АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
провадження № 22ц/790/3320/15 Головуючий 1 інст. Задорожна А.М.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого Шаповал Н.М.,

суддів: Котелевець А.В.,

ОСОБА_1,

за участю секретаря Макаренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 19 березня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У лиcтопаді 2014 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до суду з вказаним позовом, в якому зазначило, що 06.06.2014 року між ПАТ «Банк Кіпру», яке є правонаступником усіх прав та обов»язків АБ «АвтоЗАЗбанк», та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу. З моменту відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості до фактора перейшло право вимоги за кредитними договорами визначеними в договорі факторингу. 25.04.2008 року між АБ «АвтоЗАЗбанк» (правонаступник - ПАТ «Банк Кіпру») та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 05/2008, відповідно до умов якого позивач зобов»язується надати відповідачеві кредит у розмірі 124 600,00 доларів США.

Отже, внаслідок укладення вказаного договору, відбулася заміна кредитора, а саме: ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 05/2008 від 25.04.2008 року, позичальником згідно якого є ОСОБА_2

В порушення умов кредитного договору, позичальник свої зобов»язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 21.09.2014 року виникла прострочена заборгованість: за кредитом 74 768,04 доларів США, що за курсом НБУ на 21.09.2014 року складає 1 004 443,80 грн.; за відсотками 11 396,72 долари США, що за курсом НБУ на 21.09.2014 року складає 153 105,05 грн.

На 21.09.2014 року розмір неустойки становить 1 066,87 доларів США, що за курсом НБУ на 21.09.2014 року складає 14 332,47 грн.

Однак, керуючись ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України, позивач в позові просив стягнути зменшений розмір пені в розмірі 615,15 долари США, що за курсом НБУ на 21.09.2014 року складає 8 264,01 грн.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 19 березня 2015 року позов ТОВ «Кредитні ініціативи» - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість у розмірі 1 165 812,86 грн., вирішено питання про судові витрати.

З таким рішенням ОСОБА_2 не погодилась, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» в повному обсязі.

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з підстав, передбачених ст. 308 ЦПК України.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору у відповідача утворилась заборгованість .

Судом встановлено, що 25.04.2008 року між АБ «АвтоЗАЗбанк» (правонаступник - ПАТ «Банк Кіпру») та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 05/2008, відповідно до умов якого позивач зобов»язується надати відповідачеві кредит у розмірі 124 600,00 доларів США.

06.06.2014 року між ПАТ «Банк Кіпру», яке є правонаступником усіх прав та обов»язків АБ «АвтоЗАЗбанк», та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу. З моменту відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості до фактора перейшло право вимоги за кредитними договорами визначеними в договорі факторингу.

В порушення умов кредитного договору відповідачка свої зобовязання не виконала, внаслідок чого, станом на 21. 09. 2014 року виникла заборгованість: за кредитом 74 768,04 доларів США, що за курсом НБУ на 21.09.2014 року складає 1 004 443,80 грн.; за відсотками 11 396,72 долари США, що за курсом НБУ на 21.09.2014 року складає 153 105,05 грн.

На 21.09.2014 року розмір неустойки становить 1 066,87 доларів США, що за курсом НБУ на 21.09.2014 року складає 14 332,47 грн.

Відповідно ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України, позивач просив стягнути зменшений розмір пені в розмірі 615,15 долари США, що за курсом НБУ на 21.09.2014 року складає 8 264,01 грн.

З урахуванням наведеного, районний суд обґрунтовано стягнув вказану суму заборгованості.

Доводи ОСОБА_2 про те, що розрахунок банком проведено невірно, не підтверджені доказами.

Крім того, відповідачкою не наданий свій розрахунок заборгованості і не спростований розрахунок позивача.

В розрахунку, наданому позивачем, зазначено початок періоду, за який повинно бути здійснено погашення кредиту, дата погашення за графіком, дата, в яку повинно бути здійснено зарахування коштів щомісяця, з яких вбачається, що боржником не здійснювалось погашення заборгованості та не провадилась поточна оплата за кредитом. З розрахунку вбачається, яким чином щомісячний платіж повинен був розподілятися, а саме: яка сума підлягала до сплати за тілом кредиту, та що ця сума сплачена боржником не була; в якій сумі щомісяця позичальнику нараховувалися відсотки за користування кредитом та пеня, та що проплати за відсотками та пенею позичальником не проводились, у звязку з чим нараховані відсотки та пеня переходили в прострочені платежі. З урахуванням наведеного, в останній колонці розрахунку міститься заборгованість за кожний місяць у доларах США, та їх гривневому еквіваленті.

Також, є обґрунтованими вимоги банку про стягнення з відповідача всієї суми заборгованості.

За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника вернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплату процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Із розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідачка повинна була повертати борг частинами.

Між тим, вона сплачувала заборгованість не в повному обсязі і несвоєчасно, зокрема, останні платежі нею внесені у червні 2014 року, у вересні, серпні, липні, червні 2013 року. ( а.с. 13- 17)

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобовязання клієнта перед фактором.

06 червня 2014 року між ПАТ «Банк Кіпру», яке є правонаступником усіх прав та обовязків АБ «АвтоЗАЗбанк», та ТОВ» Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу.

Згідно п.п. 2.1, 2.2 договору, ПАТ «Банк Кіпру» відступає Фактору (ТОВ «Кредитні ініціативи») свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації.

Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів.

Статтею 514 ЦК України передбачено право переходу до нового кредитора прав первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором.

Отже, існують правові підстави у позивача звертатися з позовом про стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та Цивільним кодексом України не передбачено обмежень стосовно складу осіб, по відношенню до яких може здійснюватися відступлення права вимоги.

Заперечення відповідачки про факт отримання нею кредиту спростовуються укладеним нею договором реструктуризації та проведення виплат за кредитним договором.

В позовній заяві позивач просив стягнути заборгованість за кредитним договором у гривнях, що було зроблено судом.

Відсутність у позивача ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки ліцензія на здійснення операцій з валютними цінностями необхідна при укладенні кредитного валютного договору, в даному випадку між ТОВ « Кредитні Ініціативи» та ПАТ « Банк Кіпру» було укладено договір факторингу, який не є валютною операцією, а відтак і валютна ліцензія для його укладення не потрібна.

Аналогічна правова позиція міститься в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2015 року, 04 лютого 2015 року. ( а.с. 206-209, 217-220)

Доводи відповідача про те, що договір факторингу від 06. 06. 2014 року, укладений між ПАТ «Банк Кіпру» та ТОВ «Кредитні ініціативи», є недійсним, безпідставні, оскільки з такими позовними вимогами сторони не зверталися.

Статтею 204 ЦК України передбачено презумпцію правомірності правочину.

Суд повно та всебічно з»ясував обставини по справі, наданим доказам дав належну оцінку і постановив законне рішення.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 19 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом,

Суддя -