АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтервуд» про стягнення заборгованості по заробітній платі, сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків ї виплати,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ТОВ «Інтервуд» про стягнення заборгованості по заробітній платі, сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 20 березня 2012 року вона працювала у відповідача на посаді юрисконсульта, звільнена з роботи 10 червня 2013 року на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України. При звільненні їй не було виплачено заробітну плату у розмірі 14 296,79 грн., заборгованість по виплаті якої у порядку наказного провадження відмовлено. Просила також стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 101 864,12 грн. та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати у розмірі 3 619,07 грн.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Інтервуд» на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі у розмірі 14 296,79 грн. та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати у розмірі 3 619,07 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 31 987,20 грн. В решті позовних вимог відмовлено. Також стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір.

В апеляційній скарзі позивач просить змінити рішення суду, ухвалити рішення, яким здійснити перерахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку за правильною формулою, застосувати під час розрахунків компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати і середнього заробітку за час затримки розрахунку автоматичне корегування їх розміру на день виплати позивачу. Також просить рішення суду першої інстанції в частині стягнення заробітної плати доповнити вимогою про проведення стягнення заборгованості в межах платежу за один місяць до негайного виконання. Та зобов'язати відповідача виплатити компенсацію в місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості із заробітної плати. В решті рішення суду залишити без змін. Посилається на те, що судом неповно та неправильно встановлено обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, невірно застосовано норми матеріального та процесуального права. Вказує, що судом невірно розраховано середньоденна заробітна плата позивача.

Апелянт в суді апеляційної інстанції підтримала апеляційну скаргу , просила рішення суду першої інстанції змінити в частині перерахування середньоденного заробітку та стягнути середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 101 864 грн 12 коп.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив.

На підставі ст.. 305 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом №15/4-к від 20 березня 2012 року (а.с.15) ОСОБА_2 прийнято на роботу на посаду юриста ТОВ «Інтервуд» в порядку переведення з ТОВ «ДЖИЛ» з 21 березня 2012 року, що підтверджується даними трудової книжки (а.с.11-12).

Наказом № 26-к від 10 червня 2013 року ОСОБА_2 звільнена з посади юрисконсульта, за угодою сторін, згідно п.1 ст. 36 КЗпП України10 червня 2013 року (а.с.14). В наказі також наказано бухгалтерії виплатити ОСОБА_2 компенсацію за 15 календарних днів невикористаної щорічної відпустки.

У відповідності до довідки від 10.06.2013 року №3 ТОВ «Інтервуд» сума заборгованості компанії перед ОСОБА_2 по заробітній платі складає 14 296 грн. 79 коп.

Як вбачається з проведеного позивачем розрахунку розмір компенсації втрати заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати складає 3 619,07 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в цій частині суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про стягнення заборгованості, яка нарахована самим відповідачем, та про стягнення компенсації втрати заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати.

Апелянт не погоджується із розрахунком середньої заробітної плати, яка судом стягнута з відповідача за час затримки розрахунку при звільненні.

Відповідно до ст.. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки , зазначені в ст.. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Оскільки фактичний розрахунок не відбувся, то суд першої інстанції правомірно стягнув середній заробіток по час постановлення рішення суду.

Щодо розрахунку середньоденної заробітної плати, то суд першої інстанції навів детальний розрахунок , який передбачений Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року за № 100 «Про порядок обчислення середньої заробітної плати».

Колегія суддів прийшла до висновку, що розрахунок середньоденної заробітної плати повинен бути здійснений за два місяці, що передують звільненню працівника, тобто за квітень та травень 2013 року, однак, в такому випадку середньоденний заробіток буде менший, ніж нараховано судом першої інстанції, що призведе до погіршення становища апелянта, про що вона суд апеляційної інстанції не просила.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст..ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 30 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді :