Справа № 569/3852/15-ц
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

27 березня 2015 року

Суддя Рівненського міського суду Тимощук О.Я., перевіривши виконання вимог ст.119, ст.120 ЦПК України по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Рівненської міської ради, Комунального підприємства «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_3 про захист права власності -

ВСТАНОВИВ :

23 березня 2015 року до Рівненського міського суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Рівненської міської ради, Комунального підприємства «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_3 про захист права власності.

Ухвалою судді від 16 березня 2015 року позовна заява була залишена без руху, а позивачу наданий п"ятиденний термін, з дня отримання копії даної ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Зокрема, в ухвалі від 16 березня 2015 року було зазначено, що позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 не в повній мірі відповідає вимогам п.3,5,6 ст.119 ЦПК України, зокрема в тій частині, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Крім того, в позовній заяві не було зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. При цьому, позивачами в дохід державного бюджету не оплачено в належному та визначеному Законом розмірі судовий збір за подання позовної заяви, як і не надано доказів про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору чи відстрочки його сплати. Разом з тим, зі змісту поданого позову не можна встановити в чому полягає порушення законних прав позивачів.

Проте, станом на 27 березня 2015 року до суду не надійшли докази, які б підтверджували усунення в повному обсязі недоліків вказаних в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Так, 23 березня 2015 року ОСОБА_1 і ОСОБА_4 до Рівненського міського суду було подано ряд документів, в тому числі позовну заяву в порядку ст.31 ЦПК України, хоча положеннями вказаної норми статті не передбачено реалізації визначених нею прав шляхом подання позовної заяви.

Крім того, хоча позивачі і змінили ряд позовних вимог та заявили додатково клопотання, проте суд приходить до висновку, що допущені недоліки в позовній заяві ними не усунуто.

Так, заявляючи вимогу про визнання права приватної власності на певне майно, яка є вимогою майнового характеру, всупереч вимог ст.119 ЦПК України не зазначили ціни позову, в тому числі і попередньо.

Крім того, зі змісту позовних вимог, викладених в позовній заяві від 23 березня 2015 року, поданій в порядку ст.31 ЦПК України, в аспекті ст.3 ЦПК України та ст.15 ЦК України, не можна встановити в чому полягає порушення законних прав позивачів, оскільки останніми не конкретизовано та не зазначено доказів в чому полягає порушення, невизнання чи оспорювання їх прав та інтересів як спадкоємців стосовно спадкового майна після смерті ОСОБА_5, та які дії відповідачів з цим повязані.

Варто зазначити, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N2, 4, 7 та 11 до Конвенції N475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року (далі Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, повязаної з його або її правами та обов'язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (п. 36). На це «право на суд», в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі «Салонтаджі-Дробняк проти Сербії» (п. 132).

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства», (п.57). Встановлюючи такі правила, держава користується певною свободою розсуду.

У цьому контексті Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що Конвенція покликана гарантувати не теоретичні чи ілюзорні права, а права практичні та ефективні (рішення у справі «Вайт і Кеннеді проти Німеччини» (п. 67), «ОСОБА_6 Ганс-Адам ІІ проти Німеччини» (п. 45).

Отже, оскільки станом на 27 березня 2015 року до суду не надійшли докази, які б підтверджували усунення в повному обсязі недоліків вказаних в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, то за таких обставин відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачам.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтею 121 ч.2 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Рівненської міської ради, Комунального підприємства «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_3 про захист права власності вважати не поданою та повернути позивачу.

Позивачам розяснюється, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_7