АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/1331/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2045/15Головуючий у 1-й інстанції Шаповал Т.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Панченка О.О., Триголова В.М.

при секретарі: Коваль А.А.

за участю представника стягувача ОСОБА_2

представника заінтересованої особи ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_4 та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 04 червня 2015 року

по справі за скаргою Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" на дії державного виконавця та скасування постанов про накладення арешту.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2015 року Публічне акціонерне товариство«Банк «Фінанси та кредит» звернулось до суду зі скаргою на дії державного виконавця та скасування постанов про арешт. В обґрунтування своїх вимог зазначало, що 08 квітня 2015 року Київським районним судом м. Полтави було ухвалено рішення по справі за позовом ОСОБА_4 до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», яким позовні вимоги задоволено частково та стягнуто на користь позивача 530 986, 84 доларів США. В подальшому на підставі вказаного судового рішення було видано виконавчий лист.

21 травня 2015 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 було відкрито виконавче провадження, реєстраційний номер 47623515 з виконання вищевказаного виконавчого листа за №552/1331/15-ц від 07 травня 2015 року, виданого Київським районним судом м. Полтави про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" на користь ОСОБА_4 522 781,83 доларів США та винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належить ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» у межах суми звернення стягнення 530 986, 84 доларів США; а також постанова про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, якою було накладено арешт на кошти ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», які знаходяться на рахунку в головному управлінні НБУ по м. Києву та Київській області також у межах суми 530 986, 84 доларів США.

Вважає, що вказані постанови винесені з порушенням норм чинного законодавства та підлягають скасуванню. В звязку з цим просило визнати неправомірними та скасувати зазначені вище постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 від 21 травня 2015 року по виконавчому провадженню реєстраційний номер 47623515.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 04 червня 2015 року скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" на дії державного виконавця та скасування постанов про накладення арешту задоволено частково.

Визнано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах від 21 травня 2015 року в частині накладення арешту на кошти, що містяться на рахунку №1 в головному управлінні НБУ по м. Києву та Київській області неправомірною та скасовано.

В іншій частині вимог скарги відмовлено.

Частково не погодившись з даною ухвалою місцевого суду, її в апеляційному порядку оскаржили ОСОБА_4 та Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в своїй апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану ним ухвалу у частині, якою вимоги скарги задоволено та постановити нову, якою у задоволенні скарги відмовити, в іншій частині залишити ухвалу без змін.

Вважає помилковим посилання місцевого суду на ч. 3 ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність», оскільки приписи цієї статті не містять заборони щодо накладення арешту на грошові кошти на кореспондентських рахунках. Вважає, що правова природа накладення арешту на рахунок і на кошти на ньому різна.

В свою чергу ОСОБА_4 в апеляційній скарзі також просила ухвалу суду першої інстанції в частині визнання неправомірною та скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_6 про арешт коштів та інших цінностей боржників, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах від 21 травня 2015 року в частині накладення арешту на кошти, що містяться на рахунку №1 в головному управлінні НБУ по м. Києву та Київській області скасувати. Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та кредит" відмовити.

Вважає, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права з підстав аналогічних, наведеним в апеляційній скарзі Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Окрім того, вказувала, що районний суд, в порушення передбаченого ст. 6 ЦПК України принципу гласності та відкритості судового розгляду не залучив її, як стягувача у виконавчому провадженні до участі у справі.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали районного суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційних скарг, приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що в Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває на виконанні виконавче провадження №47623515 по виконанню виконавчого листа, виданого Київським районним судом м. Полтави про стягнення з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на користь ОСОБА_4 530 986, 84 доларів США.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 21 травня 2015 року ОСОБА_5 накладено арешт на все майно, що належить боржнику ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» у межах суми стягнення 530 986, 84 доларів США та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику лише в межах суми боргу.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 21 травня 2015 року накладено арешт на кошти, що містяться на рахунку №1 в головному управлінні НБУ по м. Києву та Київській області, а також на всі інші рахунки боржника, відкриті в установах банку, і також на рахунки, які можуть бути відкриті боржником після винесення постанови, що належать боржнику ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» у межах суми стягнення 530 986, 84 доларів США.

Виходячи зі встановлених обставин, з урахуванням положень ст. ст. 14, 52, 57 Закону України «Про виконавче провадження» суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що при винесенні постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а також винесенні постанови про арешт коштів та інших цінностей боржників, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах в частині накладення арешту на кошти, що містяться на рахунках боржника, відкритих в установах банку і рахунках, які можуть бути відкриті після винесення даної постанови, що належать боржнику ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» у межах суми 530 986, 84 доларів США державний виконавець, керувався нормами Закону України «Про виконавче провадження», тому підстави для скасування постанов відсутні.

Також колегія суддів знаходить правильним і висновок місцевого суду щодо неправомірності постанови державного виконавця в частині накладення арешту на кошти, що містяться на кореспондентському рахунку банку в головному управлінні НБУ по м.Києву та Київській області.

Так, частково задовольняючи скаргу ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на дії державного виконавця в частині визнання неправомірною та скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 21 травня 2015 року в частині накладення арешту на кошти, що містяться на рахунку №1 в головному управлінні НБУ по м. Києву та Київській області, місцевий суд обґрунтовано виходив з положень ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Враховуючи, що кошти, які знаходяться на кореспондентських рахунках Банків, належать не тільки банківській установі, обмеження операцій на них зачіпає інтереси інших клієнтів банку, а відтак, частина 4 ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачає можливість стягнення коштів з кореспондентських рахунків банку Національним банком України на вимогу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виключно у випадках, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

За наведених обставин доводи апеляційних скарг не спростовують правильності висновків місцевого суду щодо наявності підстав для часткового задоволення скарги ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

В свою чергу, посилання ОСОБА_4 в апеляційній скарзі на не залучення її, як стягувача у виконавчому провадженні, до участі у справі спростовуються наявними у справі доказами. Так, у вступній частині скарги ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» ОСОБА_4 зазначена в статусі стягувача та викликалась в судове засідання на 10-00 год. 04 червня 2015 року по розгляду даної скарги / а. с. 166-168, 176 т. 1/.

З урахуванням вищевикладеного, ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст. ст. 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_4 та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 04 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: