), а саме в пункті 15 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. В пункті 16 даної постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

У силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Приписами статті 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач посилається на те, що відповідач самоусунулась від виконання батьківських обов'язків, не бере участь у її вихованні, не цікавиться її здоров`ям, успіхами у навчанні, не піклується про її фізичний розвиток як складову виховання, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, як складову духовного розвитку, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, як складову морального розвитку, не бере участі у здобутті дитиною освіти, не готує її до самостійного життя, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу.

Так, як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 являється матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

З копії характеристики №16 від 26.01.2015 року на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 видно, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, але фактично проживає з ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 та зі слів сусідів ОСОБА_1 веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, вихованням дитини не займається (а.с.12).

Також, з копії характеристики №17 від 26.01.2015 року на ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7 видно, що останній проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та за час його проживання зі сторони сусідів неодноразово надходили усні скарги на його поведінку. Зі своєю співмешканкою ОСОБА_1 постійно порушують правила проживання в житловому приміщенні (а.с.13).

Як вбачається з копії соціально-побутової характеристики на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, що з січня 2014 року ситуація в родині значно погіршилась, ОСОБА_1 спів мешкає з ОСОБА_6, який неодноразово перебував у місяцях позбавлення волі, нині ведуть асоціальний спосіб життя, спілкуються з асоціальними особистостями. ОСОБА_1 ухиляється від виконання батьківських обов'язків, часто залишає дитину на сторонніх осіб, на проведенні з нею профілактичні бесіди, попередження про наслідки за ухилення від виконання батьківських обов'язків, рекомендації щодо лікування від алкогольної залежності не реагує (а.с.10).

З копії акту відвідування родини ОСОБА_1, в якій виховується малолітня дитина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачається, що було здійснено відвідування родини за адресою: АДРЕСА_2. ОСОБА_1 перебувала разом із ОСОБА_6 у нетверезому стані поводили себе спокійно, від спілкування з посадовими особами не відмовлялись. З ОСОБА_1 та ОСОБА_6 проведено профілактичну бесіду про недопустимість зловживання алкоголем, попереджено про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов'язків та про наслідки недбалого ставлення до своїх обов'язків та рекомендовано пройти лікування від алкогольної залежності, на що ОСОБА_1 категорично відмовляється, так як вважає, що не потребує такого лікування (а.с.20).

Відповідно до ст. 39 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці вживають всіх необхідних заходів для сприяння фізичному та психологічному відновленню та соціальній інтеграції дитини, яка є жертвою будь-яких видів нехтування, експлуатації чи зловживань, катувань чи будь-яких жорстоких, нелюдських або принижуючих гідність видів поводження, покарання чи збройних конфліктів. Таке відновлення і реінтеграція мають здійснюватися в умовах, що забезпечують здоров'я, самоповагу і гідність дитини.

З вказаних роз`яснень та норм закону вбачається, що тільки винна поведінка батьків, може бути підставою для позбавлення їх батьківських прав.

Відповідно до положень принципу № 6, принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина заради повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та порозуміння. Вона має, коли це є можливим, зростати під опікою і відповідальністю її батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання; ця відповідальність покладена переш за все на батьків.

Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що доводи, на які посилається позивач, вимагаючи позбавлення батьківських прав відповідача, є такими, що заслуговують на застосування такого крайнього заходу впливу, яким є позбавлення батьківських прав щодо дитини.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212 -215, 218, 224 -233 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області до ОСОБА_1, третя особа Орган опіки та піклування служби у справах дітей Мар'їнської райдержадміністрації в інтересах малолітньої ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 батьківських прав відносно її малолітньої дочки - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.С. Пустовар