Провадження № 2/752/641/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 червня 2015 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Мирошниченко О.В.

при секретарі Конельській А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи - державний нотаріус Другої київської нотаріальної контори Київського міського нотаріального округу Шершун Н.К., Управління Державної автомобільної інспекції ГУ МВС в м. Києві, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, Головне управління Держземагенства у м. Києві про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права власності на майна в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, а саме на: 1/8 частину автомобіля «Опель Омега», державний номерний знак НОМЕР_1, та на 1/8 частину будинку та земельної ділянки. що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила про те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла її матір - ОСОБА_6, після смерті якої відкрилась спадщина. 12.02.2013 року позивач звернулась до Другої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак 12.08.2014 року державним нотаріусом винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки ОСОБА_3 не надано правовстановлюючих документів на майно, що на праві власності належало спадкодавцю. Позивач зазначає, що за час перебування у шлюбі її матір'ю - ОСОБА_6 та батьком - відповідачем у справі ОСОБА_2 придбано наступне рухоме та нерухоме майно: автомобіль «Опель Омега», державний номерний знак НОМЕР_1, а також будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Оскільки вказане майно придбано за час шлюбу, однак оформлене на ім'я відповідача ОСОБА_2, одна друга частина такого майна належала матері позивача ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності подружжя, а тому, враховуючи, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є її діти (ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.)та другий з подружжя (ОСОБА_2.), позивач вважає, що в судовому порядку за нею має бути визнано право власності на 1/8 частину вказаного вище майна.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник у судовому засіданні категорично заперечували проти задоволення позову. В обґрунтування заперечень зазначили про те, що єдиним майном, яке належало спадкодавцю ОСОБА_6 та складає спадкову масу на час її смерті є грошові кошти - вклади у банківській установі. Будь-яке інше рухоме та нерухоме майно, яке б належало спадкодавцю ОСОБА_6 на день її смерті, відсутнє, а тому позовні вимоги є безпідставними.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні визнав позов ОСОБА_3 та звернувся до суду з зустрічною позовною заявою, в якій просив визнати за ОСОБА_3 право власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, а саме на: 1/8 частину автомобіля «Опель Омега», державний номерний знак НОМЕР_1, та на 1/8 частину будинку та земельної ділянки. що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилась, просила розгляд справи проводити у її відсутність, проти задоволення позову ОСОБА_3 та зустрічного позову ОСОБА_3 не заперечувала.

Треті особи направили до суду заяви про розгляд справи у відсутність їх представників.

Вислухавши пояснення та заперечення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України).

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 30.08.1968 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб, виданого 30.08.1968 року Бюро ЗАГС Комсомольського району м. Воркута (т. 2 а.с. 75).

У період шлюбу у ОСОБА_6 та ОСОБА_2 народилось троє дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (т. 2 а.с. 77, 82, 97)

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6, що підтверджується даними свідоцтва про смерть, виданого 08.11.2012 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві (т. 2 а.с. 6).

05.02.2013 року до Другої київської державної нотаріальної контори звернувся ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_6

12.02.2013 року до Другої київської державної нотаріальної контори звернулась ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_6

05.04.2013 року до Другої київської державної нотаріальної контори звернувся ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_6

24.04.2013 року до Другої київської державної нотаріальної контори звернулась ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_6

05.02.2013 року державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу № 81/2013 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6, копія якої витребувана судом (т. 2 а.с. 2-218).

Постановою державного нотаріуса Другої київської державної нотаріальної контори Шершун Н.К. від 12.08.2014 року ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, у зв'язку із ненаданням документів, які б підтверджували право власності померлої ОСОБА_6 на майно: будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1, а також автомобіль.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 просили визнати за ними право власності на майно в порядку спадкування за законом, що належало їх матері - ОСОБА_6

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Позивачі за первісним та зустрічним позовами зазначають, що будинок та земельна ділянка по АДРЕСА_1, а також автомобіль «Опель Омега», державний номерний знак НОМЕР_1, набуто їх матір'ю ОСОБА_6 та батьком ОСОБА_2 за час шлюбу, а тому ОСОБА_6 на день її смерті належала одна друга частина вказаного вище рухомого та нерухомого майна.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщин Таким чином , зважаючи на те, що позивач разом із батьком проживав за однією адрес на час смерті останнього, то він є таким , що прийняв спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. А відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних д нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право власності на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Судом встановлено, що постановою державного нотаріуса Другої київської державної нотаріальної контори Шершун Н.К. від 12.08.2014 року ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, у зв'язку із ненаданням документів, які б підтверджували право власності померлої ОСОБА_6 на майно: будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1, а також автомобіль.

Відповідно до п.4.14 Глави 10 Розділу II вказаного вище Порядку при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус перевіряє склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину.

Судом достовірно встановлено та підтверджується доказами, наявними в матеріалах цивільної справи, за договором купівлі-продажу, укладеним 15.12.1981 року, ОСОБА_2 набув право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 (т. 3 а.с. 14 зворот, 15).

З листа Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 2 від 28.11.2014 року, вбачається, що в департаменті земельних ресурсів зареєстровано державний акт на право власності на земельну ділянку від 23.02.2005 року за номером НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_2 (т. 3 а.с. 30).

Відповідно до листа УДАІ ГУМВС України в м. Києві № 10/24934 від 24.11.2014 року, автомобіль марки «Опель» модель «Омега», 1996 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, згідно даних автоматизованої інформаційної системи управління обліковується за ОСОБА_2 (т. 3 а.с. 11).

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, з огляду на те, що позивачі за первісним та за зустрічним позовами, як спадкоємці майна померлої ОСОБА_6, не просять визначити частку померлої спадкодавці у праві спільної власності на майно, а будь-яке інше судове рішення про визначення частки померлої спадкодавці ОСОБА_6 у спільному майні подружжя відсутнє, позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами є не доведеними, з огляду на що не підлягають задоволенню.

Крім того, суд зазначає, що документи, які б давали суду можливість встановити обставини щодо підстав набуття ОСОБА_2 у власність земельної ділянки та автомобіля в матеріалах справи відсутні, доказів в розумінні ст.ст. 58,59 ЦПК України позивачами за первісним та зустрічним позовами суду не надано, при цьому суд зазначає, що особам, які брали участь у справі роз'яснювались процесуальні права, передбачені ст.ст. 27, 31 ЦПК України, однак правом на звернення до суду з клопотанням про витребування саме вказаних доказів позивачі не скористались.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи - державний нотаріус Другої київської нотаріальної контори Київського міського нотаріального округу Шершун Н.К., Управління Державної автомобільної інспекції ГУ МВС в м. Києві, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, Головне управління Держземагенства у м. Києві про визнання права власності в порядку спадкування за законом, - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права власності на майна в порядку спадкування за законом, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя