АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/5363/2015 Доповідач - Музичко С.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі головуючого судді Музичко С.Г.

суддів Прокопчук Н.О., Кирилюк Г.М., при секретарі Кутц А.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17.12.2014 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Земельний капітал» до ОСОБА_2, третя особа: Фізична особа-підприємець ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17.12.2014 року позов ПАТ «КБ «Земельний капітал» до ОСОБА_2, третя особа: Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, задоволено.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 003-2014 від 05.03.2014 року в сумі 4 320 275,22 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 та земельну ділянку площею 0,08 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1,яка належить ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на землю, шляхом продажу Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Земельний капітал» (49101, м. Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, 15, ) з укладенням від імені ОСОБА_2, договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з початковою ціною продажу 3 723 500(три мільйони сімсот двадцять три тисячі п'ятсот) гривень 00 копійок, а також наданням ПАТ «КБ «Земельний капітал» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

За рахунок коштів, отриманих від реалізації у встановленому порядку іпотечного майна, задоволено вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Земельний капітал» у розмірі 4 320 275,22 грн. (з яких: заборгованість по кредиту - 4 025 560,00 грн., заборгованість по процентам - 277 354,81 грн., заборгованість по пені по кредиту - 6 581,92 грн., заборгованість по пені по процентам - 7 124,49 грн.)

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що строк дії висновку про вартість Товарної біржі «Дніпровська Універсальна» від 28.02.2014р.,становив шість місяців та закінчився 28.08.2014 року, а тому не може бути прийнятий судом до уваги. Відповідно до ч. 5 ст. 33 Закону, якщо предметом іпотеки є два або більше об'єкти нерухомого майна, стягнення звертається в обсязі, необхідному для повного задоволення вимог іпотеко держателя. Звернення стягнення на торгівельний комплекс, у повній мірі задовольняє вимоги іпотекодержателя. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не дослідив всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, осіб, які приймали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст.33 Закону України та у відповідності до умов договору іпотеки, у позивача є право на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодрежателю права власності на вказане майно.

Згідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Статтею 39 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, процедура продажу, визначена ст. 38 цього Закону.

Встановлено, що 05.03.2014 року між ПАТ «КБ Земельний капітал» та ФОП ОСОБА_3був укладений кредитний договір № 003-2014, за умовами якого позичальник отримала кредиту розмірі 4 020 000 грн., зі сплатою 18 % річних за користування кредитом , строком до 04.03.2017 року.

Для забезпечення виконання зобов`язання 05.03.2014 рок між Банком та відповідачем ОСОБА_2 за згодою його дружини ФОП ОСОБА_3, був укладений Іпотечний договір № 003-2014-2-І, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Вербою В.М. та зареєстровано в реєстрі за № 110, накладено заборону на відчуження за № 2. відповідно до умов якого в іпотеку банку був переданий житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1,

Так як боржник порушив умови кредитного договору, станом на 21.07.2014 року утворилась заборгованість в сумі 4 316 621,22 грн., з них: заборгованість по кредиту - 4 025 560,00 грн., заборгованість по процентам - 277 354,81 грн., заборгованість по пені по кредиту - 6 581,92 грн., заборгованість по пені по процентам - 7 124,49 грн. Позивач звертався до відповідача з письмовою вимогою про дострокове виконання грошових зобов'язань, а саме повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитними коштами. Проте у добровільному порядку заборгованість за кредитним договором відповідачем погашена не була.

Статтями 12, 33 Закону України «Про іпотеку» та ст. 589 ЦК України передбачені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в даному спорі визначений в розділі 4 договору іпотеки.(а.с.25-27)

За умовами вказаного Іпотечного договору іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли на момент настання терміну виконання позичальником зобов'язань, забезпечених іпотекою за цим договором, вони не будуть виконані чи будуть виконані неналежним чином. Підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, невиконання або неналежне виконання позичальником основного зобов'язання (п.4,2 договору іпотеки).

Згідно положення статті 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання, якщо інше не встановлено щодо відшкодування, в тому числі, витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки.

Частиною 6 ст.3 ЗУ «Про іпотеку» встановлено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами.

Розрахунок загальної суми заборгованості ОСОБА_3 по кредитному договору наданий суду відповідає вимогам закону.(а.с.34)

Відповідно до вимог ст. 39 цього Закону, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: зокрема, опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Договором іпотеки сторонами було визначено вартість предмета іпотеки та при зверненні стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п.1.3 ст.1 Договору Іпотеки заставна вартість земельної ділянки за згодою сторін складає 323 500 грн., а вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 3 723 500 грн.(.а.с25)

Відповідно до вимог п.42 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року, згідно якого резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов»язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації,при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на

рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Разом з тим, умовами договору на підставі звіту про незалежну оцінку була визначена вартість предмету іпотеки в розмірі 3 723 500 грн., у тому числи заставна вартість земельної ділянки 232 500 грн. Звертаючись з позовом до суду позивач ставить вимогу про визначення початкової ціни реалізації предмета іпотеки в розмірі 3 723,500 грн.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Згідно ст. 591 ЦК України початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави.

Відповідно до вимог ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Враховуючи, наявність спору між сторонами, а отже відсутність можливості узгодження початкової ціни реалізації предмету іпотеки, а також нестабільності цін на ринку товарів цієї категорії, колегія суддів приходить до висновку, що початкова ціна має бути визначена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної незалежним експертом на стадії оцінки майна під час вчинення таких дій.

В порядку ст. 309 ЦПК України підставами для зміни та скасування рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанціїпідлягаєзміні в частині визначення початкової ціни предмета іпотеки.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17.12.2014 року змінити в частині встановлення початкової ціни предмета іпотеки житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, і належить ОСОБА_2 в сумі 3723 500,00 грн. зазначивши, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді