Справа № 458/1418/14 Головуючий у 1 інстанції: Федитник І.Д.
Провадження № 22-ц/783/3812/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 В. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого: суддя Бакус В.Я.,

суддів: Гірник Т.А., Левика Я.А.,

секретаря: Гацій І.І.,

з участю: позивача за первинним позовом ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 на рішення Турківського районного суду Львівської області у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Турківської міської ради, визнання незаконним та скасування свідоцтв про право на спадщину за законом від 12.04.2007 р. та 18.08.2011 р., зобовязання до знесення самовільної прибудови та добудови та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користувані земельної ділянки шляхом знесення незаконно збудованого сараю (стайні), визнання недійсним та скасування Державного акту на землю, зобовязання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та приведення її в первинний стан, -

встановила:

рішенням Турківського районного суду Львівської області від 30 березня 2015 року позов ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Турківської міської ради № 37 від 15.03.2007 року по узаконення на імя померлого ОСОБА_7 самочинно влаштованої світлиці на горищі 12,0 м. кв. та влаштування житлової добудови площею 20,2 м. кв. до будинку «А-1» по вул. Довбуша, 9 в м. Турка.

У решті позовних вимог відмовлено за недоведеністю позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_8 задоволено частково. Зобовязано ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 усунути перешкоди ОСОБА_4 у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самовільно збудованої стайні, звільнити таку та привести в попередній стан за власний рахунок, яка знаходиться в м. Турка по вул. Довбуша Олекси, будинок № 5 Львівської області. У решті зустрічних позовних вимог відмовлено за недоведеністю позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 81 грн. 20 коп. з кожного.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, просять рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити їх вимоги повністю, а в задоволені зустрічних вимог відмовити, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та не обґрунтованим. Так, зокрема, апелянти посилаються на те, що суд не взяв до уваги, що нотаріусом фактично незаконно було «узаконено» самовільно добудову ОСОБА_9 її чоловіком; акт Турківської міської ради від 28.11.2013 р. не є належним доказом порушення ними норм будівництва стайні, оскільки в ньому відсутні посилання на конкретні норми ДБН, які порушені; суд не зазначив в рішенні правових норм, на підставі яких вирішив справу та відмовив у задоволені всіх їх вимог та не вирішив клопотання про відвід судді.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу - ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, ОСОБА_4 на заперечення апеляційної скарги, вивчивши обставини та матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Зазначеним вимогам закону рішення районного суду не відповідає.

Так, задовольняючи частково вимоги ОСОБА_4 і зобовязуючи ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 усунути перешкоди ОСОБА_4 у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самовільно збудованої стайні, звільнивши таку та привести в попередній стан за власний рахунок, яка знаходиться в м. Турка по вул. Довбуша Олекси, будинок № 5 Львівської області, районний суд не взяв до уваги, що рішенням Турківського районного суду Львівської області від 09 грудня 2013 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської обалсті від 13 березня 2014 року, зобовязано ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_5 перенести вигрібну яму, туалет та місце утримання курей на віддаль не менше 12 метрів від вікон жилих кімнат житлового будинку ОСОБА_4 (а.с.149-150, 158)).

Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 05 червня 2014 року, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 02 жовтня 2014 року, було розяснено вищевказане рішення і було розяснено його таким чином, що місце утримання курей має бути перенесено з того місця де воно є, в інше місце на віддаль не менше 12 метрів від вікон жилих кімнат житлового будинку ОСОБА_4 (а.с.155).

Таким чином, питання господарської будівлі вже вирішувалось судом за позовом ОСОБА_4

У відповідності до ч. 1 ст. 310 ЦПК України, рішення суду підлягає касуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав. визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у звязку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 310, 314, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Турківського районного суду Львівської області від 30 березня 2015 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та знесення сараю, скасувати, а провадження у справі у цій частині закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Бакус В.Я.

Судді: Гірник Т.А.

ОСОБА_10