Малиновський районний суд м.Одеси
Справа № 2-1260/2010
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2010 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі: головуючого судді Дрішлюка А.І., при секретарі судового засідання Алманової І.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно, -
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності. Обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_1 зазначила, що згідно Свідоцтва про право власності на житло від 04.01.1997 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради №3-9112 її та відповідачам на праві спільної часткової власності належить 10/100 частин одноповерхового будинку за адресою: м.Одеса, вул.Литовська, буд.№20, кв.№19. З метою покращення житлових умов сторони добудували кухню площею 8,4 кв.м., санвузол площею 3,2 кв.м. та коридор площею 1,7 кв.м., тим самим збільшили площу до 88,6 кв.м.. В звязку з цим позивачка просила визнати за неї та відповідачами у рівних частках право власності на реконструйоване та добудоване нерухоме майно.
Представник позивача підтримав позовну заяву, надав згоду на заочний розгляд справи та прийняття по справі заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не зявилась, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Надали заяву про визнання позову. Суд у звязку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди представника позивача ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Як вбачається з матеріалів справи згідно Свідоцтва про право власності на житло від 04.01.1997 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради №3-9112 ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить 10/100 частин одноповерхового будинку за адресою: м.Одеса, вул.Литовська, буд.№20, кв.№19 (а.с.5). Зазначена частка квартири складалося з 5-ти кімнат житловою площею 11,0 кв.м., 14,5 кв.м., 9,3 кв.м.8,8 кв.м., 21,1 кв.м., кухні площею 7,3 кв.м., таощао ^ 3 жшіою шюїдсю 64.7 кв.м.. загальною 75.3 кв.м.
16.12.2008 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано, про що Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції було зроблено відповідний актовий запис № 426 (а.с.6).
З метою покращення житлових умов сторони добудували кухню площею 8,4 кв.м., санвузол площею 3,2 кв.м. та коридор площею 1,7 кв.м., тим самим збільшили площу до 88,6 кв.м..
Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. ЦК України встановлює можливість визнання права власності за певних умов, при цьому не містить додаткових умов, які повязані безпосередньо з процедурою здійснення будівельних робіт. Відповідно формальні порушення процедури не можуть впливати та визначати можливість або неможливість визнання права власності, якщо це прямо не передбачено законом. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (законного користувача, який зокрема користується захистом і проти власника) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. При системному тлумаченні ст. 376 ЦК України вбачається, що для застосування ч. 5 ст. 376 ЦК України суд повинен встановити наявність права власності чи користування на земельну ділянку особи, що просить визнати права власності, відсутність наявності порушень будівельно- технічних, санітарних норм при здійсненні самочинного будівництва, відсутність порушення прав інших осіб. Оскільки позивач є законним користувачем відповідної частини земельної ділянки, то в цій частині умови передбачені ст. 376 ЦК України виконані.
Як вбачається з розрахунку ідеальних часток проведеного КП «ОМБТІ та РОН» від 27.11.09 р. за адресою АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, у фактичному користуванні ОСОБА_1 знаходиться; 1-кухня площею 7,3 кв.м., 2-житлова площею 21,1 кв.м., 3-санвузел площею 3,3 кв.м., загальною площею 31,7 кв.м., житловою площею 21,1 кв.м., що складає 9/25 частин квартири № 19. У фактичному користуванні ОСОБА_2, ОСОБА_3 у рівних частках знаходиться: 4-жктлова площею 8, 8 кв.м., 5-житлова площею 9,3 кв.м., 6-житлова 11, 0 кв.м., 7-житлова площею 14, 5 кв.м., 8-коридор площею 1, 7 кв.м., 9 -кухня площею 8, 4 кв.м., 10- санвузол площею 3, 2 кв.м., загальною площею 56, 9 кв.м., житловою площею 43, 6 кв.м., що складає 16/25 частин квартири № 19 в рівних частках.
Згідно зі ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. При цьому власник, здійснюючи свої права, зобов'язаний не завдавати шкоди навколишньому середовищу, не порушувати права та охоронювані законом інтереси громадян, юридичних осіб і держави. Здійснивши перебудову позивач права інших осіб не порушив. Відповідно до ст.1 Першого Протоколу до „Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Враховуючи неможливість оформити право власності на самочинно реконструйоване приміщення в адміністративному порядку, а також відсутності встановлених ст. 376 ЦК України обставин, що унеможливлюють визнання права власності на самочинно реконструйоване майно у судовому порядку, суд задовольняє заявлені позовні вимоги.
Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Відповідно до ст. 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень Державний реєстр прав на нерухоме майно та їх обмежень (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, яка містить відомості про речові права на нерухоме майно, їх обмеження, суб'єктів речових прав, технічні характеристики об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо), кадастровий план земельної ділянки, а також відомості про правочини, вчинені щодо таких об'єктів нерухомого майна. Згідно з ч. 6 ст. 12 зазначеного Закону порядок ведення Державного реєстру прав встановлюється Кабінетом Міністрів України. У ч.5 Прикінцевих Положень Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень вказано, до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація обєктів нерухомості проводиться підприємствами бюро технічної інвентаризації.
Наказом Міністерства юстиції України Про затвердження Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно від 07.02.2007 року встановлено, що з метою належного забезпечення захисту права власності на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб до запровадження єдиної системи державної реєстрації прав власності на нерухоме майно та до введення в дію Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ) здійснюють реєстрацію прав власності на нерухоме майно, відповідно до затвердженого цим наказом Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно, яке визначає порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно в Україні та спрямоване на забезпечення визнання та захисту цих прав (п.1.1.). У відповідності із п. 1.4 Тимчасового положення державна реєстрація прав власності на нерухоме майно (далі - реєстрація прав) - це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об'єктів нерухомого майна на підставі правовстановлюючих документів коштом особи, що звернулася до БТІ.
На підставі наведеного, керуючись ст. 41, 47, 55 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 16, 376 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 208, 209, 212, 213-215, 217, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно, - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 9/25 квартири № 19 за адресою: м. Одеса, вз/л. Литовська, 20.
Визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_3 право власності на 16/25 квартири 19 за адресою: м. Одеса, вул. Литовська, 20.
Встановити порядок виконання рішення суду згідно з яким, це рішення у разі набранням ним законної сили є підставою для реєстрації права власності за ОСОБА_1 на 9/25 квартири № 19 за адресою: м. Одеса, вул. Литовська, 20, які складаються з: 1-кухня, площею 7,3 кв.м., 2-житлова площею 21,1 кв.м., 3-санвузел, площею 3,3 кв.м., загальною площею 31,7 кв.м., житловою площею 21,1 кв.м., що складає 9/25 частин квартири № 19; за ОСОБА_2, ОСОБА_3 на 16/25 частин квартири №19 за адресою: м. Одеса, вул. Литовська, 20, які складаються з: 4-житлова, площею 8, 8 кв.м., 5-житлова, площею 9,3 кв.м., 6-житлова 11, 0 кв.м., 7-житлова, площею 14, 5 кв.м.,8-коридор, площею 1, 7 кв.м. 9 -кухня площею 8, 4 кв.м., 10- санвузол, площею 3, 2 кв.м., загальною площею 56, 9 кв.м., житловою площею 43, 6 кв.м., в рівних частках.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії, позивачем в загальному порядку, тобто рішення суду позивачем може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.
Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції.
Строк, протягом якого розглядалася заява про скасування заочного рішення, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
ГОЛОВУЮЧИЙ А.І. ДРІШЛЮК