Провадження № 2/127/4244/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2015року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «ОСОБА_2 Гарант» про стягнення заборгованості по зарплаті та витрат за проїзд до місця роботи,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного підприємства «ОСОБА_2 Гарант» про стягнення заборгованості по зарплаті та витрат за проїзд до місця роботи. Позов мотивує тим, що 21.10.2014року відповідачу через менджера ОСОБА_2 та начальника служби безпеки ОСОБА_3 позивачем була подана заява про працевлаштування на посаду начальника зміни охорони. З 21.10.2014 року по 05.11.2014 року позивач працював начальником зміни охорони на Козятинському лісокомбінаті. З 26.11.2014 року по 26.02.2015 року позивач працював начальником зміни охорони на обєкті ТОВ «Овочева Скарбниця». Після виконання роботи кожен місяць позивач, як начальник зміни, надавав відповідачу табель чергувань, постову відомість та документи про проїзд до місця роботи на трьох чоловік. Відповідач завжди вчасно перераховував заробітну плату на особову банківську картку. Однак, заробітна плата за період з 04.02.2015 року по 26.02.2015 року відповідач не виплати. Крім того, не виплатив кошти витрачені на проїзд до місця роботи і назад, що було обумовлено при працевлаштуванні. Просить стягнути із ПП «ОСОБА_3 Гарант» на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 3200грн., понесені витрати на проїзд в сумі 240 грн. та моральну шкоду в розмірі 1500грн.

В судове засіданні позивач не зявився, однак будучи в судовому засіданні 03.07.2015 року позов підтримав, за обставин викладених в ньому, просив позов задовольнити. Крім того, згідно позовних вимог позивач просить розглядати справу у його відсутність, в звязку з його скрутним матеріальним становищем.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала щодо його задоволення.

Враховуючи думку представника відповідача, вимоги ст. 158 ЦПК України та те, що позивач в прохальній частині позову просив розглядати справу у його відсутність, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, за наявними в справі доказами.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову з наступних підстав.

При розгляді справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обґрунтовуючи позов позивач зазначає, що перебував у трудових відносинах з відповідачем з 21.10.2014 року, а заяву про працевлаштування на посаду начальних зміни охорони була позивачем подана через менеджера - ОСОБА_2 та начальника служби безпеки ОСОБА_3, однак дане твердження спростовується матеріалами справи, а саме: згідно журналу обліку вхідних документів ПП «ОСОБА_3 Гарант» в період з 21.10.2014 до відповідача не надходило заяв від позивача.

Крім того, згідно штатного розкладу станом на 01.10.2014 року та на 01.11.2014 рік ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у відповідача не працювали.

В судовому засіданні позивача пояснив, що заяву про працевлаштування подавав в м. Житомирі, однак згідно витягу від 14.07.2015 року за №20870435 місцезнаходження відповідача м. Вінниця, даних про наявність структурних підрозділів відсутні.

Крім того, позивач зазначає, що 21 жовтня 2014 року по 05 листопада 2014 року працював начальником зміни охорони на Козятинському мясокомбінаті, однак доказів цього не надає, натомість згідно із посвідчень про відрядження та наказів про відрядження №№10/14-1, 10/14-2, 10/14-3, 11/14-1, 11/14-2, 10/14-3 вбачається, що в період з 21.10.2014 року по 05.11.2014 року, на який посилається позивач, до ПАТ «Козятинський мясокомбінат» відповідачем для охорони обєкту направлялись ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, також такі працівники як ОСОБА_10 комерційний директор, та ОСОБА_11, курєр. Перебування вищезазначених осіб на території ПАТ «Козятинський мясокомбінат» засвідчується посвідчення про відрядження, що проштамповані печаткою як відповідача, так і печаткою ПАТ «Козятинський мясокомбінат». Окрім того, зазначений факт і осіб, які перебували у трудових відносинах з відповідачем в жовтні-листопаді 2014 року, засвідчується табелями обліку робочого часу за жовтень і листопад 2014 року.

Керуючись листом Міністерства праці та соціальної політики від 13.05.2010 за №140/13/116-10 «Про розяснення деяких питань законодавства» та пунктом 1.6 Інструкції зі статистики кількості працівників, затвердженої наказом Держкомстату України від 28.09.2005 р. N 286 та зареєстрованої в Мін'юсті 30.11.2005 р. за N 1442/11722, передбачено, що форми державних статистичних спостережень на підприємствах заповнюються на основі типових форм первинної облікової документації.

До первинної облікової документації для визначення кількісного складу працівників належить і табель обліку використання робочого часу.

Ведення табельного обліку робочого часу на підприємствах, в установах і організаціях регламентується наказом Держкомстату України від 05.12.2008 р. N 489 "Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці". У табелі обліку використання робочого часу (типова форма N п-5) робляться відмітки про фактично відпрацьований час, відпрацьовані за місяць години, в т. ч. надурочні, вечірні, нічні години роботи та ін., а також інші відхилення від нормальних умов роботи.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за період з 04.02.2015 року по 26.02.2015 року, в обґрунтування даної позовної вимоги позивач зазначає, що в період з 26.11.2014 року по 26.02.2015 року він працював начальником зміни охорони на обєктів ТОВ «Овочева скарбниця». На підтвердження надав суду табель чергувань підрозділу охорони за січень 2015 року та грудень 2014 року на обєкті в ТОВ «Овочева скарбниця», постову відомість на обєкті ТОВ «Овочева скарбниця» на період з 04.02.2015 року по 26.02.2015 року, однак суд дані докази не бере до уваги, з огляду на наступне.

Позивач просить стягнути заробітну плату за період з 04.02.2015 року по 26.02.2015 року, а табелі подає за грудень 2014 року та за січень 2015 року тобто дані табелі не можуть бути належними доказами, що підтверджують роботу позивача в лютому 2015 року. Крім того табелі підписані лише позивачем, ні печатки ні підпису відповідача в табелі, не має. Щодо доказу - постова відомість, то вона також завірена лише підписами позивача і немає жодного погодження з відповідачем печатки відповідача та/або підпису уповноваженої особи відповідача.

Крім того, позивачем надано акт виявлення та тимчасового затримання особи, що має ознаки алкогольного спяніння від 25.02.2015року, з якого вбачається, що 25.02.2015 року на ТОВ «Славянка» було затримано ОСОБА_12 «грузчика» і даний акт підписаний генеральним директором ОСОБА_13, однак жодного штампу та/або печатки/підпису зі сторони відповідача, акт від 25.02.2015 року не містить.

Згідно журналу обліку договорів між відповідачем та ТОВ «Овочева скарбниця» та ТОВ «Славянка» - договорів про надання послуг охорони в період з 05 листопада 2014 року по 26 лютого 2015 року немає.

Крім того, в позивач посилається на те, що заробітну плату він отримував на банківську картку, судом було зобовязано позивача надати виписки по банківським рахунка, однак позивач даних доказів суду не надав.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу статей 58,59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ст. 212 ЦПК).

Враховуючи викладене, та те, що позивачем не надано доказів в підтвердження трудових відносин з відповідачем, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 208, 212-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного підприємства «ОСОБА_10 Гарант» про стягнення заборгованості по зарплаті та витрат за проїзд до місця роботи - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

Справа №127/12672/15-ц

Провадження № 2/127/4244/15

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

16.07.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «ОСОБА_10 Гарант» про стягнення заборгованості по зарплаті та витрат за проїзд до місця роботи, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного підприємства «ОСОБА_10 Гарант» про стягнення заборгованості по зарплаті та витрат за проїзд до місця роботи - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: