Придніпровський районний суд м.Черкаси
Р І Ш Е Н Н Я

09 червня 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Казидуб О. Г.

при секретарі Зайцевій О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім»єю без реєстрації шлюбу та поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім»єю без реєстрації шлюбу та поділ майна подружжя. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вони познайомилися наприкінці листопада 2004 року та почали зустрічатися. В середині грудня 2004 року за пропозицією Відповідача вони почали проживати разом в ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач був власником 1/3 частини вищевказаної квартири АДРЕСА_1, де й був зареєстрований. Іншими співвласниками квартири були батько та рідний брат відповідача, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 16.02.2005 року (копія додасться). В січні 2004 року ОСОБА_4 (батько відповідача) вирішив продавати квартиру АДРЕСА_2, а для того, щоб ріелтор мав можливість показувати квартиру потенційним покупцям в будь-який час, її треба було звільнити.

Оскільки між сторонами на той час склалися серйозні стосунки, вони проживали разом і вирішили далі жити як одна сім'я, батьки позивачки запропонували "молодій сім'ї" переїхати на тимчасове проживання до них за адресою: пров. Водоп'янова, 14 в м. Черкаси. Така пропозиція обґрунтовувалася можливістю за час проживання з батьками ОСОБА_3 назбирати кошти та підшукати квартиру, яку можна було б взяти в кредит. Мама позивачки ОСОБА_5 особисто займалася пошуком квартири та підбором найбільш вигідних умов для отримання кредиту молодій сім'ї.

За адресою пров. Водоп'янова, 14 в м. Черкаси сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та несли спільно витрати по утриманню сім'ї до дня реєстрації шлюбу, тобто до 20.10.2005 року, що підтверджується актом складеним сусідами від 22.09.2014 року (копія додається). На момент спільного проживання сторони не перебували в будь-якому іншому шлюбі.

Сторони уклали шлюб 20.10.2005 року, для позивачки шлюб був першим, для відповідача - другим (його попередня дружина померла в літку 2004 року).

Після офіційного одруження сторони продовжували проживати в будинку батьків ОСОБА_1 по провулку Водоп'янова. 14, що підтверджується Довідкою з місця проживання та склад сім'ї, яка засвідчує той факт, що ОСОБА_2 був зареєстрований в цьому будинку з 06.04.2005 року по 26.05.2006 року.

Під час перебування у фактичних шлюбних стосунках відповідач 16.02.2005 року відчужив належну йому на праві приватної власності 1/3 частку у нерухомому майні, а саме: квартирі АДРЕСА_1. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 16.02.2005 року квартира була продана за 17 000 дол. США, що становило еквівалент 90 090 грн. по курсу на НБУ на день оформлення угоди. Тобто вартість належної відповідачу частки становила 5 666, 66 дол. США, що становило еквівалент 31 166,63 грн. (17 000 дол. США / З (кількість співвласників) = 5666,66 дол США).

Отримані від продажу квартири кошти в сумі 5666,66 дол. США ОСОБА_2 мав намір покласти на депозитний рахунок банку з метою накопичення коштів та придбання власного житла для спільного проживання зі своєю майбутньою дружиною. За спільною домовленістю між молодим подружжям та їх батьками, родичі ОСОБА_2 - його батько та брат з метою забезпечення інтересів молодої сім'ї надали подружжю ОСОБА_2 ще 3333,34 дол. США саме для подальшої купівлі квартири в інтересах сім'ї. Грошові кошти в сумі 3333,34 дол. США були вкладом з боку батька відповідача саме в розвиток молодої сім'ї.

16.02.2005 року відповідач оформив в ПАТ «УкрСиббанк» договір вкладу (депозиту) на суму 9 000 дол. США., що по курсу НБУ на день укладення договору депозиту (1 дол. США = 5,5 грн.) становило 49 500.00 грн.

Вказаний депозит пролонгувався до 25.04.2006 року, що підтверджується довідкою від 15.05.2013 року № 12-21/14123. За цей період сума депозиту збільшувалася за рахунок нарахованих процентів та зароблених сім'єю ОСОБА_2 коштів. На момент видачі депозиту сума накопичених коштів становила 11132,64 дол. США.

25.04.2006 року була придбана квартира АДРЕСА_3, що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна від 25.04.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_6 Т.1. та зареєстрованого за № 1271648. Питаннями юридичного оформлення договору, отримання кредиту та права власності займався ОСОБА_2 самостійно та оформлював всі документи на своє ім'я. Відповідно вказаного договору квартира АДРЕСА_3 була придбана за 115 140.00 грн. (еквівалент суми 22 800 дол. США), частину з яких, за домовленістю сторін, а саме 49 490.00 грн. (еквівалент суми 9800 дол. США) було сплачено за рахунок депозитних коштів, а решту суми 65650,00 грн. (еквівалент суми 13000 дол. США) було отримано в кредит та сплачено після оформлення кредитного договору з ПАТ «УкрСиббанк» № 227 від 25.04.2006 року.

25.04.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 227 на суму 13000 дол. США з кінцевим строком повернення кредиту - 23.04.2027 року (копія договору додасться). Позивач по справі виступила поручителем по даному кредитному договору.

Квартира була придбана в період шлюбу сторін, однак право власності було зареєстровано лише на ім'я ОСОБА_2, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.04.2006 року.

ОСОБА_3 вказує, що придбавши власне житло вони розпочали в ньому ремонтні роботи, та продовжували жити в будинку батьків позивачки аж до самого його завершення. Так, вони витратили всі накопичені ними кошти на придбання квартири та ще їм довелося взяти значну суму в кредит. на той час їм суттєво допомагали її батьки, так як батько відповідача вже зробив свій вклад в молоду сімю, віддавши їм частину коштів від продажу їхньої спільної квартири 16.02.2005 року.

Таким чином, мати позивачки - ОСОБА_5 разом зі своїм чоловіком взяла на себе виграти за послуги ріелтора для пошуку квартири, юридичного оформлення договору купівлі-продажу, та в подальшому за майже всі ремонтні роботи та будівельні матеріали. Під час ремонту були проведені наступні роботи: об'єднали ванну і туалет в одну кімнату; вирівняли стіни гіпсокартоном; обклали плиткою ванну кімнату; обшили "вагонкою" стелю у ванній кімнаті; облаштували "точкове" освітлення; замінили електропроводку у ванній, кухні; облаштували окрему лінію "електропостачання" для бойлера та пральної машини; купили нову ванну, унітаз та раковину; придбали нові крани ("змішувачі"); облаштували сушильник для рушників; повністю замінили всю сантехніку (труби) у ванній; зашили "стояк" гіпсокартоном, з облаштуванням підходу до нього; обладнали навісні шафи з коридору та кухні; обклали плиткою робочу частину в кухні; переробили "модернізували" стару кухонну стінку під кухню в квартирі, фактично з старого матеріалу зробили нову кухонну стінку.

Докуповували багато матеріалів, облаштували стінку точковим освітленням: замінили труби (сантехніку) в кухні; змінили батареї в системі опалення у всій квартирі; зробили "стяжку" стелі та стін в усій квартирі; поклали лінолеум на кухні; переклеїли шпалери в усій кімнатах та коридорі; змінили міжкімнатні двері в квартирі.

ОСОБА_3 за власні кошти купила сторонам диван і два крісла; профінансували проведення ремонту в квартирі на суму близько 16 000 грн.. з них - 11 000 грн. - матеріали (двері, ручки, сушильник для рушників, батареї, гіпсокартон, унітаз, раковину, крани "змішувачі", вагонку, лінолеум, шпалери на всі кімнати і т.д.), та близько 5000 грн. - оплата робіт; штори, тюль на всі вікна в квартирі; орендувала металевий гараж протягом двох років, де зберігалися речі Відповідача - 2000 грн.

За рахунок проведених ремонтних робіт у квартирі, заміні сантехніки, віконних та балконних рам, стяжки стін, дверей тощо, які були здійснені за спільні кошти сім'ї та за кошти, що були надані зі сторони батьків позивача, вартість квартири на сьогодні суттєво збільшилася і становить 374 400 грн., що підтверджується Висновком суб'єкта оціночної діяльності про вартість нерухомого майна від 07.10. 2014 року.

В листопаді 2007 року ОСОБА_2 було отримано безпроцентну поворотну фінансову допомогу від ВАТ «Черкасибудматеріали», де він працював на той час, в сумі 61500 грн. За рахунок цих коштів було закрито кредитний договір № 227 від 25.04.2006 року, що підтверджується довідкою № 5068 від 15.11.2011 року, виданою ПАТ «УкрСиббанк».

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.05.2012 року шлюб між сторонами розірвано. Рішення набрало законної сили 04.06.2012 року.

Розірвавши шлюб в установленому законом порядку, сторони залишилися проживати разом в одній квартирі, що належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя, однак, вели домашнє господарство кожен окремо та мали різні бюджети. Дитина залишилася на повному утриманні матері (позивача), а відповідач почав сплачувати аліменти тільки після ухвалення судового рішення.

Тягар утримання нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_3 ліг на плечі позивачки ще з 2011 року. Доказом цього є рахунки та чеки про оплату житлово-комунальних послуг за всі 4 роки. Загальна сума за цей період становить близько 15 000 грн.

Зважаючи на той факт, що позивач своїми діями постійно вчиняв сварки з колишньою дружиною, ображав її, принижував її честь та гідність, висловлювався в її сторони нецензурною лайкою. Всі ці сварки та провокації відбувалися на очах дитини, що зумовлювало психологічний тиск на неї та створювало дискомфорт. Окрім того, відповідач не враховує інтереси своєї дитини та не рахується з іншим співвласником (позивачем), яка проживає в спільній квартирі та приводить до їхнього спільного помешкання інших жінок, чим створює нестерпні умови проживання в приміщенні та породжує таким чином нові сварки. Позивач неодноразово викликала правоохоронні органи під час сварок, що зафіксовано Висновками по проведенню перевірок від 01.06.2013 року та 18.10.2013 року. За скоєні правопорушення ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності Постановами Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.07.2012 року та від 27.06.2013 року.

Позивач просила суд звернути увагу на ту обставину, що договору дарування грошових коштів між Відповідачем та його батьком після продажу належної їм квартири не було, і наголошувала на тому, що вже під час спільного проживання сторін по справі була продана квартира і кошти на той час вважалися спільними і спрямовувалися саме на придбання житла для молодої сім'ї.

Враховуючи, що спільна дитина сторін проживає з матірю та знаходиться на повному її утриманні, а розмір сплачуваних аліментів не забезпечує необхідного рівня життя дитини та необхідних вимог щодо утримання та її виховання, то позивач просити суд відступити від рівності часток подружжя та визнати право власності за позивачем на 50 % квартири АДРЕСА_3 та просить врахувати , що особиста частина квартири, яка належить відповідачу (25%) також значно зросла в ціні за період шлюбу і за рахунок проведення ремонтних робіт у всій квартирі.

Просить суд встановити факт проживання однією сім'єю без шлюбу ОСОБА_5 (після одруження ОСОБА_2) ОСОБА_7 та ОСОБА_2 в період з грудня 2004 року і по день реєстрації шлюбу. Визнати квартиру АДРЕСА_3 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2. Поділити майно, що є обєктом права спільного сумісного майна сторін: визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_3 та визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_3.

ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задоволити їх в повному обсязі.

Представник позивача адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_9 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково з підстав викладених у запереченні,проти встановлення факту проживання сторін однією сім'єю без шлюбу в період з грудня 2004 року і по день реєстрації шлюбу не заперечував. Щодо майнових вимог, визнав позов в частині, викладеній в запереченні на позовну заяву, тобто визнати за ОСОБА_1 право власності на 19,31% квартири АДРЕСА_4,а іншу частину квартири 80,69% визнати за ОСОБА_2,в частках ,скільки це буде не пояснив.

Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_5 ОСОБА_11 ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в судовому засіданні підтвердили факти спільного проживання сторін однією сім'єю без шлюбу в період з грудня 2004 року і по день реєстрації шлюбу. Так як і підтвердили ті обставини, що квартиру сторони придбавали спільно. В той період коли кредит за придбання квартири Відповідач сплачував за рахунок своєї заробітної плати, то позивач в цей час за рахунок своєї заробітної плати та підробітків утримувала сім'ю.

Суд, заслухавши позивачку, представника позивача адвоката ОСОБА_8, представника відповідача за довіреністю ОСОБА_9І ,пояснення свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_13,вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи,приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2, 3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59ЦПК).

Судом встановлено ,що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 20.10.2005 року перебувають у зареєстрували шлюбі, який був розірваний на підставі рішення Придніпровського райсуду 23.05.2012року, копія рішення (а.с.9).Судовим рішенням встановлено, що сторони разом не проживають з 2011 року .

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного Кодексу України та ч. 3 ст. 368 Цивільного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності та судом встановлено, що квартира АДРЕСА_5 є спільним майном подружжя. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, воно вважається таким, що належить подружжю.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного Кодексу України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, тому суд вважає що позивачка має право на ? частку даного автомобіля. Також майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Відповідно до ч.4ст.65 СК України ,договір укладений одним із подружжя в інтересах сім»ї ,створює обов»язки для другого з подружжя ,якщо майно ,одержане за договором,використане в інтересах сім»ї.

Відповідно до п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 був власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 16.02.2005 року.

Факт спільного сумісного проживання сторін без реєстрації шлюбу в зазначеній квартирі з грудня 2004 року по січень 2005 року підтверджується показами свідків ОСОБА_11, ОСОБА_5 та ОСОБА_13, які також підтвердити, що сторони, скориставшись пропозицією батьків ОСОБА_1 переїхати на тимчасове проживання до них за адресою: пров. Водопянова, 14 в м. Черкаси,що не заперечується і самим відповідачем.

За час проживання з батьками позивачки сторони хотіли накопити кошти та підшукати квартиру, яку можна було б взяти в кредит. Мама позивачки ОСОБА_5 особисто займалася пошуком квартири та підбором найбільш вигідних умов для отримання кредиту молодій сім'ї.

Судом встановлено ,що відчуження належної відповідачеві 1/3 частки в квартирі АДРЕСА_1 відбулося в період спільного сумісного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу. На момент спільного проживання сторони не перебували в будь-якому іншому шлюбі.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 N 11 При застосуванні ст. 74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Суд вважає за можливе встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_5 (після одруження ОСОБА_1) ОСОБА_7 та ОСОБА_2 з грудня 2004 року по 20 жовтня 2005 року без реєстрації шлюбу.

Згідно договору купівлі-продажу від 16.02.2005 року квартира АДРЕСА_1 була продана за 17 000 дол. США, що становило еквівалент 90 090 грн. по курсу на НБУ на день оформлення угоди. Тобто вартість належної відповідачу частки становила 5 666, 66 дол. США, що становило еквівалент 31166,63 грн. (17 000 дол. США / 3 (кількість співвласників) = 5666,66 дол США).

Факт надання батьком відповідача подружжю ОСОБА_1 та Ю.С. в лютому 2005 року грошових коштів в сумі 3333,34 дол. США з метою подальшого придбання ними квартири підтверджується показами свідків ОСОБА_11, ОСОБА_5 та поясненнями в судовому засіданні позивача ОСОБА_1

16.02.2005 року відповідач ОСОБА_2 оформлив в ПАТ «УкрСиббанк» договір вкладу (депозиту) на суму 9 000 дол. США., що по курсу НБУ на день укладення договору депозиту (1 дол. США = 5,5 грн.) становило 49 500,00 грн. Пролонгація депозиту до 25.04.2006 року підтверджується довідкою від 15.05.2013 року № 12-21/14123. На момент видачі депозиту сума накопичених коштів становила 11132,64 дол. США. Сума депозиту збільшувалася за рахунок нарахованих процентів та зароблених сім'єю коштів.

В період шлюбу, а саме: 25.04.2006 року, сторонами придбано квартиру АДРЕСА_3, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2, що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна від 25.04.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованого за № 1271648, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.04.2006 року.

Відповідно до ст. 60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вартість квартири АДРЕСА_3 визначена договором купівлі-продажу в розмірі 115 140,00 грн. (еквівалент суми 22 800 дол. США). Вказана сума була сплачена сторонами частково за рахунок знятих відповідачем 25.04.2006 року коштів з депозиту в сумі 49 490,00 грн. (еквівалент суми 9800 дол. США), частково за рахунок коштів, отриманих в кредит в сумі 65650,00 грн. (еквівалент суми 13000 дол. США), що підтверджується кредитним договором № 227 від 25.04.2006 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2,поручителем по даному кредитному договору була ОСОБА_1

Понесення витрат по оплаті послуг ріелтора, юридичному оформленні договору купівлі-продажу та реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_3, по проведенню в ній ремонтних робіт та придбанні необхідних будівельних, сантехнічних та оздоблювальних матеріалів, а також деяких предметів меблів та домашнього вжитку матірю позивача ОСОБА_5 підтверджується показами свідків ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_13 та ОСОБА_10.

В судовому засіданні встановлено ,що в момент придбання квартири вона була в дуже поганому стані і потребувала ремонту. Під час ремонту в квартирі АДРЕСА_3 були проведені такі роботи: обєднано ванну та туалет в одну кімнату; вирівняно стіни гіпсокартоном; обкладено санвузол кахлями; обшито вагонкою стелю санвузла; облаштовано точкове освітлення; замінено електропроводку у санвузлі та кухонній кімнаті; облаштовано окрему лінію "електропостачання" для бойлера та пральної машини; замінено ванну, унітаз та раковину; встановлено нову сантехніку, сушильник для рушників; коридор та кухню обладнано навісними шафами; обкладено кахлями робочу зону на кухні; замінено труби для водовідведення та водопостачання до кохні; замінено батареї по всій квартирі; зроблено стяжку стін та стелі у всій квартирі; покладено лінолеум на кухні; всі стіни поклеєно шпалерами; замінено всі міжкімнатні двері.

За рахунок проведених ремонтних робіт у квартирі, заміні сантехніки, віконних та балконних рам, стяжки стін, дверей тощо, які були здійснені за спільні кошти сімї та за кошти, що були надані зі сторони батьків позивача, вартість квартири збільшилася до 374 400 (триста сімдесят чотири чотириста) грн., що підтверджується Висновком суб'єкта оціночної діяльності про вартість нерухомого майна від 07.10. 2014 року.

В листопаді 2007 року ОСОБА_2 отримано безвідсоткову поворотну фінансову допомогу за місцем роботи - ВАТ «Черкасибудматеріали», в сумі 61500 грн., за рахунок яких було закрито кредитний договір № 227 від 25.04.2006 року, що підтверджується довідкою № 5068 від 15.11.2011 року, виданою ПАТ «УкрСиббанк».

Після розірвання шлюбу сторони залишилися проживати в спільній квартирі, однак, ведуть домашнє господарство кожен окремо та мають різні бюджети. Дитина залишилася на утриманні матері (позивача), відповідач сплачує на утримання дитини по рішенню суду.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.12.2007 року № 7 «Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом».

Положеннями ст. 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.12.2007 року № 7 ОСОБА_3, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох.

Відповідно до п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.12.2007 року № 7 «При вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя», суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК)».

Враховуючи, що відповідачем в рахунок придбання квартири було внесено кошти, виручені хоча й в період шлюбу, але від продажу належної йому 1/3 частки квартири, яка була набута ним у власність до виникнення фактичних шлюбних стосунків із ОСОБА_1, в сумі 5666,86 дол. США., а решта коштів, на придбання квартири були або набути ними в період шлюбу (відсотки по депозиту, кошти, отримані в кредит в інтересах сімї), або надані батьками подружжю ОСОБА_1, є спільними сумісними коштами, а вартість квартири на момент її придбання склала 22800 дол. США, то особиста частка ОСОБА_2 на момент придбання квартири становила 24,85 % = 5666,86 дол. США х 100/ 22800 дол. США. Решта 75% квартири на думку суду підлягає поділу між подружжям, як спільна сумісна власність.

Враховуючи істотне збільшення вартості квартири за рахунок проведення ремонтних робіт за кошти батьків позивачки, перебування на повному її утриманні неповнолітньої доньки, незначний розмір сплачуваних на користь позивача на утримання їхньої спільної дитини аліментів, які не можуть забезпечити належний фізичний, духовний розвиток та лікування дитини, незадовільну поведінку відповідача щодо позивача та їхньої спільної дитини та наявність адміністративних санкцій у звязку з цим, ухилення відповідача від утримання нерухомо майна протягом 4 років, суд приходить до висновку про необхідність застосування положень ч. 2, 3 ст. 70 СК та відступити від засад рівності часток подружжя у спільному сумісному майні, збільшити частку ОСОБА_1 на 1/8 частину та визначити за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_3, а іншу ? = (2/8 + (3/8 1/8) частину квартири за ОСОБА_2

У відповідності до ст. 392 ЦК України «Власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою».

В силу ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист всіх субєктів права власності.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

А тому суд вважає ,що квартира АДРЕСА_6 є обєктом права спільної сумісної власності подружжя та на думку має бути поділена порівно.

Також підлягає до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати ,що складаються з судового збору в розмірі 1872,00грн. та 121грн.80коп.,а всього 1993грн.80коп.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 6, 10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 223 ЦПК України, ст. ст. 60,63,65,61, 69, 70 ,71СК України, 325, 328, 368, 386 392 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім»єю без реєстрації шлюбу та поділ майна подружжя - задовольнити повністю.

Встановити факт проживання однією сім»єю без шлюбу ОСОБА_5 (після одруження ОСОБА_2) ОСОБА_7 та ОСОБА_2 в період з грудня 2004 року і по день реєстрації шлюбу.

Визнати квартиру АДРЕСА_6 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Поділити майно, що є об»єктом права спільного сумісного майна сторін:

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, право власності на ? частину квартири АДРЕСА_6 . Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 ,ІПН 287046337 ,право власності на ? частину квартири АДРЕСА_6. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати ,що складаються з судового збору в розмірі 1872,00грн. та 121грн.80коп.,а всього 1993грн.80коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області на протязі 10 днів.

Головуючий: ОСОБА_14