Справа № 502/694/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2015 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

при секретарі Урсул Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кілія цивільну справу

за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дітини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 31.03.2015 року звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення на його користь аліментів на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини усіх видів заробітку відповідача, але не менш 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з моменту звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття.

З позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що 20.02.2000 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_2. У шлюбі народилась ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, матірю якої є відповідач. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 26.08.2011 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 мешкає разом з батьком та знаходиться на його утриманні. ОСОБА_2 у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання своєї неповнолітньої доньки не надає, хоча офіційно працює педагогом-організатором Кілійського НВК «ЗОШ-І-ІІІ ступенів № 3 - ліцей» та отримує заробітну плату На підставі викладеного ОСОБА_1 просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

В судове засідання призначене на 19.06.2015 року позивач ОСОБА_1 не зявився, однак надав на адресу суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав і просить суд задовольнити позов у повному обсязі, розглянувши справу за його відсутності /а.с. 15/.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання призначене на 19.06.20015 року не зявилась, однак надала письмову заяву, згідно з якою проти задоволення уточненого позову не заперечує та просить суд розглянути справу за її відсутності.

На підставі письмових заяв позивача та відповідача суд ухвалює рішення, за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197 ЦПК України.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини:

20.02.2000 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_2.

17.07.2000 року у шлюбі народилась ОСОБА_3, матірю якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 312867 від 20.06.2012 року /а.с. 4/.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 26.08.2011 року розірвано шлюб зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 /а.с. 3/.

У довідці КП «Жилсервіс» від 27.08.2014 року зазначено, що ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1, разом з донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і донька знаходиться на його утриманні /а.с. 5/.

Згідно з довідкою відділу освіти Кілійської РДА № 173 від 28.05.2015 року, ОСОБА_2 працює педагогом-організатором Кілійського НВК «ЗОШ-І-ІІІ ступенів № 3 - ліцей» і на теперішній час знаходиться відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. Посадовий оклад вказаного працівника згідно тарифної сітки за 2014-2015 навчальні роки був встановлений у розмірі 1621,40 гривень /а.с. 18/.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як зазначено в частині 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що в судовому засіданні був достовірно встановлений обовязок ОСОБА_2 утримувати свою неповнолітню доньку, у звязку з чим позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного з ОСОБА_2 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 31.03.2015 року і до повноліття дитини, а саме до 17.07.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за 1 місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_4