АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1262/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Костенка А.М.,

суддів: Гринчука Р.С., Грох Л.М.,

при секретарі : Гриньовій А.М.

з участю : позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/12847/14-ц за апеляційною ОСОБА_3 та апеляційною скаргою ОСОБА_4, її представника ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 13 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційними скаргами, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3, звертаючись до суду з позовом, вказував, що з 16 липня 2011 року перебували із відповідачкою в зареєстровану шлюбі. Зазначав, що ще до укладення шлюбу, на своє ім'я відкрив депозитний рахунок на який вніс 5500 грн. особистих коштів. Уже після укладення шлюбу, разом з дружиною неодноразово вносили на цей рахунок спільні кошти подружжя, оскільки мали на меті здійснити купівлю нерухомого майна. У 2012 році за спільною згодою, вказаний депозитний рахунок був закритий та одночасно відкритий новий рахунок, уже на ім'я відповідачки, і на цей рахунок були внесені усі кошти. Крім того, в подальшому, також на ім'я відповідачки були відкриті інші рахунки. Зазначав, що також продовжували вносити на рахунки спільні кошти, крім того, був відкритий рахунок і зроблений вклад в іноземній валюті. Однак, позивач вказував, що спільне життя не склалося і у 2013 році припинили спільно проживати. У 2014 року шлюб між ними, рішенням Хмельницького міськрайонного суду, було розірвано. Після розірвання шлюбу, відповідачка закрила відкриті на її ім'я рахунки, знявши всі кошти та відмовилась добровільно поділити спільне майно. Тому позивач просив ухвалити рішення, яким виділити з спільних коштів і стягнути з відповідачки його власні кошти в розмірі 5500 грн. та нараховані відсотки, здійснити поділ спільного майна суми депозитів і нарахованих відсотків, стягнути з відповідача відсотки, які не отримав із власної частини коштів, у зв'язку з відмовою відповідача повернути кошти, стягнути судові витрати.

Уточнивши під час розгляду справи позовні вимоги, позивач просив суд виділити з спільних коштів 5918 грн. 07 коп. особистих коштів, які були вкладені до укладення шлюбу, поділити спільні кошти в сумі 114940 грн. 11 коп., виділивши 1/2 його частку, що становить 57470 грн. 05 коп., стягнути з відповідача судовий збір в сумі 633 грн. 88 коп.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 13 травня 2015 року вказаний позов _____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_5 Провадження № 22-ц/792/1262/15

Доповідач: Костенко А.М. Категорія: 48

задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_316918 грн. 16 коп. В решті позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3

судовий збір в сумі 169 грн. 18 коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_3 та ОСОБА_4, її представник ОСОБА_2 подали апеляційні скарги.

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить скасувати вказане рішення, ухвалити нове, яким задоволити позов, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права. Вказує, що при вирішенні спору, суд належним чином не дослідив обставини справи. Судом безпідставно не було взято до уваги час відкриття депозитних рахунків, рух коштів по вказаних рахунках, а також час їх дострокового закриття. На думку апелянта, вказані обставини, мають безпосереднє відношення до з'ясування обставин справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, її представник ОСОБА_2 просять скасувати вказане рішення, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Вказують, що позивач при зверненні до суду належним чином не довів свої вимоги. Зокрема, позивач не довів, що спільні кошти подружжя не були розділені після розірвання шлюбу. Апелянти вважають, що при вирішенні спору судом також не були досліджені належним чином вказані обставини.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Так судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 16 липня 2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 26 березня 2014 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано.

При цьому вказаним рішенням суду було встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки та не підтримають їх з17 квітня 2013 року.

В період шлюбу, 22 січня 2013 року на ім'я ОСОБА_4 був відкритий депозитний рахунок № 9005 в ПАТ "Імекс Банк" на суму 5020 грн., які відповідач закрила 25 квітня 2013 року, отримавши 5336 грн. 33 коп., з яких 5020 грн. депозитні кошти та 316 грн. 33 коп. відсотки.

Також на ім'я ОСОБА_4 в період шлюбу до фактичного припинення шлюбних стосунків були відкриті інші депозитні рахунки в ПАТ "Фінансова Ініціатива", на яких знаходились спільні кошти подружжя, а саме:

- 18 січня 2013 року депозитний рахунок 351 на суму 18300 грн., який був закритий відповідачем 30 квітня 2013 року,

- 1 квітня 2013 року депозитний рахунок 351 на суму 10200 грн., який був закритий відповідачем 7 травня 2013 року.

Після фактичного припинення шлюбних стосунків на ім'я ОСОБА_4 були відкриті депозитні рахунки в ПАТ "Фінансова Ініціатива", на яких знаходились її особисті кошти, а саме:

- 18 квітня 2013 року депозитний рахунок 51 на суму 2845 дол. США, який був закритий відповідачем 20 травня 2013 року,

- 30 квітня 2013 року депозитний рахунок 351 на суму 25200 грн., який був закритий відповідачем 20 травня 2013 року.

Саме про поділ цих коштів на цих депозитних рахунках позивач просить в уточненій позовній заяві.

Частиною 4 ст. 368 Цивільного кодексу України встановлено, що майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Згідно ст.ст. 60-61 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст..ст. 69-71 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

П.п. 21, 23, 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 розяснено, що у випадках поділу грошових сум (вкладів), внесених у банківські (фінансові) установи за договорами банківського вкладу (депозиту) за рахунок заробітної плати, пенсії, стипендії, інших доходів подружжя ці вклади, незалежно від їх виду та від того, на чиє ім'я з подружжя вони внесені, відповідно до ст. 61 СК є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Якщо за час окремого проживання подружжя після фактичного припинення шлюбних відносин спільне майно його членами не придбавалося, суд відповідно до ч. 6 ст. 57 СК може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте кожним з них за цей період та за вказаних обставин, і провести поділ тільки того майна, що було їхньою спільною власністю до настання таких обставин.

Таким чином з врахуванням обставин справи, норм чинного законодавства, розяснень Пленуму Верховного Суду України колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в межах позовних вимог прийшов до правильного висновку, що грошові кошти на депозитних рахунках, відкритих відповідачкою до 17 квітня 2013 року фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами, припинення спільного ведення господарства,є спільними коштами подружжя та підлягають поділу між подружжям, а грошові кошти на депозитних рахунках, відкритих відповідачкою після 17 квітня 2013 року, а саме 18 і 30 квітня 2013 року є особистими коштами відповідачки і не можуть бути визнані спільною сумісною власністю подружжя.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, що грошові кошти на депозитних рахунках, відкритих відповідачкою після 17 квітня 2013 року, а саме 18 і 30 квітня 2013 року є спільною сумісною власністю подружжя та підлягають поділу з тих підстав, що ці кошти були покладені на депозитний рахунок ще у 2012 році і в послідуючому неодноразово депозитні договори саме по грошовим операціям з цими коштами переукладались слід відхилити.

Згідно із ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Твердження апелянта ґрунтуються на припущеннях, які він зробив з аналізу виписок по банківських рахунках.

Однак, після закриття депозитних рахунків кошти повертались вкладнику, а потім вкладник, яким є відповідач, укладала новий депозитний договір та передавала в користування банку як депозитні кошти інші грошові суми. Ніяких достеменних та беззаперечних доказів в підтвердження того, що грошові кошти на депозитних вкладах відповідачки, відкритих після 17 квітня 2013 року, є спільними коштами подружжя до суду не надав. Не здобуті такі докази й судом. Про стягнення грошових коштів по депозитному рахунку в доларах США, які були відкриті до 17 квітня 2013 року позивач позовних вимог не заявляв, а суд розглядає справу в межах позовних вимог позивача.

Слід також відхилити і доводи апеляційної скарги ОСОБА_4, що, оскільки всі грошові кошти з депозитних рахунків були зняті під час перебування сторін в шлюбі, то вказані кошти були витрачені на потреби подружжя і не підлягають поділу між сторонами.

Так як встановлено судом грошові кошти на депозитних рахунках, відкритих відповідачкою до 17 квітня 2013 року фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами, спільного ведення господарстває спільними коштами подружжя, однак ці кошти були отримані відповідачкою після закриття депозитних рахунків в період після 17 квітня 2013 року, тобто, в період коли сторони припинили шлюбні стосунки, не вели спільного господарства та ці кошти в повному обсязі перейшли до відповідачки, хоча на половину цих коштів має право позивач.

Не спростовують рішення суду й інші доводи апеляційних скарг.

Рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги на вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та апеляційну скаргу ОСОБА_4, її представника ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 13 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: (підпис) Судді: (підписи)

З оригіналом згідно : Суддя А.М. Костенко