Малиновський районний суд м.Одеси
Справа № 2 - 5687/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2010 року Малиновський районний суд м. Одеси

у складі головуючого: судді Бобуйок І.А.

при секретарі - Джулай Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ліквидаційної комісії Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель в Одеській області про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду із позовом до Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель в Одеській області. В уточненій позовній заяві позивачка змінила відповідача, звернулась з позовними вимогами до Ліквидаційної комісії Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель в Одеській області, просила суд скасувати винесений відповідачем наказ № 52-к від 26.02.2010 року, поновити її на роботі у Головному управлінні Держкомзему у Одеській області, а також стягнути на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу з 19.02.2010 року по день поновлення на роботі. Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що її було звільнено з займаної посади наказом Ліквидаційної комісії Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель в Одеській області № 52-к від 26.02.2010 року, який вона вважає необґрунтованим та незаконним, у зв'язку з тим, що в момент звільнення вона була вагітна.

В судовому засіданні представник позивача уточненні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача надав письмове заперечення на уточнений позов, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що спірний наказ про звільнення позивачки винесений з дотриманням вимог чинного законодавства, також відповідач зазначив, що на час винесення наказу не було надано відомостей про вагітність позивачки. В судовому засіданні представник відповідача наголосив на тому, що позивачку було звільнено у зв'язку з незадовільними результатами стажування на обрану посаду.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом № 103-к від 19.11.2009 року ОСОБА_1 було призначено на посаду головного спеціаліста Центрального регіонального відділу здійснення державного контролю за використанням і охороною земель Держземінспекції в Одеській області.

Наказом Голови ліквідаційної комісії Бєльчик С.В. від 27.11.2009 року, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 05.08.2009 року № 844 «Деякі питання реалізації права власності на землю громадянами України у 2009 році», із змінами затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2009 року № 901 «Про додаткові заходи щодо врегулювання земельних відносин», постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2009 року № 1064 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», якими зокрема прийнято рішення про ліквідацію Держземінспекції України та її територіальних органів, а також на виконання наказу Держземінспекції України від 23.11.2009 року № 2 «Про здійснення заходів, пов'язаних з ліквідацією територіальних органів Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель, що діє у складі Державного комітету України із земельних ресурсів як урядовий орган державного управління», яким зокрема призначено голову Ліквідаційної комісії Держземінспекції в Одеській області (Захарченко Валерія Васильовича - заступника начальника Головного управління Держкомзему у Одеській області), розпочато процес ліквідації Держземінспекції в Одеській області.

У зв'язку із ліквідацією Центрального регіонального відділу здійснення державного контролю за використанням і охороною земель Держземінспекції в Одеській області, Головою Ліквідаційної комісії Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель в Одеській області було винесено наказ від 19.02.2010 року № 41-к, відповідно до якого ОСОБА_1 звільнено з займаної посади на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України за її згодою та переведенням до іншої роботи до Головного управління Держкомзему у Одеській області.

Відповідно до п. 5 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду.

Наказом Голови Ліквідаційної комісії Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель в Одеській області № 52-к від 26.02.2010 року зазначений вище наказ № 41-к від 19.02.2010 року було скасовано, ОСОБА_1 звільнено з займаної посади на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадк у зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Вказані обставини визнані сторонами по справі та підтверджуються матеріалами справи, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню.

При з'ясуванні обставин справи, судом встановлено, що наказом № 41-к від 19.02.2010 року, враховуючи вагітність позивачки, а також повну ліквідацію Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель в Одеській області, на виконання вимог ч. 3 ст. 184 КЗпП України ОСОБА_1 було переведено для стажування на посаду провідного державного інспектора відділу державного контролю за дотриманням земельного законодавства управління Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель Головного управління Держкомзему у Одеській області (а.с. 24).

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 184 КЗпП України звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням.

Відповідно до висновку про результати стажування ОСОБА_1, складеного заступником начальника Головного управління Держкомзему у Одеській області Захарченком В.В., позивачка отримала незадовільну оцінку виконання індивідуального плану стажування та не відповідає вимогам обраної посади. У зв'язку з цим позивачці було відмовлено прийнятті на роботу до Головного управління Держкомзему у Одеській області.

Враховуючи відмову у прийнятті позивачки на посаду провідного державного інспектора відділу державного контролю за дотриманням земельного законодавства управління Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель Головного управління Держкомзему у Одеській області, наказом Голови Ліквідаційної комісії Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель в Одеській області № 52-к від 26.02.2010 року ОСОБА_1 звільнено з займаної посади на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 25).

Відповідно до ч. 3 ст. 40 звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії відповідача відповідають вимогам чинного законодавства, а тому жодним чином не порушували та не звужували прав позивачки. У зв'язку з чим суд відмовляє у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст.36, 40, 61, 184 Кодексу законів про працю України, ст.ст. 10, 11, 31, 88, 209, 212, 214-215, Цивільного процесуального кодексу України, СУД -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель в Одеській області про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С У Д Д Я: І.А. Бобуйок