АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1901/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 30,31 Клочко О. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоДемченка В. А.
суддівПодороги В. М. , Василенко Л. І.
при секретаріНаконечній М. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 08 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до Міністерства юстиції України про відшкодування майнової шкоди, завданої майну фізичних осіб внаслідок злочину, -

в с т а н о в и л а :

Позивачі звернулися до суду із позовом до Міністерства юстиції України про відшкодування майнової шкоди, завданої майну фізичних осіб внаслідок злочину.

Ухвалою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 квітня 2015 року позовну заяву ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до Міністерства юстиції України про відшкодування майнової шкоди, завданої майну фізичних осіб внаслідок злочину, залишено без руху та надано позивачам термін для усунення вказаних в ухвалі недоліків до 06 травня 2015 року.

Ухвалою судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 08 травня 2015 року позовну заяву ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до Міністерства юстиції України про відшкодування майнової шкоди, завданої майну фізичних осіб внаслідок злочину, визнано неподаною та повернуто позивачам у зв'язку з не усуненням недоліків.

Не погоджуючись із ухвалою судді про визнання позовної заяви неподаною та про її повернення, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу на ухвалу судді суду першої інстанції, оскільки вважає її постановленою з порушенням норм процесуального права, та просить ухвалу скасувати і передати питання на новий розгляд для відкриття провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта та позивачів, відповідач по справі, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду в засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Так, за матеріалами справи колегією суддів встановлено, що позивачі з даним позовом звернулися до суду 21 квітня 2015 року (а.с.1).

Ухвалою судді від 22 квітня 2015 року позовну заяву позивачів було залишено без руху для усунення недоліків, оскільки позивачами не були дотримані вимоги ст. 119-120 ЦПК України при подачі позовної заяви (а. с. 3 - 4 ), а саме не розмежовані позовні вимоги ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10, а подані однією позовною заявою, хоча позивачі проживають за різними адресами, в позовній заяві відповідачем вказано Міністерство юстиції України, а в прохальній частині вимоги адресовані державі, не зазначено закон, який регулює умови та порядок відшкодування майнової шкоди, не міститься відповідне обґрунтування сум шкоди та не вказано, якими доказами обґрунтовуються позовні вимоги.

Копія ухвали суду від 22 квітня 2015 року позивачам була направлена 24 квітня 2015 року ( а. с. 5 - 9 ).

07 травня 2015 року ОСОБА_6 подала до суду письмові пояснення ( в порядку ст. 27 ЦПК України), як усунення недоліків за ухвалою суду від 22 квітня 2015 року ( а. с. 10 ).

08 травня 2015 року ухвалою судді позовну заяву було повернуто позивачам з підстав того, що позивачі не усунули недоліки, вказані в ухвалі від 22 квітня 2015 року ( а. с. 11).

Однак, з такими висновками судді погодитись неможливо.

За положеннями ст. 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06. 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Якщо порушення правил статей 119, 120 ЦПК виявлені при розгляді справи, вони усуваються в ході судового розгляду або настають наслідки, передбачені пунктом 8 частини першої статті 207 ЦПК.

Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Також, ч.1 ст.32 ЦПК України визначено, що позов може бути пред'явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів.

Висновки судді щодо неналежного відповідача у справі, також не ґрунтуються на положенням норм процесуального права, так як позивач має право звернутись з позовом до відповідача за своїм вибором, а відповідно до положень ст.33 ЦПК України, суд, за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особа, як співвідповідача.

Окрім того, ч.3 ст. 121 ЦПК України визначено чіткі і виключні підстави для повернення позовної заяви, а саме заява повертається у випадках, коли:

1) позивач до відкриття провадження у справі подав заяву про повернення йому позову;

2) заяву подано недієздатною особою;

3) заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи;

4) справа не підсудна цьому суду;

5) подана заява про розірвання шлюбу під час вагітності дружини або до досягнення дитиною одного року без дотримання вимог, встановлених Сімейним кодексом України;

6) подана заява без дотримання порядку, визначеного частиною третьою статті 118 цього Кодексу.

Як вбачається із позовної заяви, позивачі, як фізичні особи, яким гарантується право на звернення до суду ст.55 Конституції України та національним законодавством, звернулися до місцевого суду із вимогою про відшкодування майнової шкоди, завданої майну фізичних осіб внаслідок злочину.

Також, право на справедливий суд закріплено і у ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Проте, дані положення норм ЦПК України не були враховані суддею суду першої інстанції при постановленні ухвали про повернення позовної заяви, оскільки на виконання ухвали судді позивачкою ОСОБА_6 були подані обґрунтовані пояснення, а суддею не визначено підстави, передбачені ст.119-120 ЦПК України, які б слугували для повернення позовної заяви, як і не були враховані положення п. 1 - 6 ч.3 ст.121 ЦПК України, з якої така заява повертається.

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне відмітити те, що поза увагою судді суду першої інстанції, при постановленні ухвали про залишення позовної заяви без руху, було залишено ті обставини, що позовна заява не підписана всіма позивачами, що не відповідає вимогам ст.119-120 ЦПК України, але дані недоліки не були вказані для їх усунення позивачам.

А тому, з врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстави, вказані в ухвалі про залишення заяви без руху та в послідуючому при постановленні ухвали про визнання неподаною та повернення позовної заяви, не є такими, що перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження, і тому, зважаючи на встановлені обставини, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали судді з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.303, ст.304, ст.307, ст. 312, ст. 314, ст. 315, ст. 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 08 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до Міністерства юстиції України про відшкодування майнової шкоди, завданої майну фізичних осіб внаслідок злочину - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :