Справа № 234/3861/15-ц
Провадження № 2/234/2310/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2015 року місто Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

у складі: головуючого судді Чернобай А.О.,

при секретарі Науменко А.Е., Пономаренко О.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача та третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи ОСОБА_5, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» про припинення зобовязання договору поруки та іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

24.03.2015 року ОСОБА_3 звернулася з позовом в суд до ОСОБА_4 акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи ОСОБА_5, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» про припинення зобовязання договору поруки та іпотеки.

Із позову вбачається, що 27.03.2008 року між ОСОБА_3 та ПриватБанком було укладено договір поруки № КТН3GI, згідно якого позивачка взяла на себе зобовязання за виконання відповідачем ОСОБА_5 договору про іпотечний кредит № КТН3GI від 27.03.2008 року. В цей же день між позивачкою та відповідачем було укладено іпотечний договір, за яким позивач взяла на себе зобовязання передати банку свій будинок № 5 по вул. Добролюбова у м. Краматорську в іпотеку. Нещодавно позивачка дізналася про те, що відповідач з третьою особою ОСОБА_5 30.07.2008 року без її відома уклали до договору про іпотечний кредит № КТН3GI від 27.03.2008 року додаткову угоду, за якою кредитні зобовязання суттєво змінилися. Позивач вважає, що відповідач повинен був укласти 30.07.2008 року додаткову угоду і з поручителем, повязану зі зміною валюти грошового зобовязання, встановленням відсотків за резервування грошей, зміною строку виконання договору, так як збільшився обсяг відповідальності позивача та у звязку з тим, що додатковою угодою були змінені усі суттєві умови кредитного договору. Згідно додаткової угоди від 30.07.2008 року третя особа ОСОБА_5 отримав від ПриватБанку 15132,11 доларів США та забезпечив виконання договору будинком позивачки. Змінився термін дії кредитного договору: був до 27.03.2023 року, став до 27.03.2018 року. Відсоткова ставка складає 17% замість 15%. Позивачка та відповідач не узгоджували прийняття нового зобовязання за іпотечним договором. Додаткових угод позивач не підписувала. Зобовязання, яке міститься в п. 2 розділу Іпотечного договору «терміни та поняття» вже не існує, воно фактично припинилося укладанням Додаткової угоди між відповідачем та ОСОБА_5 30.07.2008 року. Позивач вважає, що відповідач в односторонньому порядку змінив зобовязання за іпотечним кредитом, на що позивачка згоду не дала. Водночас, своїми діями відповідач та ОСОБА_5 припинили первісні зобовязання за іпотечним договором. Таким чином, позивач вважає, що так як припинилися первісні зобовязання, за виконання яких позивачка відповідала своїм будинком за іпотечним кредитом від 27.03.2008 року, припинилося право відповідача на іпотеку, зобовязання позивачки за іпотечним договором. Нові зобовязання, забезпечені будинком позивачки, не були зареєстровані нотаріально згідно ст.. 585 ЦК України. 27.03.2008 року між позивачкою та третьою особою ПАТ «СК «Інгосстрах» був укладений договір страхування майна № КТН3GI, за яким був застрахований предмет іпотеки житловий будинок № 5 по вулиці Добролюбова у м. Краматорську. Згідно п. 5. 2 договору страхування цей договір укладено на виконання договору застави, тобто він є похідним. Отже, так як договір іпотеки є припиненим, то й договір страхування теж.

Позивач просить винести рішення, яким визнати первісні зобовязання за Договором про іпотечний кредит № КТН3GI від 27.03.2008 року припиненими. Визнати договір поруки № КТН3GI від 27.03.2008 року припиненим. Припинити правовідносини між ОСОБА_3 та ПриватБанком за іпотечним договором № КТН3GI від 27.03.2008 року. Припинити право ПриватБанку на іпотеку на житловий будинок № 5 по вулиці Добролюбова у м. Краматорську. Припинити заборону відчуження житлового будинку № 5 по вул. Добролюбова у м. Краматорську у звязку з укладанням іпотечного договору від 27.03.2008 року № КТН3GI, зареєстрованому у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, запис від 27.03.2008 року № 1534-9. Припинити Договір страхування майна № КТН3GI від 27.03.2008 року. Зобовязати ПриватБанк передати ОСОБА_3 оригінали документів на будинок № 5 по вул.. Добролюбова у м. Краматорську: договір купівлі продажу будинку, технічний паспорт, домову книгу. Стягнути з відповідача судові витрати.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у позові та просила позовні вимоги задовольнити. Додатково пояснила, що відповідно до ст. 16 ЦК України ч. 2 п. 7 припинення правовідношення є способом захисту цивільних прав та інтересів. Тому вважає, що позивачем обґрунтовано заявлена вимога про припинення правовідносин між ОСОБА_3 та ПриватБанком за іпотечним договором № КТН3GI від 27.03.2008 року. Крім того, вважає, що позивачем не пропущено строк позовної давності, оскільки як тільки позивачка дізналася про додаткову угоду до договору про іпотечний кредит, то приблизно десь через тиждень була подана позовна заява до суду. Крім того, на час розгляду справи усі договори є діючими, а тому не можливо казати, що позивачка пропустила строк позовної давності згідно ст. 267 ЦК України.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що оскільки позивачка не є стороною по договору про іпотечний кредит № КТН3GI від 27.03.2008 року, тому ОСОБА_3 не може просити суд визнати первісні зобовязання за Договором про іпотечний кредит № КТН3GI від 27.03.2008 року припиненими. Договір про іпотечний кредит № КТН3GI від 27.03.2008 року укладався між ПриватБанком та сином позивачки ОСОБА_5 Крім того, представник відповідача просить до усіх вимог позивача застосувати строк позовної давності, оскільки додаткова угода до договору про іпотечний кредит № КТН3GI від 27.03.2008 року укладалася ще 30.07.2008 року, та з 2008 року позивачка ніяких вимог до банку не предявляла, та суду не надано доказів стосовно того, коли позивачка дізналася про укладання даної додаткової угоди від 30.07.2008 року та до позову не була додана заява про поновлення пропущених строків позовної давності з поясненням поважності причин пропуску. Таким чином, представник відповідача вважає, що позивач пропустив строк позовної давності. Що стосується позовних вимог про визнання договору поруки припиненим, то відповідач вважає, що такі вимоги не можуть бути задоволені, оскільки п. 1.5 договору поруки № КТН3GI від 27.03.2008 року передбачено, що цим договором поручитель дає згоду на зміну умов договору про іпотечний кредит без додаткового погодження змін з Поручителем. Вважає, що додаткову угоду з поручителем банк не повинен був укладати, оскільки при укладанні договору поруки позивач надав згоду на зміну основного зобовязання без погодження з нею, тому визнавати припиненим договір поруки немає підстав. Збільшення основного зобовязання не було, отже для внесення зміни до договору іпотеки не було правових підстав. Розмір зобовязання додатковою угодою до договору про іпотечний кредит не змінився. Відсоткова ставка стала менше. Крім того, умовами договору поруки та іпотеки передбачалося, що можуть бути зміни до договору. Позовні вимоги позивача щодо припинення права відповідача на іпотеку взагалі суперечить вимогам ЗУ «Про іпотеку», ст. 17 цього закону передбачені підстави припинення іпотеки. Позовні вимоги щодо припинення заборони відчуження житлового будинку № 5 по вул. Добролюбова у м. Краматорську у звязку з укладанням іпотечного договору від 27.03.2008 року № КТН3GI, зареєстрованому у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, запис від 27.03.2008 року № 1534-9 взагалі відносяться до дій нотаріуса, але не до банку, тому не можуть бути задоволенні судом. Крім того, позивач ніяких посилань на нормативну базу не надав. Так як СК «Інгострах» не є відповідачем по справі, а лише третьою особою, тому вимога до банку щодо припинення договору страхування також є необґрунтованою. Фактично позивач висуває позовну вимогу до третьої особи по справі. Оскільки усі попередні вимоги позивача не підтвердженні, тому і вимога позивача щодо зобовязання ПриватБанку передати ОСОБА_3 оригінали документів на будинок № 5 по вул. Добролюбова у м. Краматорську: договір купівлі продажу будинку, технічний паспорт, домову книгу не підлягає задоволенню. Просить відмовити у позові у повному обсязі.

Третя особа ПРАТ Страхова Компанія «Інгосстрах» у судовому засіданні проти позову заперечувала, оскільки не є відповідачем по справі. Позивач висуває позовну вимогу про припинення договору страхування, при цьому ПАТ СК «ІНГОССТРАХ» не залучений до справи в якості відповідача. Фактично позивач висуває позовну вимогу до третьої особи по справі. Цивільний процес не передбачає можливості розгляду позовних вимог до третьої особи, без притягнення до справи в якості відповідача.

Третя особа ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден та просив їх задовольнити.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 27.03.2008 року між ОСОБА_4 акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та третьою особою ОСОБА_5 було укладено договір про іпотечний кредит № КТН3GI, згідно якого ОСОБА_4 акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» надав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 75000,00 грн., а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути кредит у сумі 75000,00 грн., сплатити відсотки за користування кредитом розмірі 15% річних. Термін погашення кредиту не пізніше 27.03.2023 року.(а.с. 8-11)

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлено, що банк свої зобов'язання за договором про іпотечний кредит виконав, та надав ОСОБА_5 кредит в сумі 75000,00 грн., зі сплатою відсотків в розмірі 15% річних строком погашення не пізніше 27.03.2023 р. на поліпшення якості окремого житлового будинку, розташованого за адресою: Донецька область, м. Краматорськ ,вул. Добролюбова, 5.

Судом встановлено, що договор про іпотечний кредит № КТН3GI від 27.03.2008 року був укладений між відповідачем - ОСОБА_4 акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та третьою особою - ОСОБА_5, позивачка ОСОБА_3 не є стороною цього договору.

За змістом ст. 3 ЦПК України право на звернення до суду має особа, права, свободи чи інтереси якої порушуються, не визнаються або оспорюються.

Вимога про визнання первісних зобовязань за договором про іпотечний кредит № КТН3GI від 27.03.2008 року припиненими може ставитися стороною правочину або заінтересованою особою, права якої порушено оспорюваним правочином.

Представником позивача не надано суду доказів щодо порушення прав позивача внаслідок укладання третьою особою ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_4 акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» договору про іпотечний кредит № КТН3GI від 27.03.2008 року. Позивачка не була стороною цього договору та жодних прав та обовязків по цьому договору не набувала.

З огляду на викладене, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог про визнання зобовязання за договором про іпотечний кредит № КТН3GI від 27.03.2008 року припиненими слід відмовити.

30.07.2008 року між ОСОБА_4 акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та третьою особою ОСОБА_5 було укладено додаткову угоду до договору про іпотечний кредит № КТН3GI від 27.03.2008 року, згідно якої банк надав ОСОБА_5 кредитні кошти у розмірі 15132,11 доларів США на придбання нерухомості, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,17 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 3% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 7.2. даного договору. Станом на 30 липня 2008 року залишок заборгованості по договору про іпотечний кредит № КТН3GI від 27.03.2008 року складає 70213,00 грн., що еквівалентно 15132,11 доларів США (а.с. 13-16).

27.03.2008 року між ОСОБА_4 акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та позивачкою ОСОБА_3 та третьою особою ОСОБА_5 було укладено договір поруки № КТН3GI, згідно якого позивачка взяла на себе зобовязання за виконання відповідачем ОСОБА_5 договору про іпотечний кредит № КТН3GI від 27.03.2008 року та додатковими угодами до нього, к існуючими на момент укладання Договору, так і тими, що виникають на його підставі в майбутньому. (а.с. 18 19)

Відповідно до п. 1.5 договору поруки поручитель дає згоду на зміну умов Договору про іпотечний кредит без додаткового погодження змін з поручителем.

Згідно п. 4.2 договору поруки порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання за договором про іпотечний кредит.

П.4.3 цього договору передбачено, що не допускається припинення поруки без припинення забезпеченого нею зобовязання.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Зі змісту наведеної норми випливає, що порука є угодою щодо прийняття перед третьою особою на себе обов'язку поручитися перед кредитором за виконання боржником свого зобов'язання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов'язання боржником шляхом відшкодування в грошовій формі того, що не було виконане боржником.

Порука є способом забезпечення виконання зобов'язання (стаття 553 ЦК), договір поруки не створює обов'язків для будь-яких інших осіб, крім сторін за цим договором.

Згідно ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання.

Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись сторонами належним чином та у встановленні строки.

Ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Отже, у судовому засіданні встановлено, що договором поруки, а саме: п. 1.5. передбачено, що поручитель дає згоду на зміну умов Договору про іпотечний кредит без додаткового погодження змін з поручителем, тобто ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання без укладання додаткової угоди до договору поруки.

Тому суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо визнання договору поруки припиненим є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

27.03.2008 року між позивачкою та відповідачем було укладено іпотечний договір № КТН3GI, за яким позивач з метою забезпечення належного виконання зобовязання, що випливає з договору про іпотечний кредит, передає, а іпотекодержатель приймає в іпотеку нерухоме майно житлового призначення будинок № 5 по вул. Добролюбова у м. Краматорську в іпотеку. (а.с. 76 - 79).

В цей же день приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу у звязку із посвідченням договору іпотеки № КТН3GI накладено заборону відчуження зазначеного в договорі будинку, який належить ОСОБА_3, надалі до припинення дії договору іпотеки. (а.с. 79)

Іпотечним договором № КТН3GI від 27.03.2008 року закріплені терміни та тлумачення, згідно якого Договір про іпотечний кредит Договір про іпотечний кредит від 27.03.2008 року № КТН3GI, укладений між Іпотекодержателем та ОСОБА_5, а також усі додаткові угоди, додатки, зміни та доповнення до нього, які чинні на момент укладання цього договору та можуть бути укладені після його укладання.

Договором іпотеки п. 3.4 передбачено, що іпотека припиняється з виконанням у повному обсязі зобовязань; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Відповідно до статті 1 Закону України Про іпотеку іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Отже, іпотека є самостійним видом забезпечення виконання зобовязання.

Правова природа іпотеки полягає у забезпеченні можливості кредитора у разі невиконання боржником зобовязання, забезпеченого іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку нерухомого майна переважно перед іншими кредиторами боржника.

Згідно зі статтею 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів того, що кредитний договір, в забезпечення виконання якого укладено договір іпотеки виконаний (припинився), суду не надано.

Відповідно до частини пятої статті 3 Закону України Про іпотеку іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: - припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору;

- реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону;

- набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки;

- визнання іпотечного договору недійсним;

- знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не

припиняється;

- з інших підстав, передбачених цим Законом.

Згідно ст. 598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобовязання на вимогу однієї сторони допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Позивач обґрунтовує свої вимоги статтею 19 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про іпотеку» будь-яке збільшення основного зобов'язання або процентів за основним зобов'язанням, крім випадків, коли таке збільшення прямо передбачене іпотечним договором, може бути здійснене після

державної реєстрації відповідних відомостей про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою. Таке збільшення підпорядковується пріоритету вимоги за будь-яким іншим зобов'язанням, забезпеченим предметом іпотеки, яка була зареєстрована до реєстрації відповідної зміни умов обтяження нерухомого майна іпотекою. У разі коригування графіка виконання основного зобов'язання у зв'язку з його частковим достроковим погашенням анулювання заставної і видача нової заставної не є

обов'язковими.

Судом встановлено, що 27.03.2008 року між ОСОБА_4 акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та третьою особою ОСОБА_5 було укладено договір про іпотечний кредит № КТН3GI, згідно якого ОСОБА_4 акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» надав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 75000,00 грн., а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути кредит у сумі 75000,00 грн., сплатити відсотки за користування кредитом розмірі 15% річних. Термін погашення кредиту не пізніше 27.03.2023 року.(а.с. 8-11)

Згідно п. 8.1 додаткової угоди до договору про іпотечний кредит № КТН3GI від 27.03.2008 року договору банк надав ОСОБА_5 кредитні кошти у розмірі 15132,11 доларів США на придбання нерухомості, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,17 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 3% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 7.2. даного договору. Станом на 30 липня 2008 року залишок заборгованості по договору про іпотечний кредит № КТН3GI від 27.03.2008 року складає 70213,00 грн., що еквівалентно 15132,11 доларів США. (а.с. 16)

У судовому засіданні встановлено, що відсоткова ставка за кредитним договором змінилася в сторону зменшення з 15% річних на 1,17% в місяць (1,17 х 12 місяців = 14,04% річних).

Станом на 27.03.2008 року офіційний курс НБУ гривні до долара США становив 505 грн. за 100 доларів США. (а.с. 97)

Станом на 30.07.2008 ріку офіційний курс НБУ гривні до долара США становив 484,48 грн. за 100 доларів США. (а.с. 96)

Таким чином, суд приходить до висновку, що при укладанні додаткової угоди до договору про іпотечний кредит збільшення основного зобов'язання або процентів за основним зобов'язанням не відбулося.

За таких обставин, позовні вимоги позивача про припинення правовідносин між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк» за іпотечним договором № КТН3GI від 27.03.2008 року не підлягають задоволенню за їх необгрунтованістю.

Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладає заборону їх відчуження.

Статтею 74 Закону України «Про нотаріат» передбачається, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Тобто, накладання та зняття заборони є наслідком виникнення чи припинення іпотечних відносин права іпотеки. Саме тому, нотаріус, який проводить державну реєстрацію припинення заборони відчуження нерухомого майна у разі, коли така заборона накладалася у звязку з виникненням іпотеки, проводить також державну реєстрацію припинення іпотеки.

Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про припинення правовідносин між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк» за іпотечним договором № КТН3GI від 27.03.2008 року, а позовні вимоги позивачки про припинення заборони відчуження житлового будинку № 5 по вул.. Добролюбова у м. Краматорську у звязку з укладанням іпотечного договору від 27.03.2008 року № КТН3GI, зареєстрованому у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, запис від 27.03.2008 року № 1534-9 та зобовязання ПриватБанка передати ОСОБА_3 оригінали документів на будинок № 5 по вул. Добролюбова у м. Краматорську є похідними від вимог про припинення правовідносин між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк» за іпотечним договором № КТН3GI від 27.03.2008 року, то, суд вважає, що і у задоволенні похідних позовних вимог необхідно відмовити.

27.03.2008 року між третьою особою - Закритим акціонерним товариством «Інгосстрах» та позивачкою ОСОБА_3 було укладено договір страхування майна № КТН3GI. (а.с. 25-26)

Згідно п. 5.2 Договору страхування цей договір укладено на виконання договору застави, укладеного між ПриватБанком та Страхувальником, з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором від 27.03.2008 року № КТН3GI.

Пунктом 11.9 договору страхування майна від 27.03.2008 року № КТН3GI закріплено, що дія договору страхування припиняється:

- за згодою сторін;

- закінчення терміну дії, виконання Страховиком зобовязань перед Страхувальником у повному обсязі;

- несплати Страхувальником страхових платежів у встановлені даним Договором терміни;

- у разі ліквідації страхувальника юридичної особи або смерті страхувальника громадянина чи втрати ним дієздатності;

- у разі ліквідації Страховика у порядку встановленим законодавством України;

- прийняття судового рішення про визнання договору страхування недійсним;

- в інших випадках, передбачених законодавством України.

Умови страхування (стор. 2) є невідємною частиною цього договору.

Умовами страхування закріплено, що цей договір припиняється та втрачає чинність за згодою сторін, а також у разі:

1.закінчення строку його дії.

2.виконання Страховиком зобовязань перед Страхувальником у повному обсязі.

3.несплати Страхувальником страхових платежів у встановлені цим договором строки.

4.ліквідації Страхувальника - юридичної особи або смерті страхувальника громадянина чи втрати ним дієздатності, за винятком випадків, передбачених ст.ст. 22, 23 і 24 Закону України «Про страхування».

5.ліквідації Страховика у порядку встановленим законодавством України.

6.прийняття судового рішення про визнання договору страхування недійсним.

7.закінчення кредитного договору за наявності заяви страхувальника про дострокове припинення дії цього договору, яка повинна бути поданною страховикові в особі страхового агента не пізніше ніж за 30 днів до дати припинення дії цього договору. У цьому разі страховик повертає страхувальнику частину страхового платежу у розмірі, пропорційному періоду, що залишився до закінчення дії цього договору, з відрахуванням нормативних витрат на ведення справи, визначених при розрахунку страхового арифу у розмірі 20% страхового тарифу, та фактичних виплат страхового відшкодування, що були здійсненні за цим договором.

Позивач заявила позовні вимоги щодо припинення договору страхування до ПАТ СК «Інгосстрах», оскільки вважає, що договір страхування є похідним від договору іпотеки, отже, так як договір іпотеки є припиненим, то й договір страхування теж вважається припиненим.

Однак, судом не встановлено підстав для припинення договору іпотеки, а також відсутні підстави припинення договору страхування, визначенні у п. 11.9 договору страхування та в умовах страхування.

Крім того, позивач заявила вимоги щодо припинення договору страхування до ПАТ СК «Інгосстрах», яка по справі є лише третьої особою, а відповідно до вимог ЦПК України вимоги предявляються до відповідачів по справі, заяви про залучення до справи у якості відповідача ПАТ СК «Інгосстрах» представником позивача суду не надано.

За таких обставин суд вважає, що у задоволенні позовних вимог в цій частині також необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 8, 10, 12-15, 88, 212 - 215, 223 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 553, 599, 627, 629 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи ОСОБА_5, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» про припинення зобовязання договору поруки та іпотеки відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті й віддруковано в одному екземплярі.

Суддя: