АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/1252/15 Головуючий 1 інстанції Гаврилюк С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Кружиліної О.А.,

суддів колегії ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря Сементовської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 08 грудня 2014 року

за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи Жовтневий районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в Харківській області, ОСОБА_7, про захист порушеного права користування житлом, вселення та виселення, припинення дії договору найму жилого приміщення, -

в с т а н о в и л а:

14 листопада 2013 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому після уточнення просила виселити із будинку № 25 по вул. Соняшниковій у місті Харкові без надання іншого жилого приміщення ОСОБА_3, ОСОБА_4 та вважати їх такими, що втратили право користування цим будинком.

Усунути перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження будинком № 25 по вул.Соняшниковій у місті Харкові шляхом зняття з реєстрації за даною адресою ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Судові витрати покласти на відповідачів.

10 січня 2014 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, в якому після уточнення просили захистити цивільне право позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 на постійне проживання за місцем реєстрації в жилому будинку № 25 по вул. Соняшникова у місті Харкові.

Вселити позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 за їх постійним проживанням за місцем реєстрації в жилий будинок № 25 по вул. Соняшникова у м. Харкові, чим відновити становище, яке існувало до порушення.

Зобовязати відповідача ОСОБА_5 не порушувати право ОСОБА_3І,, ОСОБА_4 на постійне проживання за місцем реєстрації в жилому будинку № 25 по вул. Соняшникова у м. Харкові і не перешкоджати ОСОБА_3, ОСОБА_4 постійно проживати за місцем реєстрації в жилому будинку № 25 по вул. Соняшникова у м. Харкові.

Припинити дію договору найму жилого приміщення в жилому будинку № 25 по вул. Соняшникова у м. Харкові від 21.10.2013 року, який було укладено між ОСОБА_5 і ОСОБА_6, що порушує права позивачів.

Виселити ОСОБА_6 та проживаючих разом з ним осіб з жилого будинку № 25 по вул. Соняшникова у м. Харкові.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 витрати по оплаті судового збору у сумі 243,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 зазначили, що вони зареєстровані та постійно проживають в жилому ІНФОРМАЦІЯ_1.

Жилий будинок № 25 по вул. Соняшникова у місті Харкові на праві власності належав ОСОБА_7 в 1/2 частині на підставі дублікату свідоцтва про право власності, виданого Пятою Харківською державною нотаріальною конторою 10.07.1996 року за реєстровим № 2-3071 і в 1/2 частині на підставі дубліката свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Пятою Харківською державною нотаріальною конторою 10.07.1996 року за реєстровим № 2-3073, дублікат виданий 30.01.2013 року за реєстровим № 3-39, зареєстрованого в Державному реєстрі прав на нерухоме майно згідно з витягом з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданим 06.03.2013 року, номер витягу 1000295, реєстровий номер обєкта нерухомого майна 1.

За договором дарування житлового будинку від 31.07.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрованим в реєстрі за № 1804, ОСОБА_7 належний їй на праві власності жилий будинок № 25 по вул. Соняшникова у місті Харкові подарувала ОСОБА_5

Ставши власником вказаного житлового будинку, ОСОБА_5 12.10.2013 року, за відсутності позивачів, зламала замки на вхідних дверях в жилий будинок та встановила нові замки, чим фактично позбавила позивачів можливості доступу в приміщення жилого будинку і порушила право позивачів на проживання в жилому ІНФОРМАЦІЯ_1. За таких обставин позивачі залишилися без житла, особистих речей та вимушені тимчасово проживати у своїх знайомих.

21.01.2013 року ОСОБА_5 уклала зі ОСОБА_6 договір найму жилого приміщення в жилому будинку № 25 по вул. Соняшникова у місті Харкові строком на 6 місяців до 21.04.2014 року ОСОБА_6 мешкає у вказаному будинку з членами своєї сімї.

Позивачі постійно проживали у вказаному будинку до 12.10.2013 року, а саме до вселення ОСОБА_6 та членів його сімї.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 11 вересня 2014 року заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи Відділ громадянства паспортної та міграційної служби у Жовтневому районі м.Харкова, ОСОБА_7 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку залишено без розгляду.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 08 грудня 2014 року у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи Жовтневий районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в Харківській області, ОСОБА_7, про захист порушеного права користування житлом, вселення та виселення, припинення дії договору найму жилого приміщення відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_3, ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу, в якій просили скасувати рішення суду, ухвалити нове рішення по суті позовних вимог про задоволення зустрічних позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилались на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Перевіряючи доводи сторін, суд першої інстанції забезпечив сторонам рівні можливості щодо надання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, сприяв всебічному і повному зясуванню обставин справи і вирішив справу на засадах змагальності.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні дані та відповідні їм правовідносини, розглянув справу в межах заявлених позовних вимог і ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, ОСОБА_4, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з положень статей 109, 150, 156, 162 ЖК України, статей 15, 16, 317, 321, 383, 391, 405 ЦК України та тих обставин, що позивачі були зареєстровані у спірному будинку зі згоди колишнього власника ОСОБА_7, яка у 2013 році подарувала вказаний будинок відповідачці ОСОБА_5. Вказаним договором дарування не було встановлений обовязок обдаровуваного вчинити, або утриматися від її вчинення певної дії майнового характеру на користь позивачів. Позивачі не є членами сімї нового власника будинку, крім того відповідачка , як новий власник вказаного житлового будинку, жодних усних чи письмових домовленостей та правочинів щодо проживання позивачів у спірному будинку не укладала, а позивачі вселилися до цього будинку, були зареєстровані та проживали в ньому зі згоди колишнього власника будинку, а тому відсутні підстави для вселення позивачів у будинок № 25 по вул. Соняшникова в м. Харкові. Суд вважав, що оскільки позивачі не є стороною в укладеному договорі найму жилого приміщення, вони не наділені правом вимагати припинення договору найму жилого приміщення, укладеного власником цього приміщення, а тому відсутні правові підстави для припинення дії договору найму жилого приміщення та виселення ОСОБА_6.

З таким висновком суду першої інстанції, судова колегія погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим, та таким, що ґрунтується на достатньо повно встановлених обставинах справи, доказах, які містяться в матеріалах справи та відповідає вимогам статті 213 ЦПК України.

Отже, апеляційний суд вважає, що в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами обставини, на які позивачі посилалися в обґрунтування своїх позовних вимог.

Не надано таких доказів і суду апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Що стосується поданої апеляційному суду 17 червня 2015 року заяви ОСОБА_3, ОСОБА_4 про залишення позову без розгляду, судова колегія вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 207 ЦПК України суд до завершення розгляду справи постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Як зазначено в частині 3 статті 208 ЦПК України судовий розгляд закінчується, ухваленням рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 08 грудня 2014 року у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 про захист порушеного права користування житлом, вселення та виселення, припинення дії договору найму жилого приміщення - відмовлено.

Вказане рішення позивачами оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду.

Частиною 1 статті 304 ЦПК України передбачено, що справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими цією главою.

Із розяснень, викладених у пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» вбачається, що відповідно до статті 304 ЦПК суд апеляційної інстанції при розгляді справи керується правилами розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими главою І «Апеляційне провадження» розділ V ЦПК .

Тобто, стаття 310 ЦПК України, яка відсилає до статті 207 ЦПК України, застосовується лише для тих підстав, які спеціально передбачені в главі першій «Апеляційне провадження».

Аналіз цих норм дає підстави для висновку, що відповідно до статті 310 ЦПК України, якщо передбачена можливість закриття провадження у справі та залишення позову без розгляду, позов не може бути залишений без розгляду за заявою позивача, оскільки він вже вирішений по суті шляхом ухвалення рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319, ЦПК України , ст.ст. 207, 208, 304, 310 ЦПК України,судова колегія судової палати, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 08 грудня 2014 року залишити без змін.

Відмовити ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у задоволені заяви про залишення позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 про захист порушеного права користування житлом, вселення та виселення без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий-суддя-

Судді колегії-