У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Арапіної Н.Є.

при секретарі Дурноп'янової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, заяву Публічного акціонерного товариства «ПЛАТИНУМ БАНК», боржник ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа,-

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство «ПЛАТИНУМ БАНК» звернулося до суду із заявою про видачу виконавчого листа на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 30 вересня 2014 року у справі № П-18/14.

Представник заявника в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав заявлені вимоги в повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутністю та у разі неявки боржника, належним чином повідомленого про день, місце та час розгляду справи постановити ухвалу про видачу виконавчого листа.

Боржник в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Відповідно до частини 1 статті 389-9 ЦПК України, неявка сторін чи однієї із сторін, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду заяви.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника заявника та боржника.

У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

30 вересня 2014 року Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків, прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ПЛАТИНУМ БАНК» заборгованості за кредитним договором зі страхування життя позичальника та можливістю перенесення платежу № 245/4544LCLKA від 04 грудня 2013 року у розмірі 15 307 гривень 76 копійок та витрати по оплаті третейського збору у сумі 309 гривень 62 копійок.

Відповідно до частин 1, 2 статті 389-7 ЦПК України питання видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду.

Заява про видачу виконавчого листа про примусове виконання рішення третейського суду подається до суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом

Частиною 6 ст. 56 Закону України „Про третейські суди" встановлений перелік підстав, за яких компетентний суд відмовляє у задоволенні заяви про видачу виконавчого документу. Зокрема, відповідно до п. 2 вказаної статті компетентний суд відмовляє в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, якщо справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ, які не підвідомчі третейському суду.

Законом України від 03 лютого 2011 року № 2983-VI «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» частину першу статті 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено пунктом 14, згідно з яким третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Цей закон набув чинності 12 березня 2011 року.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин - 04 грудня 2013 року , - Закон України «Про третейські суди» містив заборону на укладення третейської угоди щодо розгляду справ у спорах щодо захисту прав споживачів.

Як вбачається з матеріалів заяви, умова кредитного договору зі страхуванням життя позичальника та можливістю перенесення платежу про третейське застереження, передбачена п. 6.1 договору, є порушенням ч. 1 ст. 203 ЦК України щодо змісту правочину та є такою, що суперечить положенням п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України від 11 травня 2004 року № 1701-IV «Про третейські суди», зокрема про те, що справи щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку, не підлягають розгляду третейськими судами. З огляду на приписи ч. 1 ст. 215 ЦК України оспорюваний пункт кредитного договору щодо третейського застереження є недійсним.

Рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків у справі № П-18/14 прийнято 30 вересня 2014 року, тобто під час дії редакції ст. 6 Закону України "Про третейські суди" в редакції зі змінами внесеними Законом України від 3 лютого 2011 року N 2983-VI.

Згідно з положеннями пунктів 22, 23 статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачем вважається фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника. Споживчий кредит це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

Згідно умов кредитного договору зі страхуванням життя позичальника та можливістю перенесення платежу № 245/4544LCLKA від 04 грудня 2013 року (а. с. 5-7) вбачається, що кредит надавався на поточні потреби, а тому кредитний договір зі страхуванням життя позичальника та можливістю перенесення платежу є споживчим.

Відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України судом врахована правова позиція, яка викладена в постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року у справі № 6-64цс15 щодо визнання недійсною умови кредитного договору.

Таким чином, справа за позовом Публічного акціонерного товариства «ПЛАТИНУМ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості не була підвідомча Постійно діючому третейському суду при Асоціації українських банків, що є підставою для відмови у видачі виконавчого листа згідно п.2 ч.1 ст. 389-10 ЦПК України.

Інших підстав, визначених ст. 389-10 ЦПК України, судом не встановлено.

Керуючись Законом України "Про третейські суди", ст.ст. 209, 210, 293, 389-7 389-11 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у видачі виконавчого листа згідно рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 30 вересня 2014 року у справі № П-18/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «ПЛАТИНУМ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором зі страхуванням життя позичальника та можливістю перенесення платежу у сумі 15 307,76 грн. та стягнення судових витрат, а саме витрат по сплаті третейського збору в сумі 309,62 грн..

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна карга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.Є. Арапіна