Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/886/15-ц Провадження №2/711/950/15
Р І Ш Е Н Н Я / заочне /

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2015 року Придніпровський районний суд м . Черкаси в складі:

- головуючого КЛОЧКО О.В.

- при секретарі ЛИТОВЧЕНКО О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м . Черкаси справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_2 про повернення коштів

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_2 про повернення коштів, вказуючи , що 27 грудня 2013 року між нею та відповідачем укладено депозитний договір № 710458/2013 у відповідності з яким вона передала грошові кошти на депозитний банківський вклад в розмірі 25000 гривень на строк 13 місяців, відсоткова ставка по якому становила 25% річних із щомісячною виплатою відсотків, що підтверджується договором та квитанцією до прибуткового касового ордеру №1372225.

28 січня 2015 року після закінчення строку вкладу, вона звернулася до відповідача з наміром забрати вклад і нараховані відсотки за останні 4 / чотири / місяці, однак відповідач відмовив у видачі вкладу, посилаючись на відсутність грошових коштів.

Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Вважає такі дії відповідача протиправними і такими , що порушують її права споживача фінансових послуг, а тому , змушена звертатися з даним позовом до суду.

Згідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Просила суд стягнути з ПАТ Всеукраїнський ОСОБА_2 банк на її користь 26800,00 гривень , яка складається із вкладу 25000,00 гривень та відсотків в сумі 1800,00 гривень / 450 грн. х 4 місяці = 1800,00 грн. /

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, зазначивши , що їй відомо, що в даному банку введена тимчасова адміністрація.

Представник відповідача ПАТ Всеукраїнський ОСОБА_2 до суду не зявився, причин неявки не надали.

Суд , заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши письмові матеріали справи , вважає , що позовні вимоги не підлягають до задоволення , виходячи з наступних підстав.

За обставинами справи , 27 грудня 2013 року між позивачкою та відповідачем укладено депозитний договір № 710458/2013 у відповідності з яким позивачка передала грошові кошти на депозитний банківський вклад в розмірі 25000 гривень на строк 13 місяців, відсоткова ставка по якому становить 25% річних із щомісячною виплатою відсотків, що підтверджується договором та квитанцією до прибуткового касового ордеру №1372225.

28 січня 2015 року після закінчення строку вкладу, позивачка звернулася до відповідача з наміром забрати вклад і нараховані відсотки за останні 4 / чотири / місяці, однак відповідач їй відмовив у видачі вкладу, посилаючись на відсутність грошових коштів.

Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Згідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Позивачка в порушення ч.2 ст. 651 ЦК України позбавлена можливості отримувати проценти за договором , на що вона розраховувала при укладенні договору .

Таким чином , встановлено , що відповідачем порушено виконання зобовязання .

Відповідно до ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків, обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України визначені загальні умови виконання зобовязання .

Відповідно до вказаної норми зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться .

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов , визначених змістом зобовязань / неналежне виконання / .

Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки , встановлені договором або законом , зокрема :

1/ припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання , якщо це встановлено договором або законом , або розірвання договору

2/ зміна зобовязання

3/ сплата неустойки

4/ відшкодування збитків та моральної шкоди .

У разі порушення зобовязання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання , якщо це встановлено договором або законом ./ ст. 615 ЦК України / .

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін , якщо інше не встановлено договором або законом .

При цьому, відповідно до рішення колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 4 березня 2015 року у справі №22ц/793/419/2015встановлено , що Постановою Правління Національного Банку України від 20.11.2014 року №733 віднесено публічне акціонерне товариство Всеукраїнський ОСОБА_2 банк до категорії неплатоспроможних.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.02.2015 року №35 Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ ВІЕЙБІ продовжено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ ВІЕЙБІ ОСОБА_2 по 20 березня 2015 року включно.

Також, встановлено , що на теперішній час за повідомленням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб пропонуються потенційним інвесторам способи виведення банку з ринку.

Частиною 1,5 статті 34 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб Фонд розпочинає виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних . Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Згідно з пунктом 1 ч.5 ст.36 вказаного Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, а саме, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку, нарахування неустойки / штрафів, пені / інших фінансових / економічних / санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобовязань щодо сплати податків і зборів / обовязкових платежів / , а також зобовязань перед кредиторами , у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобовязань банку, зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом, нарахування відсотків за зобовязаннями банку перед кредиторами.

Обмеження , встановлене пунктом 1 частини 5 цієї статті , не поширюється на зобовязання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами , строк яких закінчився та за договорами банківського рахунку вкладників / пункт 1 частина 6 вказаної статті / .

Відповідно до пункту 4 частини 1 ст. 2 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осібвкладником є фізична особа / крім фізичних осіб субєктів підприємницької діяльності /, яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу / депозиту / , банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Таке ж визначення міститься у пункті 2.1 статі 2 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку.

Відтак, на позивачку ОСОБА_1 розповсюджуються обмеження , встановлені п.1 ч.6 ст.36 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Частиною 2 ст.49 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб передбачено , що протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи:визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення, складає реєстр вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно правовими актами Фонду.

Частиною 6 вказаної статті уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням виконавчою дирекцією Фонду вимог та правочинами , що забезпечують проведення ліквідаційної процедури.

Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб передбачено, що у процесі ліквідаційної процедури визначається задоволення вимог кредиторів:

1/ зобовязання , що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоровю громадян

2/ грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникла із зобовязань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку

3/ вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі щодо повернення цільової позики банку, наданої протягом здійснення тимчасової адміністрації з метою забезпечення виплат відповідно до пункту 1 частини 1 частини шостої статті 36 цього Закону та щодо покриття витрат Фонду, передбачених у пункті 17частини пятої статті 12 цього Закону

4/ вимоги вкладників фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом

5/ вимоги Національного Банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування

6/ вимоги фізичних осіб, платежі яких або платежі на імя яких заблоковано / крім фізичних субєктів підприємницької діяльності /

7/ інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом

8/ вимоги за субординованим боргом.

Відповідно до ч.3 ст.52 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від реалізації майна банку після повного задоволення вимог попередньої черги.

Таким чином , задоволення вимог кредиторів здійснюється у порядку, строки та черговості, передбачених Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб .

Порядок задоволення вимог кредиторів, визнаних ліквідатором під час ліквідації банку не передбачає можливості індивідуального задоволення вимог конкретного кредитора.

Таким чином , позивачка має право отримати грошові кошти виключно у порядку та на умовах , передбачених Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб та підзаконними актами до нього, відповідно до встановленого порядку.

Враховуючи вищевикладене , в позовних вимогах ОСОБА_1 має бути відмовлено.

На підставі ст.ст. 11, 60 , 213-215, 88 ЦПК України та керуючись ст.ст. 16,525,629 ЦК України , ч.5 ст. 36 , ст. ст.49, 52 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, суд

В И Р І Ш И В :

В позовних вимогах ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи , які брали участь у розгляді справи , але не були присутні при проголошенні судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу на протязі десяти днів з дня отримання рішення.

Головуючий: ОСОБА_3