У х в а л а

іменем україни

23 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Журавель В.І., Хопти С.Ф., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на рішення апеляційного суду Вінницької області від 25 лютого 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив стягнути на його користь з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (далі - ПАТ «СК «Провідна») 1 897 грн 44 коп. у відшкодування майнової шкоди, 2 096 грн 11 коп. у відшкодування витрат на лікування, 529 грн 20 коп. витрат за проведення авто-товарознавчого дослідження та 2 500 грн у відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок ушкодження здоров'я; стягнути з ОСОБА_2 на його користь 500 грн у відшкодування майнової шкоди (франшиза) та 2 500 грн у відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 1 квітня 2013 року близько 10 год, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Фольксваген Т5», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по автодорозі сполученням Могилів-Подільський - Вінниця - Житомир, на відрізку дороги між с. Слобода Носківецька та с. Коростівці Жмеринського району Вінницької області, не переконавшись в безпеці свого маневру перед зміною напрямку руху, розпочав маневр обгону в забороненому місці, перетнувши суцільну смугу горизонтальної розмітки 1.1. Правил дорожнього руху України (далі - ПДР <nau://ukr/1306-2001-п> України), чим порушив вимоги п.п. 10.1, 14.2 (в), 14.6 (г) ПДР <nau://ukr/1306-2001-п> України, та рухаючись по зустрічній смузі руху здійснив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ-21994-20», реєстраційний номер НОМЕР_2, під його керуванням. Зазначав, що 31 березня 2014 року він подав до ПАТ «СК «Провідна» заяву про виплату страхового відшкодування із усіма необхідними додатками. 19 липня 2014 року на його рахунок було перераховано кошти у розмірі 29 380 грн 84 коп. у відшкодування майнової шкоди. На його думку, вказана сума не відповідає фактичному розміру шкоди.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29 грудня 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_1 2 096 грн 11 коп. у відшкодування витрат на лікування.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 500 грн у відшкодування майнової шкоди та 500 грн у відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 25 лютого 2015 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «СК «Провідна» про відшкодування моральної шкоди та в частині задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

Стягнуто з ПАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_1 2 500 грн у відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «СК «Провідна», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати в частині відшкодування моральної шкоди та судових витрат, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

В іншій частині рішення апеляційного суду не оскаржується, а тому в силу ст. 335 ЦПК України не переглядається.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи позивачу у задоволенні його позову до ПАТ «СК <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2014_10_14/pravo1/T022947.html?pravo=1> «Провідна» про стягнення моральної шкоди виходив з того, що зі змісту полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 1 грудня 2012 року відшкодування такої шкоди не передбачено.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відшкодування моральної шкоди та стягуючи її з ПАТ «СК «Провідна», виходив із того, що позивачу спричинено фізичний біль та страждання в результаті ушкодження здоров'я під час дорожньо - транспортної пригоди, а тому, з урахуванням засад розумності, виваженості і справедливості, його вимоги до ПАТ «СК «Провідна» являються обґрунтованими та підлягають до задоволення на суму 2 500 грн, в межах ліміту відповідальності страховика за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Проте погодитись з таким висновком апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Судами установлено, що 1 квітня 2013 року близько 10 год, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Фольксваген Т5», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по автодорозі сполученням Могилів-Подільський - Вінниця - Житомир, на відрізку дороги між с. Слобода Носківецька та с. Коростівці Жмеринського району Вінницької області, не переконавшись в безпеці свого маневру перед зміною напрямку руху, розпочав маневр обгону в забороненому місці, перетнувши суцільну смугу горизонтальної розмітки 1.1. ПДР <nau://ukr/1306-2001-п> України, чим порушив вимоги п.п. 10.1, 14.2 (в), 14.6 (г) ПДР <nau://ukr/1306-2001-п> України, та рухаючись по зустрічній смузі руху здійснив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ-21994-20», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням позивача.

За фактом зазначеної дорожньо - транспортної пригоди 1 квітня 2013 року було відкрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Постановою слідчого Жмеринського РВ УМВС України у Вінницькій області від 15 липня 2013 року вказане кримінальне провадження закрито у зв'язку з відсутністю в діях відповідача ОСОБА_2 та в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1521/ed_2015_02_12/pravo1/T012341.html?pravo=1>.

Постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 22 серпня 2013 року провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 закрито у зв'язку з пропуском строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ПАТ «СК «Провідна», що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 1 грудня 2012 року.

1 березня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «СК «Провідна» з заявою про виплату страхового відшкодування, а саме: майнової шкоди, яка за висновком автотоварознавчого дослідження від 12 грудня 2013 року складає 35 127 грн 03 коп., витрат за проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 529 грн 20 коп.; витрат на ліки за час лікування в нейрохірургічному відділенні у розмірі 2 096 грн 11 коп.; та 2 500 грн у відшкодування моральної шкоди.

19 липня 2014 року на рахунок ОСОБА_1 страховою компанією були перераховані кошти у сумі 29 380 грн 84 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди.

Згідно ст. 3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, життю, здоровю, майну третьої особи.

З огляду на ст. 6 вищезазначеного Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 2 500 грн з ПАТ «СК «Провідна» оскільки розмір останньої не обґрунтований та не доведений позивачем, а також зі змісту полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 1 грудня 2012 року відшкодування такої шкоди не передбачено.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України <nau://ukr/435-15|st1167> моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843054/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1> визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. 2 ст. 23 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843054/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1>).

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843054/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1> розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частиною 1 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2009_02_27/pravo1/VS95027.html?pravo=1> (далі - Постанова) роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви (ч.1 п. 9 Постанови).

Суд першої інстанції, з урахування наведеного, дійшов вірного висновку про стягнення з ОСОБА_2 500 грн у відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, врахував зазначені положення закону, належним чином з'ясував фактичні обставини справи щодо заявлених вимог; які правовідносини сторін випливають з установлених обставин, визначив правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин; дав належну правову оцінку зібраним у справі доказам та дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом були невірно застосовані норми матеріального права до правовідносин, що склались між сторонами, і скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 336, ст. 339, п. 4 ч. 1 ст. 344 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» задовольнити.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 25 лютого 2015 року скасувати, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 грудня 2014 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик