Справа № 450/3416/14 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/783/2342/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.,

секретаря Гацій І.І.

з участю позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства "Український державний геологорозвідувальний інститут", з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Львівського відділення Українського державного геологорозвідувального інституту, про нарахування та виплату заробітної плати за вимушений прогул,-

встановила:

В грудні 2014 року позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Українського державного геологорозвідувального інституту, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Львівського відділення Українського державного геологорозвідувального інституту, просила зобов"язати відповідача відновити їй незаконно змінені істотні умови праці, зокрема режим роботи та нарахування заробітної плати в період з 05 квітня 2011 року по 19 березня 2012 року, за весь час дії наказу № 5 від 31 січня 2011 року та зобов"язати відповідача виплатити їй різницю в окладі за весь час вимушеного прогулу в розмірі 11753,00 грн.

Оскаржуваною ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 лютого 2015 року провадження у цивільній справі № 450/3416/14-ц за позовом ОСОБА_2 до Українського державного геологорозвідувального інституту, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Львівського відділення Українського державного геологорозвідувального інституту, про нарахування та виплату заробітної плати за вимушений прогул - закрито.

Ухвалу суду оскаржила позивач ОСОБА_2, вважає, що така постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі покликався на п. 5 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, що не має відношення до справи, оскільки стосується випадків, коли є рішення третейського суду.

Звертає увагу на те, що закриття провадження по справі можливе за умови, що є рішення суду, яке набрало законної сили, у якому збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

У даному випадку, підстави позовів різні, оскільки перший стосувався заборгованості по заробітній платі на умовах неповного робочого тижня, а другий виплати середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Просить скасувати ухвалу Пустомитівського районного суду від 03 лютого 2015 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, просить оскаржувану ухвалу скасувати. справу направити у районний суд для продовження розгляду.

Представник відповідача ДП "Український державний геологорозвідувальний інститут" в судове засідання не прибув, надав повідомлення про неможливість прибути представника відповідача в судове засідання 17.03.2015 року.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з"явилися.

За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволенню виходячи із наступного.

Закриваючи провадження по справі районний суд виходив з того, що з приводу даного спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав вже ухвалено рішення у справі № 2/1312/1407/12, яке набрало законної сили.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод конституційне право на судовий захист повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Закриття провадження - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв'язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи. Після закриття провадження позивач не має права на повторне звернення до суду з тим же позовом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

При цьому, закриття провадження у справі в цьому випадку можливе лише за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елемента не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав закривати провадження.

Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Підставою позову є конкретні обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги у поданій ним заяві та доказах.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що як і у справі №2/1312/1407/12 так і у даній справі сторонами є: позивач ОСОБА_2 та відповідач державне підприємство "Український Державний геологорозвідувальний інститут", а спір випливає з трудових правовідносин (а.с. 26, 41-42).

При цьому, предметом позовних вимог по даній цивільній справі є вимога про нарахування та виплату в користь позивача заробітної плати за вимушений прогул в розмірі 11753,00 грн., в той час коли по цивільній справі № 2/1312/1407/12, по якій ухвалено рішення від 17.08.2012 року, ставилась вимога про стягнення суми грошової компенсації за час вимушеної роботи на умовах неповного робочого тижня з виплатою 0,2 ставки заробітної плати за період з 05.04.2011 р. по 19.03.2012 р.

За загальними положеннями ЦПК України обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

На зазначені обставини суд першої інстанції уваги не звернув, відповідно колегія суддів вважає, що висновок суду про те, що дана справа виникла з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а тому провадження по ній підлягає закриттю, є помилковим, зробленим з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 311 ЦПК України однією з підстав для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Крім цього, судова колегія звертає увагу на те, що закриваючи провадження у справі фактично з підстав наявності судового рішення між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, як на підставу закриття суд покликався на п. 5 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, у якому передбачені інші підстави для закриття провадження по справі, що не може залишитись поза увагою апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 4 ч. 2 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 311, ст. 313, п. 2 ч. 1 ст. 314 ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 лютого 2015 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню в силу ст. 324 ЦПК України не підлягає.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

О.Ф. Павлишин