Справа № 265/3176/15-ц
Провадження № 2/265/1561/15
У Х В А Л А

24 липня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Щербіна А.В.,

при секретарі судового засідання Карповій Н.В., розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення суми боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області знаходиться цивільна справв №265/3176/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики в розмірі 614299,17 гривень.

24 липня 2015 року, позивач ОСОБА_1 в судовому засідання заявив, що подав заяву про забезпечення позову шляхом накладання арешту на нерухоме майно, а саме: будинок №5 по вул.Терасній у м.Маріуполі Донецькій області, який належить відповідачу ОСОБА_2 та просив вказану заяву задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, в судовому засіданні позовні вимоги визнав, підтвердив, що будинок №5 по вул.Терасній у м.Маріуполі Донецькій області належить лише йому, проти забезпечення позову не заперечував.

Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пункт 1 ч.1 ст.152 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст.153 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як розяснює п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Виходячи з вищенаведеного, судом не встановлено, що накладання арешту на майно відповідача ОСОБА_2буде мати своїм наслідком перешкоджання господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи.

Крім того, відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заявив, що вказане нерухоме майно належить лише йому і він проти забезпечення позову не заперечує. Таким чином, суд вважає, що права та інтереси інших осіб в даному випадку порушеними не будуть.

Також, суд враховує, що відповідачем ОСОБА_2 визнані позові вимоги на суму 614299,17 гривень. Отже, на думку суду, накладення арешту на нерухоме майно відповідача ОСОБА_2 буде співмірним видом забезпечення позову у порівнянні із заявленими позивачем вимогами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153, 208-210, 293, 294 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задовольнити.

2. Накласти арешт на нерухоме майно будинок №5 по вулиці Терасній у місті Маріуполі Донецької області, який належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1.

3. Копію цієї ухвали для виконання направити Реєстраційній службі Маріупольського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Донецькій області.

4. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області протягом пяти днів з дня її проголошення, а у разі постановлення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд м.Маріуполя Донецької області.

Суддя А.В. Щербіна