копія Справа №705/6377/14ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2015 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої-судді Черниш Т.О.

при секретарі Шевчук Н.С.

за участю :

представника позивача - адвоката Каленської С.С.

представника відповідача - адвоката Клібанського О. Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа : Уманська міська державна нотаріальна контора про усунення від спадкування та визнання свідоцтва про право на спадщину не дійсним , -

В С Т А Н О В И В :

Зважаючи на складність викладення повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 15, 10, 11, 57-64,208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа : Уманська міська державна нотаріальна контора про усунення від спадкування та визнання свідоцтва про право на спадщину не дійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-и днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис Т.О. Черниш

копія Справа №705/6377/14ц

2/705/127/15

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2015 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої-судді Черниш Т.О.

при секретарі Шевчук Н.С.

за участю :

представника позивача - адвоката Каленської С.С.

представника відповідача - адвоката Клібанського О. Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа : Уманська міська державна нотаріальна контора про усунення від спадкування та визнання свідоцтва про право на спадщину не дійсним , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа : Уманська міська державна нотаріальна контора про усунення від спадкування та визнання свідоцтва про право на спадщину не дійсним . В позові вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його рідний брат ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 За час свого життя ним було складено заповіт на матір ОСОБА_7, але вона померла раніше за спадкодавця. До спадкового майна входить частина будинку за адресою : м. Умань, АДРЕСА_1. Згідно ст.1261 ЦК України право на спадщину після смерті ОСОБА_4 у першій черзі за законом має його син ОСОБА_5. Позивач, як рідний брат спадкодавця, відповідно до ст.1262 ЦК є спадкоємцем другої черги. Протягом всього життя брата, він проживав поряд з останнім, в одному будинку, мали спільний двір. Померлий знаходився в тяжкому фізичному стані в зв?язку із проблемами зі здоров?ям і потребував постійно стороннього догляду. Даний факт підтверджується довідкою Уманської міської лікарні від 26.09.2014 року № 545. В довідці вказується, що за даними медичної картки стаціонарного хворого № 5735 стан хворого потребував постійного нагляду, оскільки він мав черепно-мозкову травму. Відповідно до довідки Уманської міської лікарні № 2 від 23.09. 2014 року ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні з приводу психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. За власні кошти позивач купував своєму братові їжу, ліки та інші засоби необхідні для покращення стану здоров'я та гігієни. Також, він оплачував витрати на комунальні послуги та квартирну плату, оскільки покійний не мав постійного місця роботи та не міг покрити всіх необхідних витрат. Такий догляд за ОСОБА_4 він здійснював до моменту його смерті . За власні кошти він і поховав брата. Відповідач навіть не з'явився на похорони свого батька. Ще за життя свого брата ним за власні кошти були проведені ремонтні роботи будинку, в якому проживав спадкодавець. Будинок в якому вони проживали був обкладений цеглою, було встановлено 2 вікна , зроблений новий підмурок. Всі ремонтні роботи проводились позивачем в 2006 році. Відповідач не приймав ніякої участі у покращенні становища батька , не переймався його життям і здоров?ям , не надавав йому жодної допомоги. Позивач вважає, що відповідач самоусунувся від утримання свого батька , який перебував у безпорадному стані обумовленому його тяжкою хворобою, ніякої допомоги йому не надавав. Він неодноразово, звертався до відповідача та його матері, що його брат потребує догляду та особливого піклування , нащо останній ніяким чином не реагував, а лише говорив про те, що йому все одно. 25 квітня 2012 року ним було подано заяву до Уманської міської держнотконтори про прийняття спадщини після смерті його брата ОСОБА_6 і лише там з'ясувалось, що відповідач подав також заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Позивач просить суд надати йому ОСОБА_4 право на спадкування усунувши від спадкування спадкоємця першої черги ОСОБА_5 ; визнати недійсним свідоцтво про право власності на спадкове майно видане ОСОБА_5; усунути ОСОБА_5 від права спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року; визнати за ОСОБА_4 , право власності на частину будинку , що знаходиться за адресою : м. Умань, АДРЕСА_1 та земельну ділянку , що знаходиться під будинком та інше спадкове майно , що належало ОСОБА_6 на праві власності.

Позивач ОСОБА_4 та його представник в судовому засіданні позов підтримали та уточнили позовні вимоги, а саме просили надати ОСОБА_4 право на спадкування усунувши від спадкування спадкоємця першої черги ОСОБА_5; визнати недійсним свідоцтво про право власності на спадкове майно видане ОСОБА_5; визнати за ним, ОСОБА_4, право власності на частину будинку, що знаходиться за адресою : м. Умань АДРЕСА_1 та земельну ділянку, що знаходиться під будинком та інше спадкове майно, що належало ОСОБА_6 на праві власності. В своїй поясненнях позивач вказав, що його покійний брат ОСОБА_6, одружився в 1981 році і в нього народився син ОСОБА_8. ОСОБА_8 не виповнилось і року, як брат розлучився і став проживати сам. За життя брат працював на різних роботах з часом почав зловживати алкогольними напоями. Одружившись вдруге, брат знову розлучився. Причиною стало та, що брат випивав. Коли ОСОБА_4 почав постійно пиячити, до нього переїхала проживати їх мати ОСОБА_7. Брат коли напивався, виганяв її з дому та ображав. Тоді позивач завбрав її до себе. Брат ніяким чином не доглядав за хатою в якій проживав. Даний будинок поділений на три частини в одній проживав він з сім'єю, і іншій брат, а ще в одній ОСОБА_9. З часом будинок потребував ремонту. Він за власні кошти зробив ремонт будинку, як своєї частини, так і частини брата. Коли брат вкотре сильно запив, то його побили невідомі. ОСОБА_4 лікувався у лікарні і його догляд здійснював він та його дружина. Також брат не раз лікувіся від алкоголізму, але це допомагало не надовго. Останнім часом брат перебував в депресії від чого і повішався. Опікунство над братом він не оформляв. Похованням брата займався позивач. ОСОБА_5 позивач не бачив жодного разу. Про смерть батька ОСОБА_5 він не повідомляв так як не мав його адреси і телефону.

Відповідач ОСОБА_5 та його представник в судовому засіданні позов не визнали та заперечували проти його задоволення. В своїх поясненнях відповідач вказав, що дійсно його батьки розлучились, коли він був ще зовсім малим. Виховував його вітчим. З рідним батьком він зустрічався не регулярно. Спочатку він ходив туди, до нього, потім ходить перестав, кілька разів застав батька випивши. Поки відповідач ще проживав в м. Умань, то з батьком зустрічався. Після вступу до військового інституту в м. Харків, в м. Умань він приїздив рідко, тому з батьком зустрічався не часто. Батьку було відомо, що в нього народилась онука. Після закінчення інституту він залишився проживати в м. Харків. Сказати, що вони не спілкувались, не можна, вони спілкувались.

Представник третьої особи Уманської міської державної нотаріальної контори , в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду, надав письмову заяву , в якій вказав, що просить справу розглядати без участі представника третьої особи : Уманської міської державної нотаріальної контори та винести законне рішення.

Допитані в судовому засіданні свідки, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кожен окремо показали, що покійний ОСОБА_6 дійсно проживав поряд з рідним братом ОСОБА_4. ОСОБА_6 вживав алкогольні напої у зв'язку з цим мав погане здоров'я та потребував допомоги, яку надавав йому ОСОБА_4. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано.

Вислухавши пояснення сторін по справі, покази свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер рідний брат позивача - ОСОБА_6, ( (свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 13.01.2012 року - а.с. 4). Згідно довідки про причину смерті, ОСОБА_6 помер внаслідок механічної асфіксії, навмисне само ушкодження шляхом повішення (а.с. - 9). ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікування в нейрохірургічному відділенні Уманської міської лікарні з 11.06.2011 року по 24.06.2011 року (а.с- 7). Згідно ст.1261 ЦК України право на спадщину після смерті ОСОБА_4 у першій черзі за законом має його син ОСОБА_5, ОСОБА_4, як рідний брат спадкодавця, відповідно до ст.1262 ЦК - є спадкоємцем другої черги. Згідно відповіді Уманської міської державної нотаріальної контори № 300 від 14.02.2015 року в Уманській міській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 164/2012 рік після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Спадкоємцем визнаний син померлого - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом виданим державним нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори від 27.09.2013 року ( а.с. 85-86).

Згідно ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом.

У відповідності до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1261-1264 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку матері, так і з боку батька..

Відповідно до ч.1-5 ст.1224 ЦК України є два види усунення від права на спадкування, а саме: 1. Усунення, яке відбувається автоматично в силу закону та не потребує судового рішення про усунення від права на спадкування. Випадки цього виду усунення закон визначає у ч.1 та 2 ст.1224 ЦК України - за негативні дії щодо спадкодавця; у ч.3 ст.1224 ЦК України - за невиконання обов'язків щодо спадкодавця, в тому числі при підтвердженні певної обставини судом; у ч.4 ст.1224 ЦК України - через відміну певного правового статусу по відношенню до спадкодавця. 2. Усунення, яке відбувається в силу судового рішення про усунення від права на спадкування за законом (ч.5 ст.1224 ЦК України).

Правовою підставою для застосування судом ч.5 ст.1224 ЦК України є сукупність таких обставин:1. Спадкоємець за законом ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві.2. Спадкодавець через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.3. Спадкодавець потребував допомоги. Для задоволення позовної заяви необхідно встановити дані обставини відносно кожного із спадкодавців та відповідача.

Ч.5 ст.1224 ЦК України розкриває правові підстави її застосування та не встановлює суб'єкта права, якому належить право позову про усунення від права на спадкування за законом. При вирішенні питання про суб'єкта, який має право на вказаний вище позов суд виходить з такого. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Фактична спрямованість позовних вимог ОСОБА_4 спрямована не на захист свого права на спадкування, яке відповідачем не оспорюється, а на позбавлення права відповідача на спадкування. У зв'язку з цим, необхідні чіткі норми матеріального права, які уповноважують позивача на пред'явлення такого позову про усунення від права на спадкування, норми які породжують у нього право на спадкування за рахунок права на спадкування відповідача - спадкоємця першої черги за законом. Позивач та його представник таких норм матеріального права не назвали.

Відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Даною нормою чітко встановлено, що суб'єкти наступної черги спадкоємців одержують право на спадкування у разі усунення від права на спадкування суб'єктів попередньої черги. Таким чином, суб'єктам наступної черги спадкоємців і належить право вимоги (право позову) про усунення від права спадкування. Дане право не виникає автоматично, а за певних умов, які передбачені ч.5 ст.1224 ЦК України, ч.2 ст.1259 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

При цьому слід виділити дві форми реалізації права на позов спадкоємця наступної черги: 1. Шляхом позовної вимоги про одержання права на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування (за наявності умов ч.2 ст.1259 ЦК України).2. Шляхом позовної вимоги про одержання права на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, разом із позовною вимогою про усунення від права на спадкування за законом суб'єкта попередньої черги спадкоємців (за одночасної наявності умов ч.2 ст.1259 та ч.5 ст.1224 ЦК України).

Норм, які породжують у позивача право на спадкування в рахунок права на спадкування відповідача (норм, що встановлюють одержання права на спадкування, подібних ч.2 ст.1258 та ч.2 ст.1259) не має, а тому позов пред'явлено всупереч ч.1 ст.3 ЦПК України не захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів, а з метою позбавлення відповідача належного йому права (на спадкування).

Обґрунтовуючи позов про усунення від права спадкування ОСОБА_5, ОСОБА_4 посилався на те, що ОСОБА_5 не надавав належну допомогу в догляді батька.

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини першої ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч.1 ст.64 ЦПК України).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення по справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому доказування жодним чином не може ґрунтуватися на припущеннях. ОСОБА_4 в порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надав суду доказів, які б свідчили про вину ОСОБА_5, ним не наведено жодного доказу, який підтверджував би підстави для усунення останнього від спадкування за законом після померлого ОСОБА_4. Обов"язковою підставою для усунення від спадкування є ухилення спадкоємця від надання допомоги, тобто необхідно підтвердити належними доказами, що спадкодавець звертався до спадкоємця за допомогою у зв"язку із похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом та був у безпорадному стані, натомість спадкоємець відмовив у наданні допомоги (активне ухилення) або просто не вчинив дій для надання допомоги (пасивне ухилення). ОСОБА_4 не надано доказів того, що спадкодавець звертався до відповідача ОСОБА_5 за допомогою, а він такої допомоги не надавав.

Відповідно до ст. 66 Закону України „Про нотаріат", спадкоємець має право одержати свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину - це саме той документ, який посвідчує права спадкоємця на спадкове майно, точніше перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємця. Крім цього, якщо успадковане майно підлягає обов'язковій державній реєстрації (нерухомість), то свідоцтво про право на спадщину є для спадкоємців правовстановлюючим документом. Ст. 1301 ЦК України визначає підстави і порядок визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину. Серед підстав визнання свідоцтва недійсним дана стаття прямо називає лише відсутність права спадкування у особи, на ім'я якої було видане свідоцтво (наприклад, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, які давали б їй підстави для закликання до спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване). Проте свідоцтво може бути визнане недійсним також в інших випадках, встановлених законом, що дозволяє стверджувати про те, що перелік підстав визнання свідоцтва недійсним не є вичерпним і може бути розширений шляхом аналізу й тлумачення інших норм спадкового права. Зокрема, підставами для визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним може бути оформлення його неуповноваженою на те посадовою особою; оформлення не за місцем відкриття спадщини; недодержання встановленої законом форми свідоцтва; видача свідоцтва, якщо серед імовірних спадкоємців за законом або заповітом є ненароджена дитина спадкодавця, зачата за його життя тощо. Свідоцтво відповідно до ст.1301 ЦК України про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним; визнання відмови від спадщини недійсною; визнання шлюбу недійсним; порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.214 ЦПК України, рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким чином, при викладених обставинах, у зв'язку з тим, що позивач не довів тих обставин, на які він посилається в своїй позовній заяві - позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 15, 10, 11, 57-64,208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа : Уманська міська державна нотаріальна контора про усунення від спадкування та визнання свідоцтва про право на спадщину не дійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-и днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис Т.О. Черниш

З оригіналом вірно: Суддя: