Справа № 202/3556/15-ц
Провадження 2/202/3111/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко А.А.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» про повернення депозитного вкладу та відсотків,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» про повернення депозитного вкладу та відсотків. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 03 лютого 2014 року між ним та відповідачем був укладений договір банківського вкладу № 054636, відповідно до умов якого позивач вніс на депозитний рахунок відкритий у банку 47020,00 доларів США., а банк зобовязався нараховувати та сплачувати проценти із розрахунку 10,00 відсотків річних. Строк дії договору сторони узгодили по 03 лютого 2016 року. Керуючись п.2.4.4. договору позивач 09 квітня 2015 року звернувся до відповідача із заявою про дострокове розірвання договору та повернення грошових коштів за депозитом та нарахованих процентів не пізніше строку встановленого п.3.5 договору. Однак, вимоги позивача були залишені без задоволення. 17 лютого 2014 року відповідач здійснив часткове повернення депозитного вкладу в розмірі 5000 доларів США. Відповідно до виписки по угоді залишок депозитного рахунку становить 42028,00 доларів США. Відповідно до виписки по процентному рахунку проценти за період з 17 лютого 2014 року по 13 лютого 2015 року становлять 577,72 доларів США. Посилаючись на норми ст.ст.525,526,610, 633,1058,1059 ЦК України просив суд стягнути з відповідача суму внеску (вкладу) з нарахованими відсотками за договором банківського вкладу № 054636 «Стабільне майбутнє» в іноземній валюті, в розмірі 42605,72 доларів США, яка складається з залишку суми депозитного вкладу в розмірі 42028,00 доларів США та 577,72 доларів США відсотки за користування коштами.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просив пред'явлену позовну заяву задовольнити. В обґрунтування позовних вимог посилався на обставини викладені у позові.

Представник відповідача в судове засідання не зявився по невідомим суду обставинам, про судове засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Направив на адресу суду заперечення, в яких зазначив, що в банку була введена тимчасова адміністрація під час якої не здійснюється, зокрема задоволення вимог вкладників, строк дії договорів яких не закінчився.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та надані письмові докази судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ч.1 ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Умовами договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною ( ч.2 ст.1060 ЦК України ).

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 03 лютого 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ЗЛАТОБАНК» та ОСОБА_1, було укладено договір банківського вкладу № 054636, згідно з умовами якого відповідач відкриває вкладний рахунок №7905 строком до 03 лютого 2016 року, а позивач вносить грошові кошти в іноземній валюті, що на дату укладання договору складає 47020,00 доларів США. Позивачем було внесені готівкою кошти в розмірі 47020,00 доларів США, що підтверджується квитанцією №27594 від 03 лютого 2014 року.

Згідно з п.1.3 вказаного договору за користування грошовими коштами, розміщеними на рахунку вкладника, банк нараховує та сплачує вкладнику проценти по вкладу із розрахунку 10% річних.

Відповідно до п.2.4.4 договору вкладник має право достроково повернути (зняти) вклад або його частину, якщо вклад не обтяжений заставою в силу договору або закону.

Відповідно до п. 3.5 договору у разі дострокового повернення (зняття) вкладу або його частини за ініціативою вкладника, вкладник повинен письмово повідомити банк за 2 робочі дні до бажаної дати отримання коштів, зазначеної у відповідній письмовій заяві.

17 лютого 2014 року відповідач здійснив часткове повернення депозитного вкладу в розмірі 5000 доларів США, що підтверджується заявою про видачу готівки №230576

Відповідно до виписки по угоді залишок на депозитному рахунку становить 42028,00 доларів США.

09 квітня 2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про дострокове розірвання договору № 054636 від 03 лютого 2014 року та повернення йому грошей за депозитом та нараховані проценти не пізніше строку встановленого п.3.5 договору, однак його вимоги на час розгляду справи відповідачем не задоволені.

Як вбачається з інформації, розміщеної на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на підставі постанови Правління Національного банку України від 13 лютого 2015 року № 105 Про віднесення Публічного Акціонерного Товариства «ЗЛАТОБАНК» до категорії неплатоспроможних виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 13 лютого 2015 року прийнято рішення № 30 Про запровадження з 14 лютого 2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному Акціонерному Товаристві «ЗЛАТОБАНК».

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «ЗЛАТОБАНК» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2

Тимчасову адміністрацію в ПАТ «ЗЛАТОБАНК» запроваджено строком на3 місяці з 14.02.2015 по 13.05.2015 року включно.

Протягом дії тимчасової адміністрації вкладники ПАТ «ЗЛАТОБАНК» можуть отримати свої кошти за договорами банківського вкладу ( депозиту ), строк дії яких закінчився, та за договорами банківського рахунку. Виплати за зазначеними договорами здійснюються в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше 200 000 гривень. Подавати до Фонду заяви на виплату коштів за договорами банківського рахунку та за договорами банківського вкладу, термін дії яких закінчився до введення та під час тимчасової адміністрації в ПАТ «ЗЛАТОБАНК», не потрібно. За такими договорами виплата коштів здійснюватиметься за списками вкладників, які формує уповноважена особа Фонду.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 12 травня 2015 року № 310 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного Акціонерного Товариства «ЗЛАТОБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ( далі - Фонд) прийнято рішення від 13 травня 2015 року № 99 ( зі змінами згідно Рішення №100 від 18 травня 2015 року) Про початок процедури ліквідації ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ЗЛАТОБАНК» з 14 травня 2015 року та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ЗЛАТОБАНК» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 строком на 1 рік з 14 травня 2015 року до 13 травня 2016 року включно.

Отже, так як розпочалась процедура ліквідації Банку, тому до правовідносин, які склалися між сторонами, застосовуються не норми ЦК України, а спеціальні норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. (далі - Закон).

Пунктом 16 статті 2 Закону встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим законом, а відповідно до п. 6 ст. 2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Нормами статті 36 Закону врегульовані наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Так, відповідно до частини 5 ст.36 Закону, під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів.

Після запровадження у банку тимчасової адміністрації та переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів відбувається у особливому, передбаченому зазначеним спеціальним законом порядку з дотриманням принципів черговості, передбаченої статтею 52 Закону, та виходячи з того, що найвищий пріоритет мають зобов'язання банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом.

Частиною 8 статті 91 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлено, що з дня прийняття рішення про відкликання ліцензії та призначення ліквідатора вимоги по зобов'язанням банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

Оскільки право на повернення депозитних вкладів у позивача виникло під час дії в Банку тимчасової адміністрації, тому правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

З урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що вимоги ОСОБА_1М до ПАТ «ЗЛАТОБАНК» про повернення суми банківського вкладу не підлягають задоволенню.

Повернення грошових коштів ОСОБА_1 буде проведено відповідно до ст.ст. 49, 52 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», відповідач звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.526,1060 ЦК України, ст.ст.26, 27, 36, 49, 52 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст.ст. 10,60,169, 212, 213, 214, 215, 223, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» про повернення депозитного вкладу та відсотків залишити без задоволення.

Повний текст рішення буде виготовлений 27 липня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.В. Волошин