РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Кошар А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в:

24 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.

Свої вимоги мотивував тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 04 липня 2009 року, від якого мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

До 2013 року вона проживала з відповідачем, проте стосунки були напруженими, між ними часто виникали сварки, тому вона змушена була забрати дитину та переїхати до своїх батьків до м. Нікополя. За час проживання у м. Нікополі відповідач жодного разу не приїжджав до дитини. Відповідач матеріальної допомоги дитині не надає, не спілкується з нею.

09 липня 2014 року рішенням Солом'янського районного суду м. Києва шлюб розірвано.

Просить суд ухвалити рішення, яким визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 разом з матір'ю - ОСОБА_1

У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлений позов та просила його задовольнити.

Відповідач та його представник визнали позов частково. Проти визначення місця проживання дитини з матір'ю відповідач не заперечував. Пояснив суду, що бажає знати про місце проживання дитини у випадку зміни місця проживання позивача та відповідно їх доньки. Представник відповідача заперечував проти стягнення з останнього суми судового збору.

Третя особа Служба у справах дітей Одеської міської ради у судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність її представника (а.с. 97).

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони з 04 липня 2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 11).

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).

09 липня 2014 року рішенням Солом'янського районного суду м. Києва шлюб розірвано (а.с. 13).

У судовому засіданні встановлено та не оспорювалось учасниками судового розгляду, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно з ч. 1 ст. 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішено органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розпалася, вони спільно не проживають.

ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_3.

Донька сторін - ОСОБА_3, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає з матір'ю за місцем її проживання.

ОСОБА_1 зазначає, що дитина має мешкати разом з нею, оскільки ОСОБА_2 вже більше року проживає окремо. Вона працює фотографом та має вільний графік, тому може достатньо часу приділяти дитині.

З довідки з Одеського дошкільного Навчального закладу «Яслі-садочок» № 250 Одеської міської ради Одеської області від 16 січня 2014 року № 48 вбачається, що ОСОБА_3 відвідує дитячий садочок з вересня 2014 року. Приводить та забирає доньку із садочку щоденно її мати - ОСОБА_1 Батька ОСОБА_2 протягом всього періоду у дитячому садочку не було. Матеріальної заборгованості перед дитячим садочком у ОСОБА_1 немає (а.с. 14).

З наданого Службою у справах дітей Одеської міської ради акту обстеження житлово-побутових умов квартири АДРЕСА_1 від 25 березня 2015 року вбачається, що дитина має окрему кімнату, спальне місце, місце для навчання та проведення дозвілля. У достатньої кількості забезпечена речами особистого вжитку та іграшками. Матір'ю створені хороші умови для проживання, виховання та розвитку дитини (а.с. 100).

Враховуючи інтереси дитини, її вік, суд вважає, що вимога позивача про визначення місця проживання дитини з нею підлягає задоволенню.

Відповідач проти такого місця проживання дитини у судовому засіданні не заперечував.

Зобов'язання позивача повідомляти відповідача про зміну її разом з дитиною місця проживання до компетенції суду не належить.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

З урахуванням задоволення позову, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Керуючись статтями 160, 161 СК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 гривні 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: