У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Леванчук А.О., розглянувши касаційну скаргу Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника, подану представником ОСОБА_2, на рішення Голосіївського районного суду

м. Києва від 25 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від

20 травня 2015 року у справі за позовом Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника до ОСОБА_3, третя особа - Державна фінансова інспекція України, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої підприємству працівником,

в с т а н о в и в:

Національний Києво-Печерський історико-культурний заповідник звернувся до суду з позовом, який у подальшому уточнив і просив стягнути на свою користь з ОСОБА_3 48 375 грн 33 коп. на відшкодування матеріальної шкоди.

Позивач посилався на те, що ОСОБА_3 з 8 квітня 2010 року по

20 січня 2012 року працювала на посаді генерального директора Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника. Під час проведення Державною фінансовою інспекцією ревізії фінансово-господарської діяльності Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника за період з 1 жовтня 2011 року по 1 жовтня 2012 року було виявлено факти незаконних звільнень працівників, а згодом їх поновлення на роботі на підставі рішень судів, що в свою чергу призвело до виплат певних сум коштів працівникам за вимушені прогули. Зокрема, ОСОБА_3 було підписано за період з серпня 2010 року по березень 2011 року накази про звільнення 7 працівників. У зв'язку з незаконним звільненням працівників підприємством було виплачено грошові кошти за вимушені прогули, а саме: ОСОБА_4 - 87 777 грн

49 коп.; ОСОБА_5 - 98 301 грн 77 коп.; ОСОБА_6 - 73 690 грн

90 коп.; ОСОБА_7 - 49 601 грн 72 коп.; ОСОБА_8 - 29 811 грн 20 коп.; ОСОБА_9 - 56 624 грн 88 коп. Загальна сума таких виплат склала 483 735 грн

33 коп., з яких 87 927 грн 37 коп. становить відрахування до державних цільових фондів.

Посилаючись на те, що вказана шкода була завдана неправомірними діями ОСОБА_3, яка на той час займала посаду генерального директора Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника і виплачена підприємством незаконно звільненим, то відповідно до положень ст. 1191 ЦК України та ст. 134 КЗпП України, така шкода підлягає відшкодуванню відповідачем на користь позивача.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25 лютого

2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від

20 травня 2015 року, у задоволенні позову Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника відмовлено.

У липні 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20 травня 2015 року, надіслана до суду 6 липня 2015 року, про що свідчить штемпель на конверті, тобто з пропущенням, передбаченого ст. 325 ЦПК України, строку на касаційне оскарження. У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, пропущеного з поважних причин.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Перевіривши причини пропуску строку на касаційне оскарження, вважаю за необхідне поновити цей строк, погодившись із заявником про поважність причин його пропуску.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду, мотивуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, із ухваленням нового рішення у справі про задоволення позову.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника з підстав недоведеності заявлених ними позовних вимог. При цьому, під час розгляду даної справи суд апеляційної інстанції правильно встановив, що з наданих платіжних документів вбачається, що кошти виплачені Національним Києво-Печерським історико-культурним заповідником ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на виконання рішень судів у період 2011 - 2012 років (останній платіж проведено ОСОБА_8 - 17 жовтня 2012 року), тобто встановлено, що позивач з цього часу знав про порушення свого права, а з відповідним позовом про стягнення виплачених сум звернувся до суду 13 грудня 2013 року, тобто з пропуском річного строку, встановленого ч. 3 ст. 233 КЗпП України, який є присічним і поновленню не підлягає, а тому висновок суду про відмову у позові з цих підстав є правильним.

У той же час докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої і апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

У зв'язку з цим у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити Національному Києво-Печерського історико-культурного заповіднику строк на касаційне оскарження рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року та ухвали апеляційного суду м. Києва від

20 травня 2015 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника до ОСОБА_3, третя особа - Державна фінансова інспекція України, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої підприємству працівником.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ: А.О. Леванчук