АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5315/15 Справа № 209/4084/13 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Свистунова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Міхеєвої В.Ю., Ремеза В.А.

за участю секретаря Прудченко В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго»

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2014 року

по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування збитків, -

В С Т А Н О В И Л А:

04 листопада 2010 року ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування збитків посилаючись на те, що відповідачами по справі було порушено вимоги Правил користування електричною енергією, а саме підключення до мережі електропостачання поза приладом обліку. У зв'язку з виявленням даних порушень було складено Б № 018235 від 21.03.2009 року, В № 030769 від 06.11.2009 року, №В 030396 від 20.03.2010 року. Позивач просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку на його користь завдані позивачу збитки в розмірі 5.133,74 грн., а також судові витрати по справі

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 квітня 2015 року, касаційну скаргу ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» задоволено частково, ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» просить рішення суду першої інстанції скасувати, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, оскільки, суд не прийняв до уваги те, що саме відповідач ОСОБА_2 отримала за ордером квартиру, де було виявлено порушення Правил користування електричною енергією, і була її основним наймачем до 31.03.2014 року, але фактично не проживала там, однак з вересня 2009 року.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в матеріалах справи знаходиться три акти "Про порушення правил користування електричною енергією для населення", а саме: Б № 018235 від 21.03.2009 року, В № 030769 від 06.11.2009 року, №В 030396 від 20.03.2010 року (а.с.5,7,9).

До даних актів додано "Розрахунки розміру відшкодування збитків" (а.с.4,6,8).

Зазначені акти не підписані особами, які на час їх складання проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідачи придбали зазначену квартиру у власність 31.03.2014 року, що підтверджено Свідоцтвом про право власності на житло (а.с.78). Тобто, на час складання актів "Про порушення правил користування електричною енергією для населення" власниками квартири вони не були.

Відповідач ОСОБА_3 в період з 08.09.2008 року по 05.09.2013 року була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено паспортними даними про реєстрацію відповідача (а.с.80).

Де була зареєстрована в цей час відповідач ОСОБА_2 позивач суду не довів. Натомість, відповідачем надана довідка про її проживання без реєстрації з вересня 2009 року в с. Соснівка Житомирського району Житомирської області (а.с.77).

Оскільки, не було встановлено причетності відповідачів до порушення правил користування електричною енергією для населення в квартирі АДРЕСА_1 21.03.2009 року, 06.11.2009 року, 20.03.2010 року, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення; повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Відповідно до п.48 «Правил користування електричною енергією для населення» споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальної послуги» споживач фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Згідно ч.2 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальної послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Отже, відповідальними за порушення «Правил користування електричною енергією для населення», зазначеними у вказаних актах, мають бути всі споживачі електричної енергії, що користувалися нею в спірній квартирі, як наймач так і члени його сім'ї.

Законність первинного відключення спірної квартири від електромережи, підтверджено наданими суду апеляційної інстанції доказами, а саме, рішенням Павлоградського міжрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2005 року.

На час складання вказаних актів членами сім'ї наймача ОСОБА_2 були її чоловік ОСОБА_4, син ОСОБА_5 та донька ОСОБА_3 (а.с.118), а зареєстровані у спірній квартирі були відповідач ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_4, який помер 21.11.2013 року.

Нормою ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачається, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил.

Крім того, порядок складання актів про порушення споживачем Правил користування електричною енергією передбачений п. 53 Правил, відповідно до якого у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Наявні у справі акти 21 березня 2009 року, від 6 листопада 2009 року та від 20 березня 2010 року містять три підписи представників енергопостачальника із зазначенням факту порушення самовільне підключення до мережі енергопостачальника поза приладом обліку (а.с. 5, 7, 9) та не містить підпис споживача ОСОБА_2, у звязку з відмовою її від підпису, про що є відповідна позначка.

Суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 з вересня 2009 року проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Проте, суд першої інстанції не врахував, що на момент складання акта від 21 березня 2009 року ОСОБА_2 проживала у ІНФОРМАЦІЯ_4 та що збитки по акту від 6 листопада 2009 року нараховані за період з 21 березня 2009 року до 6 листопада 2009 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, правомірними вимоги позивача до відповідача ОСОБА_2, з тих підстав, що станом на час спірних правовідносин, вона була основним наймачем, проживала та була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_4, саме на її ім.»я було укладено договір на споживання електроенергії та відкрито особовий рахунок, а тому зобов»язана виконувати «Правила користування електричною енергією для населення» та відповідно нести відповідальність за порушення «Правил користування електричною енергією для населення», як споживач електричної енергії, що користувалася нею в спірній квартирі, як наймач. Крім того, доказів того, що відповідач ОСОБА_2 зверталась до позивача із заявами про припинення постачання електричної енергії чи пломбування, у зв»язку з не проживанням у спірній квартирі, суду не надано.

Отже, не приймаючи всі зазначені акти про порушення споживачем Правил користування електричною енергією, як доказ вини ОСОБА_2 у безобліковому споживанні електроенергії, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2.

Відповідно до вимог ст..ст. 61-67 ЖК України та ст.. 815-816 ЦК України, наймач перш за все несе відповідальність за всі дії заподіянні, з порушення чинного законодавства, по відношенню до житлового приміщення, а також несе відповідальність за порушення, що заподіянні особами, які проживають разом з ним.

Отже, приймаючи до уваги, що складені у відношенні відповідача ОСОБА_2 акти про порушення нею, як споживачем Правил користування електричною енергією, є доказом її вини у без обліковому споживанні електроенергії, з урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що задоволенню підлягають вимоги позивача щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 про відшкодування збитків, що нараховані згідно актів Б № 018235 від 21.03.2009 року, В № 030769 від 06.11.2009 року, №В 030396 від 20.03.2010 року, однак у сумі - 4 926,48 грн.

Згідно до акту Б № 018235 від 21.03.2009 року помилково зазначено кількість днів 182, тоді як період з 23.09.2008 року по 21.03.2009 року складає 180 днів. А при множенні 5,87 квт*8 годин =46,96 грн. Тому, вірним буде розмір збитків по акту від 21.03.2009 року 2059,10 грн.

Згідно до акту В № 030769 від 06.11.2009 року, має місце арифметична помилка. Вірним буде розрахунок: 0,2*23А*0,9=4,14 Тому, вірним буде розмір збитків по акту від 06.11.2009 року 1855,65 грн.

Таким чином, загальний розмір збитків складає - 4 926,48 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача.

В частині про відмову у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідач ОСОБА_3 згідно з паспортом в період з 08.09.2008 року по 02.07.2013 року була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_5, а в спірній квартирі зареєстрована лише з 05.09.2013 року (а.с.80).

Крім того, договір між ОСОБА_3 та «ДТЕК Дніпрообленерго» не укладався та особовий рахунок не відкривався на її імя, тому, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги у цій частині є безпідставними.

Згідно ст. 88 ЦПК у зв'язку з частковим задоволенням позовних вимог з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» сплачений судовий збір при подачі позовної заяви у розмірі 171 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2014 року в частині відмови у задоволенні позову до ОСОБА_2 про відшкодування збитків скасувати.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» відшкодування збитків у розмірі 4 926,48 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» судовий збір у розмірі 171 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.В.Свистунова

Судді В.Ю.Міхеєва

ОСОБА_6