АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/2972/14-ц Номер провадження 22-ц/786/1420/15Головуючий у 1-й інстанції Цибізова С. А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого: судді Пилипчук Л.І.

суддів: Кривчун Т.О., Чумак О.В.,

при секретарі: Філоненко О.В.,

за участю: прелдставника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 02 квітня 2015 року

по справі позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про визнання незаконним списання грошових коштів з його рахунку та стягнення незаконно списаних коштів,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 02 квітня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ПАТ «Фідобанк» про визнання незаконними дій ПАТ «Фідобанк» по списанню з його поточного валютого рахунку грошових коштів в сумі 1114,09 доларів США та стягнення незаконно списаних 1114,09 доларів США з ПАТ «Фідобанк» на користь ОСОБА_3 - відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мали значення для справи.

Вважає, що висновок суду про договірне списання грошових коштів з поточного рахунку не підтверджено відповідними документами. Відсутність меморіального ордеру спростовує наявність банківської операції по списанню коштів та вказує, що вказані кошти незаконно привласнені банком.

Зазначає, що відповідно до умов п.6.7 кредитного договору від 15.05.2008 року кредитор має право здійснювати договірне списання коштів та направити списані кошти на погашення заборгованості лише в разі порушення позичальником умов договору. Однак факт злісного порушення умов договору судом не встановлено, тому підстав для списання коштів не було.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що автоматичне списання коштів з поточного рахунку позивача із подальшим зарахуванням на внутрішньобанківські рахунки для погашення кредиту та процентів передбачено п.6.7. кредитного договору 014/3731/5/15303 від 15 травня 2008 року та не суперечить вимогам чинного законодавства.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 15 травня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №014/3731/5/15303, згідно якого банк надав позичальнику кредит в сумі 28 725 доларів США на строк до 14 травня 2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом від 11,5% річних протягом першого року користування кредитом до 8,5% річних протягом сьомого року користування кредитом. /т.1 а.с.10-12/

Правонаступником ВАТ «Ерсте Банк» є Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» (далі ПУАТ «Фідобанк»).

Згідно п.6.7.зазначеного договору позичальник надає право кредитору, в разі порушення умов по договору в частині повернення кредиту, сплати відсотків, комісій, штрафних санкцій здійснювати договірне списання коштів в сумі, що становить суму кредиту, відсотків, штрафних санкцій та інших грошових зобовязань позичальника перед кредитором, з будь-яких рахунків позичальника, в тому числі відкритих в установах інших комерційних банків, без додаткових розпоряджень, та направити списані кошти на погашення заборгованості.

15.05.2008 року ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_3 уклали також договір №032/1600/155 на відкриття останньому та ведення поточного рахунку №. /т.1 а.с.13/

Згідно квитанції № 50 від 13.01.2010 року ОСОБА_3 здійснив поповнення вказаного поточного рахунку на 555.15 доларів США, а згідно квитанції № 64 від 15.02.2010 року - на 558,94 доларів США. / т.1а.с.6-9/

Відповідно до виписок з особового валютного рахунку ОСОБА_3 № НОМЕР_1, 13.01.2010 року рахунок було поповнено на 555.15 доларів США, з яких 15.01.2010 року 210,25 доларів США було списано на внутрішньобанковский рахунок «2207…» та 344,92 доларів США - на рахунок «2209...» як автоматичне погашення нарахованих відсотків та заборгованості. Таким же чином 15.02.2010 року поточний рахунок було поповнено на 558,94 доларів США з яких того ж дня 211,34 та 132,43 доларів США було списано на внутрішньобанковский рахунок «2207…» та 213,91 доларів США - на рахунок «2209…». Аналогічні відомості підтверджуються виписками з внурішньобанковських рахунків «2203..», «2207» та «2209…»./ т.1 а.с.93-94/

Згідно ст.1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених договором між банком і клієнтом.

Право платника передбачати при укладенні договорів із банком договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та/або третіх осіб та умови тавкого списання визначено також нормами ст. 26.1-26.4. Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".

Оскільки на час автоматичного списання коштів з поточного рахунку позивача останній мав перед банком зобовязання здійснювати щомісячне часткове погашення кретиту та сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів згідно з графіком платежів до 15 числа кожного місяця, тому дії банку по списанню у визначений договором термін: 15 січня та 15 лютого 2010 року коштів в рахунок погашення кредитної заборгованості відповідають умовам кредитного договору та нормам матеріального права

Доводи апеляційної скарги щодо відсутність факту злісного порушення позивачем умов кредитного договору та підстав для списання внесених ним на поточний рахунок коштів,- є неспроможними. По-перше, умовами кредитного договору не передбачалося таке поняття як «злісне ухилення», а визначено умовою списання порушення умов договору. По-друге, матеріали справи підтверджують, що станом на 15.01.2010 та на 15.02.2010 року платежі по кредитному договору частково здійснені сааме за рахунок коштіів, списаних з поточного рахунку позичальника.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків районного суду та зводяться до незгоди з рішенням суду.

Рішення суду першої інстанції відповідає матеріалам справи та вимогам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 02 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_4

/підпис/ ОСОБА_5

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1