Справа № 278/179/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року Житомирський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді - Зубчук І.В.,

при секретарі - Барабанова Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулася із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій зазначає, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_2. Її бабуся та прабабуся (по батьковій лінії) є польками, однак документи, що підтверджують дану обставину не збереглися. Заявник і уся його родина були поляками за походженням і до сьогодні шанують польські традиції. На даний час, заявник прагне відновити та зберегти етнічне походження свого роду відповідно до положень Закону України «Про національні меншини», а тому вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Заявник та її представник у судовому засіданні просили задовольнити заяву в повному обсязі.

Представник зацікавленої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану у судовому засіданні не заперечувала проти заяви та під час її розгляду покладалася на розсуд суду.

Визначаючись із заявленою вимогою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту приналежності до польської національності суд враховує наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до вимог ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати і відновлювати національність. Примушення громадян у який би то не було формі до відмовлення від своєї національності не допускається.

Встановлення факту приналежності до польської національності заявникові необхідно для того, щоб відновити та зберегти етнічне походження свого роду та скористатися пільгами, які гарантуються особам польського походження й передбачені Законом «Про карту поляка» та «Про репатріацію», ухвалених Сеймом Республіки Польща.

Таким чином, факт, що просить встановити заявник має юридичне значення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлено наступне.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом.

Це означає, що суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їхні права і свободи порушені або порушуються, створені або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Згідно зі ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України.

Національність - національна ідентичність, належність особи до певної нації (або іншої етнічної групи (спільності), яка визначається як відмінними особливостями етнічної групи (мова, звичаї і традиції, культура, фізіологічні риси (належність до певного типу тощо), яких дотримується особа, так і особистим почуттям належності до етнічної спільності - почуттям національної ідентичності.

З метою гарантування національним меншинам права на вільний розвиток прийнято Закон України «Про національні меншини в Україні».

У відповідності до ст. 3 вказаного закону до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Згідно зі ст. 11 вказаного закону громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Згідно з приписами ст. 300 Цивільного Кодексу України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено і це підтверджується відповідними документами, що рідні заявниці , а саме бабуся , а відтак і інші родичі заявника зі сторони матері, за національністю є поляками, а тому є всі підстави вважати, що ОСОБА_3 має належність до польської національності.

Про те суд відмовляє в задоволенні вимоги про встановлення факту приналежності ОСОБА_4 до національності «поляк», оскільки заявником не надано відповідних доказів відповідно до ст.10 ЦПК України щодо доведення тих обставин, на які вона посилається як нв підставу своїх вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 4, 10, 30, 57, 60, 212-215, 218, 256-259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт приналежності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до національності «поляк».

В решті заяви відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Житомирський районний суд Житомирської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. В. Зубчук