АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 675/2850/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1462/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючої судді Кізюн О.Ю.

суддів: Переверзєвої Н.І., Варвус Ю.Д.

при секретарі Дубовій М.В.

з участю: представників сторін

розглянула у відкритому судовому засіданні справу провадженням № 22ц/792/ 1462 /15 за апеляційною скаргою Ізяславського районного споживчого товариства на рішення Ізяславського районного суду від 12 червня 2015 року за позовом Ізяславського районного споживчого товариства до ОСОБА_1, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2, про стягнення заборгованості по орендній платі та комунальних послугах;

за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Ізяславського районного споживчого товариства, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2, про визнання недійсним договору оренди обєкта нерухомості.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,

встановила:

27 листопада 2014 року Ізяславське районне споживче товариство звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по орендній платі та комунальних послугах. В обгрунтування вимог позивач вказував, що на підставі договору оренди від 02.09.2013 року, укладеного між сторонами, позивач передав відповідачеві в оренду частину приміщення в торговому комплексі м. Ізяслав, вул.Заславська,8 площею 21,3 кв. м. з орендною платою 596 грн. в місяць. Згідно додаткової угоди від 02.10.2013 року сторонами було встановлено орендну плату з 01.11.2013 року 639 грн., а згідно угоди від 01.12.2013 року сторони дійшли згоди щодо розміру орендної плати у розмірі 1512 грн. на місяць.

28.02.2014 року відповідач подав заяву про розірвання договору оренди приміщення з 01.03.2014 року, частково сплативши кошти за використану електричну енергію в орендованому приміщенні та частину орендної плати.

Проте відповідач свої зобовязання по сплаті орендної плати повністю не виконав, і

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_3 Справа №22ц/792/1462/15

Доповідач Кізюн О.Ю. Категорія № 19,23

станом на 01.09.2014 року за ним рахується заборгованість в сумі 2 625 грн. 23 коп.

Тому позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу по орендній платі в сумі 2 625 грн. 23 коп., 5 річних від простроченої суми 56 грн. 55 коп., пеню в сумі 748 грн.79 коп., інфляційні втрати 233 грн., витрати за отримання довідки 20 грн. 40 коп., а всього 3 683 грн. 97 коп. Крім цього позивач просив стягнути понесені ним витрати по оплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

06.01.2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Ізяславського районного споживчого товариства про визнання недійсним договору оренди приміщення від 02.09.2014 року, посилаючись на те, що договір оренди приміщення вона не укладала, а ОСОБА_2, яка діяла від її імені, не мала відповідних повноважень.

Рішенням Ізяславського районного суду від 12 червня 2015 року у задоволенні позовних вимог Ізяславського районного споживчого товариства до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по орендній платі та комунальних послугах відмовлено.

Зустрічний позов задоволено і визнано недійсним договір оренди обєкта нерухомості, який укладений 02 вересня 2013 року між Ізяславським районним споживчим товариством та ОСОБА_1 Тимофієвною. Стягнуто з Ізяславського районного споживчого товариства на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі Ізяславське районне споживче товариство вважає рішення суду першої інстанції незаконним і необґрунтованим, просить його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення первісного позову і про відмову у задоволенні зустрічних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є неодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановленні частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України.

Частинами 2,3 статті 203 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Судом першої інстанції обєктивно встановлено і ці обставини ніким не оспорюються, що 02 вересня 2013 року третя особа ОСОБА_2 від імені ОСОБА_1 уклала з Ізяславським районним споживчим товариством договір оренди обєкта нерухомості, згідно якого Ізяславське районне споживче товариство передав в оренду ОСОБА_1 у тимчасове платне користування частину приміщення, розташованого у торговому комплексі, що в м. Ізяслав по вул. Заславській, 8 Хмельницької області, площею 21,3 кв. м. на строк з 02 вересня 2013 року по 02 серпня 2014 року з орендною платою 596 грн. на місяць.

Встановлено, що означений договір оренди, акт приймання передачі в оренду обєкта нерухомості, додатки до договору від 02.10.2013 року та 01.12.2013 року за ОСОБА_1 підписала ОСОБА_2, наслідуючи підпис ОСОБА_1

Судом також встановлено, що орендоване приміщення використовувалося виключно ОСОБА_2 і саме вона здійснювала оплату комунальних послуг та вносила орендну плату.

Доводи позивача про те, що ОСОБА_2 при укладенні правочину діяла від імені ОСОБА_1 на підставі усного доручення, а тому мала усі необхідні повноваження для укладання договору від імені ОСОБА_1, суд першої інстанції правильно відхилив, як безпідставні.

Згідно ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 244 цього Кодексу, представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Згідно з вимогами ч. 1 ст.245 ЦК України, форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

З урахуванням наведених нормативних положень та матеріалів справи убачається, що на час укладення договору оренди ОСОБА_2 не мала повноважень на представництво ОСОБА_1

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний договір оренди об'єкта нерухомості від 02.09.2013 року від імені ОСОБА_1 вчинено без належних повноважень у ОСОБА_2 на його укладення та за відсутності волевиявлення відповідача ОСОБА_1 на укладення цього договору, тому правочин слід визнати недійсним.

Посилання апелянта на те, що видача ОСОБА_1 на імя ОСОБА_2 довіреності від 05.09.2013 року на виконання повноважень щодо ведення її підприємницької діяльності, в силу ст. 241 ЦК України свідчить про наступне схвалення правочину ОСОБА_1, колегія суддів визнає безпідставним.

Відповідно до ч.1 ст.241 ЦК України правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку представляють, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Судом не встановлено обставини, які б вказували, що ОСОБА_1 прийняла вчинений ОСОБА_2 правочин до виконання. Підписання ОСОБА_2 змін до договору після надання їй довіреності ОСОБА_1 також не може розцінюватися як схвалення ОСОБА_1 правочину, оскільки обставини справи свідчать про те, що укладаючи договір на оренду обєкта нерухомості від імені ОСОБА_1 ОСОБА_2 діяла виключно у своїх власних інтересах, а не в інтересах ОСОБА_1

Колегія суддів визнає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, і підстав для його скасування чи зміни в межах доводів апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Ізяславського районного споживчого товариства відхилити.

Рішення Ізяславського районного суду від 12 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча:підпис

Судді:підписи

Копія вірна. Суддя апеляційного суду О.Кізюн