Справа № 136/1824/15-ц
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

10 листопада 2015 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Кривенка Д. Т. , отримавши та розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу та поділ майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача.

Суд, вирішуючи питання про відкриття провадження у даній справі дійшов висновку, що поданий позов не відповідає вимогам закону, оскільки не було сплачено судовий збір за вимогами немайнового характеру та неповністю за вимогами майнового характеру.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України, позивачем було визначено ціну даного позову за вимогами майнового характеру у розмірі 50 000 гривень, а щодо решти майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності, позивач у позові полався на вимоги ч.2 ст.80 ЦПК України, щодо неможливості визначити ціну позову та розмір судового збору. У той же час позивач у позовній заяві не обґрунтував причини із посиланням на докази в підтвердження неможливості визначити дійсну (точну) вартість спільного майна подружжя (транспортного засобу та нерухомості), за яку це майно може бути придбане у даній місцевості.

Зрештою, в порушення п.5 та п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України, позивач у позовній заяві не повністю виклав обставини із посиланням на докази.

Так, зазначаючи обєктом спільного майна подружжя будівельний магазин «ДІАНА», який розташований по вул.. Зіндельса (при ринкова площа) в м. Липовець, він не конкретизує місцезнаходження обєкта нерухомості в населеному пункті, що позбавляє можливості його ідентифікувати.

Також у позовній заяві позивачем не конкретизовано чи є будівельний магазин капітальною спорудою чи малою архітектурною спорудою (тимчасовою), тощо, оскільки від деталізації таких обставин, які мають бути підтверджені належними доказами залежать вимоги про поділ такого майна, які мають бути поставлені на вирішення суду.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 21.10.2015 року вказану позовну заяву було залишено без руху та надано п'ятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання копії ухвали суду.

05.11.2015 року у межах строку наданого судом на усунення недоліків, позивачем було надано суду позовну заяву в оновленій редакції лише в частині, що стосується попереднього визначення розміру судового збору, прохання про яке містилось у прохальній частині позову, а його обгрунтування в мотивувальній частині позову мотивувалось тим, що вказане майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності знаходиться у відповідача. Надано квитанцію про сплату судового збору за вимогами немайнового характеру в розмірі 243,60 грн. В окремо поданому клопотанні позивач зазначив в підтвердження неможливості визначити розмір судового збору - це оформлення майна на відповідача, у зв'язку із чим він не може подати відповідних документів. Також у клопотанні зазначає, що будівельний магазин "ДІАНА" є малою архітектурною спорудою.

Наведене свідчить про не належне виконання вимог ухвали суду про усунення недоліків позовної заяви, так як ст.119 ЦПК України визначено форму та зміст саме позовної заяви, тобіж усі недоліки, на які вказав суд в ухвалі суду мали бути зазначені у позовній заяві, яка була подана до суду в оновленій редакції, отож окремо подання клопотання з мотивів невідповідності позову вимогам закону нормами чинного законодавства не передбачено.

Крім цього, суд вважає невиконаними вказівки суду щодо усунення недоліків в частині обґрунтування причин із посиланням на докази (а не надання доказів суду на стадії до відкриття провадження у справі, що є неприпустимим в силу роз'яснень наведених у постанові ВСУ від 12.06.2009 N 2, " Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції) в підтвердження неможливості визначити дійсну (точну) вартість спільного майна подружжя (транспортного засобу та нерухомості), за яку це майно може бути придбане у даній місцевості; не зазначення номера вулиці Зіндельса, на якому розташований будівельний магазин «ДІАНА», (при ринкова площа) в м. Липовець, що позбавляє можливості його ідентифікувати.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обовязків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що неусунуті позивачем недоліки позбавляють суд відкрити провадження у цивільній справі, у той же час не позбавляють його можливості доступу до правосуддя з дотриманням вимог чинного законодавства.

Враховуючи зазначене, суд, керуючись ст. 121 ч.2 ЦПК України, дійшов висновку, що позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачеві.

Також підлягає поверненню судовий збір сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду, відповідно ст. 7 ч.1 п.2 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 67-70,72, 121 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу та поділ майна - вважати неподаною та повернути позивачу.

Повернути ОСОБА_1 сплачений ним при пред'явленні позову судовий збір у розмірі:

- 500 гривень відповідно до квитанції №QS26213817 від 20.10.2015 року (дебет 3; кредит №0273; Банк платника Липовецьке віцдділення ПАТ КБ Хрещатик;; код банку платника 300670; отримувач УДКСУ у Липовецькому районі; код отримувача 37336986; код банку 802015; банк отримувач ГУ ДКСУ у Вінницькій області);

- 243, 60 гривень відповідно до квитанції № QS26358277 від 04.11.2014 року (дебет 3; кредит №0273; Банк платника Липовецьке віцдділення ПАТ КБ Хрещатик; код банку платника 300670; отримувач УДКСУ у Липовецькому районі; код отримувача 37336986; код банку 802015; банк отримувач ГУ ДКСУ у Вінницькій області);

Роз'яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя Д. Т. Кривенко