Справа № 456/1324/15-ц
Провадження № 2/456/830/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2015 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Яніва Н. М.

при секретарі Курта В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом, в якому просить усунути перешкоди у користуванні квартирою, що по вул. Проїзд Колійовий, 9/1 в м. Стрий, Львівської області шляхом виселення відповідача ОСОБА_2.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач по справі є її колишнім чоловіком. Рішенням Стрийського міськрайонного суду від 14.07.2014р. їх шлюб розірвано. Третя особа ОСОБА_3 являється їхньою дочкою. Згідно свідоцтва про право власності вона з дочкою є співвласниками по ? частині кожна, трьохкімнатної квартири, що по вул. Проїзд Колійовий, 9/1. Іншими співвласниками квартири були її батько ОСОБА_4, який помер 04.01.2006р. та мати ОСОБА_5, яка померла 12.12.2001р.. ОСОБА_3 з дочкою зареєстровані у даній квартирі. Крім них у квартирі зареєстрований неповнолітній син третьої особи, її онук ОСОБА_6. Відповідач по справі не є співвласником квартири та не зареєстрований по вказаній адресі. Причиною розпаду сім»ї було пияцтво відповідача та ведення протиправного способу життя. Останній щоденно вживає спиртні напої, а будучи в нетверезому стані порушує правила співжиття, влаштовуючи сварки, скандали, дебоші, які відбуваються у нічний час в присутності онука, що негативно впливає на його здоров»я та виховання. Ночами відповідач вистукує дверми, включає по всій квартирі світло, а телевізор працює цілу ніч. Їх дочка, третя особа по справі, була вагітна другою дитиною, яка народилась з патологією та померла 29.01.2015р.. ОСОБА_6 пов»язують це з постійними стресами та нервовими потрясіннями. На підставі її заяв ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності за насильство в сім»ї, але належних висновків не зробив. Відповідач не є членом її сім»ї, вони не пов»язані спільним побутом, не ведуть спільного господарства. ОСОБА_2 користуючись квартирою не несе витрат по її утриманню. ОСОБА_6, як власник квартири не може користуватися, розпоряджатися нею на власний розсуд. Відповідач обмежує її право в користуванні квартирою, створивши нестерпні умови для проживання, систематично порушуючи правила співжиття в квартирі і робить неможливим проживання з ним в одному помешканні, а заходи запобігання і впливу виявились безрезультатними.

З посиланням на ст. 116 ЖК України просить виселити ОСОБА_2 з належної їй квартири без надання іншого жилого приміщення

Позивач в судовому засіданні, свої позовні вимоги підтримала повністю, послалась на обставини викладені в заяві, та додатково пояснила, що їй на праві власності належить квартира по вул. Проїзд Колійовий, 9/1, в м. Стрий. Відповідач по справі її колишній чоловік, однак такий почав випивати, а приходячи додому в нетверезому стані, вчиняє скандали, дебоші. З приводу протиправної поведінки ОСОБА_2 вона неодноразово зверталась з заявами в міліцію, за що

останній притягувався до відповідальності, а також його попереджали про неприпустимість такої поведінки, однак такі заходи не дали жодного результату, поведінка відповідача не змінилась. Спільного господарства з відповідачем не ведуть, його протиправна поведінка унеможливлює спільне проживання в одній квартирі, на даний час останній є для неї чужою людиною, а тому просить виселити такого з належної їй квартири.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з»явився, хоча судом був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилася, хоча судом була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи. Однак в попередньому судовому засіданні позов підтримала, просила розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заочне провадження відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України є особливим порядком розгляду та вирішення цивільної справи за відсутності відповідача, належним чином повідомленого про час і місце судового розгляду, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, та якщо позивач не заперечував проти такого вирішення справи, з ухваленням заочного рішення.

Необхідною умовою для заочного провадження є неявка відповідача в судове засідання фактична його відсутність у залі судового засідання при розгляді справи по суті.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач був належним чином (основне завчасно) повідомлений про час і місце судового розгляду 09.06.2015р. в якому було постановлено рішення, що стверджується наявною в матеріалах справи квитанцією про відправлення рекомендованого листа з повідомленням.

Заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 та третій особі ОСОБА_3 належить на праві власності по ? частини квартири по вул. Проїзд Колійовий, 9/1, в м. Стрий, на підставі свідоцтва про право власності № 7406, зареєстровано 12.01.2000р., реєстровий № 11750 на підставі розпорядження від 10.01.2000р. за № 7406. Іншими співвласниками квартири були батьки позивачки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які померли. Спадщину по їх смерті офіційно ніхто не прийняв, а фактично прийняла позивач, оскільки на день смерті проживала разом з батьками.

Відповідач ОСОБА_2 не зареєстрований у спірній квартирі однак проживає у ній.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду від 14.07.2014 року, шлюб між відповідачем ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_7 розірвано.

Згідно свідоцтва про народження серія ІV-СГ № 332084 від 22.07.1987р., третя особа ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та її батьками являються сторони по справі. Остання будучи співвласником спірного будинку, разом зі своєю донькою та чоловіком зареєстровані та проживають за вказаною адресою.

Як вбачається з листів начальника Стрийського МВ ГУ МВСУ у Львівській області від 12.12.2014р. № 18894 та від 15.12.2014р. № 18991 було прийнято рішення про припинення перевірки за скаргою ОСОБА_1 на протиправні дії її колишнього чоловіка ОСОБА_2. ОСОБА_2 винесено офіційне попередження про недопустимість вчинення насильства в сім»ї про, що правопорушника було повідомлено під розписку.

06.02.2015р. постановою Стрийського міськрайонного суду ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП (насильство в сім'ї) у вигляді штрафу в сумі 85 грн..

Крім того, згідно листа начальника Стрийського МВ ГУ МВСУ у Львівській області від 06.05.2015р., було прийнято рішення про припинення перевірки за телефонним повідомленням

ОСОБА_1 на протиправні дії її колишнього чоловіка ОСОБА_2 у зв»язку з відсутністю в даному випадку ознак кримінального чи адміністративного правопорушення.

Також відповідно до листа начальника Стрийського МВ ГУ МВСУ у Львівській області від 15.05.2015р. було прийнято рішення про припинення перевірки за зверненням ОСОБА_3 на протиправні дії її батька ОСОБА_2 у зв»язку з зверненням такої з письмовою заявою про припинення подальшої перевірки з даного приводу.

Даний факт, а саме неодноразові звернення позивача та третьої особи в правоохоронні органи на неправомірні дії відповідача, можуть свідчити про тривалість неприязних відносин в сім»ї та протиправність поведінки відповідача ОСОБА_2.

Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Нормою ст.391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, на підставі наданих доказів та показів позивача і третьої особи, суд приходить до висновку, що відповідач порушує права позивача у користуванні належної їй квартири.

Відповідно до ст. 157 ЖК України, членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч.1 ст. 116 цього Кодексу.

Право вимагати у судовому порядку виселення членів сім'ї, у т. ч. колишніх, власник жилого будинку (квартири) має відповідно до ст. 157 ЖК України, але за наявності обставин, передбачених ч.1 ст. 116 цього Кодексу, зокрема, якщо вони систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними.

Тобто, для застосування норм цієї статті необхідна наявність двох умов: систематичне порушення правил співжиття, а також вжиття заходів попередження або громадського впливу, які не дали позитивних результатів. Під заходами впливу маються на увазі заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача.

Крім того, згідно із п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року, під час вирішення справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття та роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід керуватися тим, що під час тривалої антигромадської поведінки виселення винного може статися під час повторного порушення, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Серед таких визначені заходи попередження, що застосовуються судами, прокуратурами, органами внутрішніх справ тощо.

Виходячи із вищезазначеного, судом беззаперечно встановлено, що вжиті до відповідача передбачені законом заходи офіційного попередження не дали позитивних результатів, відповідач й надалі продовжує протиправну поведінку по відношенню до власника житла та членів її сім»ї, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності, дані факти унеможливлюють їх подальше спільне проживання в одній квартирі. А тому позов слід задоволити та виселити ОСОБА_2 зі спірної квартири без надання іншого жилого приміщення.

Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Виселити ОСОБА_2 з квартири № 1 що в житловому будинку № 9 по вул. Проїзд Колійовий в м. Стрий Львівської області без надання йому іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 - 243,60 гривні сплаченого позивачем судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Стрийським міськрайонним судом, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а у разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_9