УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2015 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Н.В.Марфіна розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про видачу виконавчого документа, -

в с т а н о в и в:

16.10.2015 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява Публічного Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Третейського суду при Асоціації українських банків. Заявлені вимоги мотивовано тим, що 14.08.2015 року постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків, у складі судді Ярошовця В. М., ухвалено судове рішення у справі № 1280/15 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу, яким позов задоволено частково, та стягнуто з відповідача 1047920,09 гривень, та 10879,21 грн. витрат пов'язаних із вирішенням спору в третейському суді. Заявник зазначає, що дане рішення відповідачем добровільно виконано не було, тому просить суд видати виконавчий лист на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 14.08.2015 року, яким стягнути вказану суму заборгованості, та витрат пов'язаних із вирішенням справи в Третейському суді.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, до початку судового засідання звернувся до суду з заявою, в якій просить відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв'язку із тим що вона приймає участь в іншому судовому засіданні.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив. До початку судового засідання до суду надійшло клопотання про витребування від позивача документів, а також про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 289-9 ЦПК України заява про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається суддею одноособово протягом п'ятнадцяти днів з дня її надходження до суду в судовому засіданні з викликом сторін. Неявка сторін чи однієї із сторін, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 06.03.2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 861/27/39-18/8-38 відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 65358,00 грн. (а.с. 8-14).

14.08.2015 р. Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків в складі третейського судді Ярошовця В. М. було прийнято рішення по справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, яким позовні вимоги позивача задоволено.

Частиною 2 ст. 387-7 Цивільного процесуального кодексу України та частиною 1 ст. 56 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що заява про видачу виконавчого листа про примусове виконання рішення третейського суду подається до суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про третейські суди» компетентний суд - місцевий загальний суд чи місцевий господарський суд за місцем розгляду справи третейським судом.

Як вбачається із наданих суду документів, місце знаходження третейського суду - м. Київ, вул. М. Раскової, 15, що територіально відноситься до Дніпровського району м. Києва, заява позивачем надана до суду загальної юрисдикції в межах строків.

Відповідно до ст.. 389-10 ЦПК України підставою для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду є, зокрема, якщо справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Третейська угода щодо розгляду спорів, пов'язаних з виконанням умов кредитного договору безпосередньо у Постійно діючому третейському суді при Асоціації українських банків викладена сторонами у п. 6.2 Кредитного договору.

Суд відмовляє у задоволенні клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, оскільки підстави для відкладення, на які посилається представник позивача, не передбачені чинним законодавством.

Крім того, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про витребування документів, оскільки не вбачає для цього підстав, а також в матеріалах справи наявна достатня кількість доказів для прийняття рішення по справі.

Законом України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» від 03.02.2011 р. зазначену норму закону було доповнено пунктом 14, відповідно якого третейським судам не підвідомчі справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Даний закон набрав чинності 12.03.2011 р.

Рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, по справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу, ухвалено 14 серпня 2015 року, тобто після внесення зазначених змін до Закону.

Згідно п. п. 22, 23 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; а споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

Як убачається із укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 кредитного договору від 06.03.2008 року, його предметом є надання банком позичальнику кредиту (грошових коштів) для цільового характеру використання позичальника, отже цей кредит у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» є споживчий і на правовідносини, що виникають між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за даними договором під час його укладення і виконання поширюється дія вказаного Закону.

Оскільки, ОСОБА_2 є споживачем послуг банку, спір виник щодо заборгованості за кредитом, третейському суду в силу положень пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» така справа не підвідомча».

Така ж правова позиція висловлена й у постанові Верховного Суду України від 02.09.2015 р. у справі № 6-856цс15, яка у відповідності до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Підсумовуючи наведене, дана заява про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду не підлягає задоволенню.

Керуючись п. 14 ст. 6, п. 2 ч. 6 ст. 56, Закону України «Про третейські суди», ст.. 209-210, 389-9, 389-10, 389-11 ЦПК України, суд -

У х в а л и в :

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду - відмовити.

Роз'яснити учасникам процесу, що після набрання законної сили ухвалою про відмову у видачі виконавчого листа спір між сторонами може бути вирішеним судом у загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом 15 днів після винесення ухвали про відмову у видачі виконавчого листа.

Суддя: