Номер провадження: 22-ц/785/203/15
Головуючий у першій інстанції Добров П. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Погорєлової С.О.

суддів - Сидоренко І.П., Цюри Т.В.

при секретарі - Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 27 травня 2014 року у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої державі в особі Військової частини НОМЕР_1 ,

встановила:
Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої державі в особі Військової частини НОМЕР_1 у розмірі 30 010,80 гривень та судові витрати (а. с. 2-3).

В обґрунтування свого позову представник позивача посилався на те, що в ході проведення внутрішнього фінансового аудиту та аудиту відповідності ресурсного забезпечення військової частини НОМЕР_1 за період з 06.06.2011 року по 23.05.2013 року старшим інспектором відділу аудиту у сфері ресурсного забезпечення Територіального Центрального управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю Департаменту внутрішнього аудиту та фінансового контролю Міністерства оборони України підполковником ОСОБА_2 було проведено аудиторське дослідження законності видачі речового майна, передбаченого для видачі в рахунок погашення грошової компенсації військовослужбовцям за раніше не отримане за нормами забезпечення речове майно та виявлено відсутність достовірних первинних документів на право видачі (отримання) речового майна, а саме: накладні, довідки-розрахунки нарахування грошової компенсації, картки обліку особистого майна Ф45 наступним звільненим у запас або відставку військовослужбовцям: прапорщику ОСОБА_3 , прапорщику ОСОБА_4 , майору ОСОБА_5 , майору ОСОБА_6 та майору ОСОБА_7 на загальну суму 30 010,80 гривень, що згідно висновку слід вважати незаконним (безпідставним).

Зазначені військовослужбовці отримали речове майно, передбачене для видачі в рахунок погашення грошової компенсації за раніше не отримане речове майно військовослужбовцями за нормами забезпечення, за накладними № № 302-306 від 22.04.2011 року, але документів, які б підтвердили номенклатуру та кількість нарахованого майна до видачі цим військовослужбовцям в речовій та фінансово-економічній службі, відсутні.

Враховуючи, що вказані порушення здійснювались під час виконання посадових обов`язків начальника речової служби частини на той час ОСОБА_8 , незаконне витрачання майна здійснено з його вини, оскільки ОСОБА_8 не у повному обсязі було виконано посадові обов`язки,щодо ведення обліку начальником служби у підпорядкованій службі. У зв`язку з викладеним позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 30 010,80 гривень та судові витрати.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 27 травня 2014 року позов Військової частини НОМЕР_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 грошові кошти у розмірі 30 010,80 гривень та судові витрати у розмірі 300,10 гривень (а. с. 28-30).

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (а. с. 33-37).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 суд першої інстанції виходив з того, що згідно звіту № 234/3/63А при проведенні внутрішнього фінансового аудиту та аудиту відповідності ресурсного забезпечення військової частини НОМЕР_1 за період з 06.06.2011 року по 23.05.2013 року було проведено аудиторське дослідження законності видачі речового майна, передбаченого для видачі в рахунок погашення грошової компенсації військовослужбовцям за раніше не отримане за нормами забезпечення речове майно, виявлено відсутність достовірних первинних документів на право видачі (отримання) речового майна, а саме накладні, довідки-рахунки нарахування грошової компенсації, картки обліку особистого майна Ф45 наступним звільненим в запас або відставку військовослужбовцям: прапорщику ОСОБА_3 , прапорщику ОСОБА_9 , майору ОСОБА_5 , майору ОСОБА_6 та майору ОСОБА_7 на загальну суму 30 010,80 гривень. Вказані військовослужбовці отримали речове майно, проте, документи, які б підтвердили номенклатуру та кількість нарахованого майна до видачі відсутні. Відсутність первинних документів в регістрах обліку стало можливим з вини попереднього начальника речової служби військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , який не в повному обсязі виконував посадові обов`язки, які визначені ст. 83 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Проте повністю погодитись з таким висновком суду не можна.

Судом встановлено, що з травня 2006 року по листопад 2011 року ОСОБА_1 перебував на посаді начальника речової служби військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до плану контрольно-ревізійної роботи Контрольно-ревізійного департаменту Міністерства оборони України на І півріччя 2011 року та на підставі посвідчення від 03.06.2011 року № 234/3/1/2333/з та від 01.08.20011 № 234/3/3/310/з виданих начальником Територіального Південного контрольно-ревізійного управління, заступником начальника відділу контролю за ресурсним забезпеченням Територіального Південного контрольно-ревізійного управління підполковником ОСОБА_10 , у період з 20 червня по 23 серпня 2011 року, проведено планову документальну ревізію фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 за номенклатурою речової служби. Актом ревізії № 234/3/3137 від 25.08.2011 року зареєстрований під № 5847 від 09.09.2011 року встановлено, що перевіркою видачі майна знятого з забезпечення в рахунок погашення заборгованості звільненим в запас або відставку виявлено відсутність первинних документів на видачу черевиків з високими берцями полегшених (знятих з забезпечення), які проведені по книгам основного обліку речової служби а саме: накладної від 22.04.2011 року № 302, відповідно якої прапорщику ОСОБА_9 значиться видача 69 пар на суму 8 114,40 гривень; накладної від 22.04.2011 року № 303, відповідно якої майору ОСОБА_5 значиться видача 57 пар на суму 6 703,20 гривень; накладної від 22.04.2011 року № 304, відповідно якої майору ОСОБА_11 значиться видача 60 пар на суму 7 056,00 гривень, накладної від 22.04.20011 року № 306, відповідно якої майору ОСОБА_7 значиться видача 10 пар на суму 1 176,00 гривень. Відповідно пояснень начальника речової служби капітана ОСОБА_1 вказані накладні ним були втрачені, однак майно фактично видавалось, про що можуть підтвердити вказані особи.

З метою підтвердження погашення заборгованості вказаним особам і для підтвердження обсягів отриманого в рахунок боргу по компенсації за речове майно була внесена пропозиція направити запити звільненим в запас або відставку військовослужбовцям прапорщику ОСОБА_9 , майору ОСОБА_5 , майору ОСОБА_12 , майору ОСОБА_7 після надходження відповідей від вказаних осіб прийняти правове рішення щодо проведених операцій, які не підтверджені первинними виправдувальними документами (а. с. 91, 92, 104).

Отже, аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що ревізією виявлено відсутність первинних документів на видачу вказаного майна.

Актом № 234/40/173 від 07.10.2011 року, зареєстрованого під № 7183 від 07.10.2011 року документальної перевірки усунення недоліків та виконання пропозицій внесених за актом документальної ревізії від 25.08.2011 року № 234/3/3/137ар та службового розслідування проведеного Головним управлінням Військової служби правопорядку Збройних Сил України за фактом нестачі речового майна у військовій частині НОМЕР_1 встановлено, що станом на 03.10.2011 року пропозиції щодо направлення запитів звільненим в запас або відставку військовослужбовцям майорам ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 та прапорщику ОСОБА_9 для підтвердження отриманої кількості предметів речового майна в рахунок боргу, які не підтверджені первинними документами не виконана. З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що пропозиція не виконана через його велику завантаженість згідно посадових обов`язків та у зв`язку з залученням військової частини до проведення навчань Адекватне реагування 2011 (а. с. 76-77).

Але під час проведення перевірки, вжитими заходами, колишніми військовослужбовцями ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 були надані підтверджуючи документи на отримання виданого майна в рахунок боргу.

Відповідно наказу МО України № 690 від 01.07.20011 року Про затвердження Тимчасового керівництва з обліку військового майна у Збройних Силах України облікові документи в залежності від їх призначення поділяються на первинні облікові документи, облікові регістри, облікові документи допоміжного характеру. До первинних облікових документів відносяться накладні, наряди, рахунок-наряди, чекові вимоги, роздавально-здавальні відомості, акти, квитанції, дорожні, робочі, виробничі роздавальні листи, атестати. Первинні облікові документи призначені для оформлення операцій, які пов`язані з рухом і зміною вартісного та якісного (технічного) стану військового майна і є підставою для записів облікових даних у облікових регістрах.

Доводи представника військової частини НОМЕР_1 про те, що данні про видачу вказаного майна не були внесені до карток обліку матеріальних цінностей виданих в особисте користування Ф45, книг основного обліку речової служби і втрачені ОСОБА_1 не кореспондуються з матеріалами справи, оскільки доказів цьому матеріали справи не містять, а зміст акту № 234/40/173 від 07.10.2011 року свідчить про те, що пояснення військовослужбовці майори ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 та прапорщик ОСОБА_9 повинні були надати з метою підтвердження достовірності даних внесених до книг основного обліку речової служби.

З метою виконання пропозиції ревізора військовослужбовці майори ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 та прапорщик ОСОБА_9 надали письмові пояснення, якими підтвердили факт отримання речового майна та надали відповідні накладні.

Отже, на період листопада 2011 року первинні документи, а саме накладні, які підтверджують видачу майна в рахунок погашення грошової компенсації військовослужбовцям за раніше не отримане за нормами забезпечення речового майна, а саме прапорщику ОСОБА_9 на суму 8 150 гривень (накладна № 302), майору ОСОБА_5 на суму 6 811,20 гривень (накладна № 303), майору ОСОБА_7 на суму 1 176,00 гривень (накладна № 306), майору ОСОБА_13 на суму 7 080,00 гривень (накладна № 304), були відновлені (а. с. 114-127).

Наказом № 279 від 23.11.2001 року командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 було усунуто від виконання службових обов`язків.

Згідно наказу № 100 від 10.05.2012 року командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків командира взводу 2 механізованого батальйону.

В серпні 2012 року ОСОБА_1 здав посаду начальника речової служби, про що був складений акт прийому-передачі справ та посади начальника речової служби військової частини НОМЕР_1 зареєстрований під № 5398/2 від 07.08.2012 року. З метою прийому та передачі справ і посади начальника речової служби внутрішньо-перевірочною комісією частини по речовій службі в період з 09 квітня по 1 червня 2012 року була проведена інвентаризація речової служби військової частини НОМЕР_1 . В результаті проведення інвентаризації встановлено, що речова служба частини із завданням своєчасного і повного забезпечення особового складу речовим майном, організацією зберігання та веденням обліку речового майна, лазнево-пральним обслуговуванням особового складу справляється задовільно (а. с. 255-258).

Відсутність первинних облікових документів у регістрах обліку при наявності відповідних накладних та письмових пояснень військовослужбовців про отримання речового майна не може бути доказом розтрати майна, а є доказом порушення порядку обліку.

За змістом пунктів 2, 13, 31 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року, військове майно це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами.

У разі умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій військовослужбовці та призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі.

Відповідно до змісту розділу IV "Визначення розміру шкоди та порядок її відшкодування" Положення у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди призначається розслідування для встановлення причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб, на підставі якого у місячний термін видається наказ про стягнення заподіяної шкоди. У разі коли у місячний термін з дня закінчення розслідування винну особу до матеріальної відповідальності не притягнуто, відшкодування шкоди проводиться шляхом подачі позову до відповідного суду.

Розслідування не проводиться, якщо причини, розмір шкоди та винних осіб встановлено в ході ревізії (перевірки), інвентаризації, дізнання, попереднього слідства або судом.

За висновками ревізії (перевірки), інвентаризації, органу дізнання, попереднього слідства або суду командир (начальник) військової частини в п`ятиденний термін з дня одержання такого висновку видає наказ про стягнення з винної особи відповідної суми.

Наказу командира військової частини про стягнення з ОСОБА_1 30 010,80 гривень матеріали справи не містять.

В обґрунтування поданого позову, позивач посилався на звіт № 234/3/63А від 27.06.2013 року, в якому представлено результати внутрішнього фінансового аудиту фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 за період з червня 2011 року по травень 2013 року. Аудитом законності витрачання матеріальних цінностей продовольчої та речової служб встановлено ряд суттєвих порушень, які в тому числі привели до збитків на загальну суму 41 337,48 гривень в тому числі: - незаконне (безпідставне) списання з обліку речового майна, що не підтверджено картками обліку Ф-45, довідками-розрахунками на загальну суму 30 010,80 гривень; незаконне використання постільного майна речової служби в гуртожитку для проживання офіцерського складу та військовослужбовців за контрактом військової частини НОМЕР_1 з вартістю амортизації майна на загальну суму 11 326,68 гривень (а. с. 160).

Отже, в звіті № 234/3/63А від 27.06.2013 року відсутні відомості ким і при яких обставинах було проведено безпідставне списання 30 010,80 гривень. Доказів про те, що це було зроблено ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Також не кореспондується розмір збитків, нанесених державі на загальну суму 30 010,80 гривень, з вартістю майна отриманого військовослужбовцям в рахунок погашення грошової компенсації, а саме прапорщик ОСОБА_9 отримала майно на суму 8 150 гривень (накладна № 302), майор ОСОБА_5 отримав майно на суму 6 811,20 гривень (накладна № 303), майор ОСОБА_7 отримав майно на суму 1 176,00 гривень (накладна № 306), майор ОСОБА_13 отримав майно на суму 7 080,00 гривень (накладна № 304), тобто на загальну суму 23 217,20 гривень.

Представник військової частини НОМЕР_1 під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції надав письмову заяву про зменшення розміру стягнення матеріальної шкоди з 30 010,80 гривень до 13 873,20 гривень, враховуючи наявність в матеріалах справи накладних на отримання речового майна для видачі в рахунок погашення грошової компенсації військовослужбовцям, а саме ОСОБА_9 на суму 8 150 гривень (накладна № 302), майору ОСОБА_5 на суму 6 811,20 гривень (накладна № 303) та майору ОСОБА_7 на суму 1 176,00 гривень (накладна № 306).

Проте, колегія суддів вважає, що позивач помилково не врахував накладну № 304 від 22.04.2011 року оформлену на ім`я майора ОСОБА_13 на суму 7 080,00 гривень, оскільки вона ідентична тим накладним, які визнаються позивачем і підстав вважати її недійсною не вбачається.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, судова колегія вважає, що звітом № 234/3/63А від 27.06.2013 року встановлений факт незаконного (безпідставного) списання з обліку речового майна, що не підтверджено картками обліку Ф-45, довідками-розрахунками на загальну суму 30 010,80 гривень, проте допустимих доказів того, що це було зроблено відповідачем, матеріали справи не містять.

Враховуючи те, що не доведено неправомірності дій відповідача по справі, порушення ними прав позивача та заподіяння внаслідок цього матеріальної шкоди суд, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, робить висновок, що позов про відшкодування матеріальної шкоди не підлягає задоволенню у зв`язку з недоведеністю вимог.

При указаних обставинах, судова колегія вважає, що суд першої інстанції не визначився з характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, що відповідно, призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 27 травня 2014 року підлягає скасуванню з ухваленням нового по суті заявлених позовних вимог.

Керуючись п. 3 ч.1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,-

вирішила:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 27 травня 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої державі в особі Військової частини НОМЕР_1 відмовити в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: С.О.Погорєлова

Судді: І.П. Сидоренко

Т.В.Цюра