Номер провадження: 22-ц/785/4552/15
Головуючий у першій інстанції Маломуж А. І.
Доповідач Оверіна О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого Оверіної О.В.

Суддів Фальчука В.П., Таварткіладзе О.М.

при секретарі Швець В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 діючої в інтересах ОСОБА_3 на додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 19.03.2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа - орган опіки та піклування Київська районна адміністрація Одеської міської ради про визнання факту ухилення від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця та усунення від права спадкування ,-

В С Т А Н О В И Л А

Рішенням Київського раойнного суду м. Одеси від 25 липня 2014 року позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - задоволено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21.01.2015 року ,апеляційна скарга ОСОБА_3 та ОСОБА_4 -відхилена , рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 липня 2014 року - залишено без змін.

Додатковим рішення Київського районного суду м. Одеси заяву представника відповідача ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання факту ухилення від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця та усунення від права спадкування» - задовольнити частково.

Суд доповнив резолютивну частину рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 липня 2014 року за позовом ОСОБА_3. ОСОБА_4 до ОСОБА_6, третя особа - орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання факту ухилення від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця та усунення від права спадкування , вказавши:

Суд стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 витрати на правову допомогу у розмірі 1657,14 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, діюча в інтересах ОСОБА_3 просить додаткове рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення ,яким відмовити заявнику в задоволенні вимог , посилаючись на , тяжкий майновий стан.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши доводи скарги, судова колегія вважає, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно ст..303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає , що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи справу суд повно та всебічно з'ясував всі обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, обґрунтовано керувався нормами ЦПК України.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи , що 25 .07.2014 року Київським районним судом м. Одеси винесено рішення, відповідно до якого у задоволені позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання факту ухилення від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця та усунення від права спадкування - відмовити в повному обсязі.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21.01.2015 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 25.07.2014 року залишено без змін, рішення набрало законної сили.

23.02.2015 року представник відповідача надала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом не розглянуто питання відносно судових витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, яку відповідач сплатив в ході розгляду справи судом та про відшкодування яких було заявлено в ході судового засідання 06.06.2014 року.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої- небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Відповідно до ч. 1ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Заявником до заяви надано, розрахунок витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, відповідно до якого вартість наданої правової допомоги складає 5846,40 гривень, однак заявник вказує, що фактично відповідачем було сплачено грошові кошти у розмірі 3700,00 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1,2 ст. 84 ЦПК України, витрати пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

З матеріалів справи вбачається , що інтереси ОСОБА_6 в суді представляла ОСОБА_7 на підставі угоди про надання правової допомоги від 21.02.2014 року.

Як вказує відповідач по справі, він сплатив за надання правової допомоги грошові кошти у розмірі 3700,00 гривень, однак як вбачається із журналів судових засідань ОСОБА_7 приймала участь у судових засіданнях 21.02.2014 року з 11:31-12:28, 05.03.2014 з 14:02-15:02, 19.03.2014 року з 11:15-11:50, 22.05.2014 з 11:00 до 11:01 години.

Загальна кількість хвилин -153хвилини.

Сума граничного розміру компенсації витрат на оплату правової допомоги установленого Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», за участь його представника в судових засідання складає: 1147*40%: 100%=458,80 гривень за годину, а за 153 хвилини =1169,94 гривень.

ОСОБА_7, зі справою ознайомлювалася 05.03.2014 року, що підтверджується наявною у матеріалах справи заявою.

Враховуючи вищевикладене, суд обґрунтовано стягнув з позивача на користь відповідача витрати за правову допомогу у розмірі 1657,14 гривень (1169,94 гривень - за участь у судових засідання та 487,20 гривень за ознайомлення з матеріалами цивільної справи, на підставі наданих до суду документів.

Постановляючи рішення суд обґрунтовано керувався нормами матеріального та процесуального права, належним чином перевірив права і обов'язки сторін.

Рішення відповідає вимогам ст.ст.. 214 ,215 ЦПК України і підстав для його скасування немає.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обгрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60. ч. З ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303. 307 ч.І п.1, 308. 314, 315, 319 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 діючої в інтересах ОСОБА_3 - відхилити.

Додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 19.03.2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення , однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.В. Оверіна

Судді В.П. Фальчук

О.М. Таварткіладзе