У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів:Ізмайлової Т.Л., Касьяна О.П.,Карпенко С.О., Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Міністерства аграрної політики та продовольства України, треті особи: Голопристанська районна державна адміністрація Херсонської області, Державне підприємство «Геройське дослідно-промислове підприємство» про поновлення на роботі, за касаційними скаргами Міністерства аграрної політики та продовольства України, в інтересах якого діє Предоляк Наталія Юріївна, та Державного підприємства «Геройське дослідно-промислове підприємство» на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 05 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 22 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до Голопристанського районного суду Херсонської області з указаним позовом, посилаючись на те, що він з червня 2007 року працював на посаді директора Державного підприємства «Геройське дослідно-промислове підприємство» (далі - ДП «Геройське дослідно-промислове підприємство»). 01 вересня 2014 року відповідач без обґрунтування причин та посилань на відповідну статтю КЗпП України видав наказ, згідно з яким його було звільнено з займаної посади.

Позивач вважає, що звільнення його з роботи на умовах не передбачених законом є протиправним, тому просив суд скасувати наказ № 135-п від 01 вересня 2014 року про увільнення його з посади виконуючого обов'язки директора ДП «Геройське дослідно-промислове підприємство» та поновити на роботі.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 05 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 22 січня 2015 року, позов задоволено.

Скасовано наказ № 135-к від 01 вересня 2014 року, виданий міністром Міністерства аграрної політики та продовольства про увільнення ОСОБА_6 з посади виконуючого обов'язки директора ДП «Геройське дослідно-промислове підприємство».

Поновлено ОСОБА_6 на роботі на раніше займаній посаді виконуючого обов'язки директора ДП «Геройське дослідно-промислове підприємство».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Міністерство аграрної політики та продовольства України, в інтересах якого діє Предоляк Н.Ю. та ДП «Геройське дослідно-промислове підприємство» не погоджуючись з даними рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій подали касаційні скарги, в яких, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просять їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються ; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Проте зазначеним вимогам постановлені у справі судові рішення не відповідають.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що звільнення ОСОБА_6 відбулось із порушенням діючого законодавства, оскільки в наказі про його звільнення не зазначена причина звільнення з посиланням на конкретну статтю, пункт КЗпП України. При цьому суди вважали, що трудовий договір, укладений між ОСОБА_6 та ДП «Геройське дослідно-промислове підприємство» відповідно до вимог ст. 39-1 КЗпП України є безстроковим, оскільки сторони неодноразово досягали домовленостей щодо його переукладення.

Однак, такий висновок зроблено судом без належного з`ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін, належної оцінки наданих ними доказів.

Згідно із ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Статтею 39-1 КЗпП України визначено, що якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк. Трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, за винятком випадків, передбачених частиною 2 статті 23, вважається такими, що укладені на невизначений строк.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 21 червня 2007 року між сторонами було укладено контракт, відповідно до якого позивач був прийнятий на посаду директора ДП «Геройське дослідно-промислове підприємство», з терміном дії контракту до 21 червня 2010 року.

Наказом відповідача № 124-п від 21 червня 2010 року на підставі заяви позивача та додаткової угоди від 21 червня 2010 року строк дії контракту було продовжено на два роки до 21 червня 2012 року.

Відповідно до наказу № 123-п від 19 червня 2012 року позивача звільнено з посади директора ДП «Геройське дослідно-промислове підприємство» на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України, у зв'язку із закінченням строку дії контракту, та цим же наказом позивача призначено виконуючим обов'язки директора ДП «Геройське дослідно-промислове підприємство».

Наказом № 203-п від 07 листопада 2013 року позивача було звільнено від виконання обов'язків директора ДП «Геройське дослідно-промислове підприємство» та в подальшому, наказом № 228-п від 30 грудня 2013 року, на виконання рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 26 грудня 2013 року, позивача поновлено на посаді виконуючого обов'язки директора ДП «Геройське дослідно-промислове підприємство».

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №135-п від 01 вересня 2014 року, увільнено ОСОБА_6, з посади виконуючого обов'язки директора ДП «Геройське дослідно-промислове підприємство».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку, що звільнення ОСОБА_6 відбулось із порушенням діючого законодавства, оскільки в наказі про його звільнення не зазначена причина звільнення з посиланням на конкретну статтю, пункт КЗпП України.

При цьому, суди попередніх інстанцій вважали, що між сторонами виникли трудові відносини, що укладені на невизначений строк відповідно до вимог ст. 39-1 КЗП України, оскільки сторони неодноразово досягали домовленостей відносно переукладення трудового договору.

Однак суди не звернули уваги на те, що наказом № 123-п від 19 червня 2012 року позивача звільнено з посади директора ДП «Геройське дослідно-промислове підприємство» на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України, у зв'язку із закінченням строку дії контракту, та цим же наказом позивача призначено виконуючим обов'язки директора ДП «Геройське дослідно-промислове підприємство».

Отже, з 20 червня 2012 року ОСОБА_6 було призначено на посаду виконуючого обов'язки директора ДП «Геройське дослідно-промислове підприємство», тобто з ним укладений трудовий договір на невизначений строк. На вказаній посаді ОСОБА_6 пропрацював до 01 вересня 2014 року, до винесення наказу № 135-п від 01 вересня 2014 року, згідно з яким ОСОБА_6 було увільнено з посади виконуючого обов'язки директора ДП «Геройське дослідно-промислове підприємство».

За таких обставин, суди у порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України не визначилися з характером спірних правовідносин, так як ОСОБА_6 працював на посаді виконуючого обов'язки ДП «Геройське дослідно-промислове підприємство» за трудовим договором, який укладений на невизначений строк, а не за контрактом, у зв'язку з чим не застосували норму права, яка підлягає застосуванню та дійшли передчасного висновку щодо задоволення позовних вимог саме з цих підстав.

Оскільки обставини, пов'язані із перевіркою правильності визначення обставин справи та оцінки наданих сторонами доказів, судом з`ясовувались не належним чином, чим порушено норми процесуального права, і таке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, то відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України ухвалене у справі рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Міністерства аграрної політики та продовольства України, в інтересах якого діє Предоляк Наталія Юріївна, та Державного підприємства «Геройське дослідно-промислове підприємство» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 22 січня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова С.О. Карпенко О.П. Касьян Г.І. Мостова