Провадження № 2/645/806/15
УХ В А Л А

Іменем України

26 березня 2015 рокусуддя Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1, розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача боргу за договором займу від 22 травня 2013 року в сумі 31 540, 00 грн.

Одночасно з позовом до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності, про забезпечення позову, а саме: - про накладення арешту на автомобіль відповідача марки «Шкода Фабія», 2006 р., д.н. НОМЕР_1, - про заборону відповідачу виїжджати за межі України.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що позивачу стало відомо про те, що відповідач підшуковує покупця на свій автомобіль, продаж якого може суттєво ускладнити виконання рішення суду. Окрім того, відповідач має намір виїхати на постійне місце проживання до Росії, що також позбавить позивача можливості повернути свої кошти.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини у звязку із якими необхідно забезпечити позов, 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, 3) інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, у тому числі, і накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або інших осіб.

Матеріали справи містять інформацію з УДАІ ГУМВС України в Харківській області про те, що транспортний засіб «Шкода Фабія», 2006 р., д.н. НОМЕР_1 зареєстровано за ОСОБА_3 Проте дана інформація надана суду станом на 22.01.2015 року, а з огляду на твердження позивача, що відповідач має намір розпорядитися вказаним майном, суд позбавлений можливості вважати, що відповідач на час вирішення питання про забезпечення позову є власником спірного автомобілю.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог та відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Заява про забезпечення позову в частині накладення арешту на автомобіль не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, оскільки матеріали справи на час вирішення клопотання про забезпечення позову не містять докази на підтвердження того, що автомобіль «Шкода Фабія», 2006 р., д.н. НОМЕР_1 належить саме відповідачу.

Що стосується заборони виїзду відповідача за межі України, то в цій частині заява про забезпечення позову не може бути задоволена, оскільки згідно із ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд вживає лише ті заходи забезпечення позову, які передбачені цим Кодексом. Заборона виїзду відповідача за межі України не може належати і до інших видів забезпечення позову (с. 2 ст. 152 ЦПК України, оскільки відповідно до ст. 33 Конституції України свобода пересування, вільний вибір місця пересування, право вільно залишити територію України можуть бути обмежені лише Законом.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, у порядку, передбаченому ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 377-1 ЦПК України, зокрема у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суд, установивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 ЦПК України, повертає її заявникові, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 153, 209, 210 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Заяву представника позивача про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми в частині накладення арешту на автомобіль повернути представнику позивача.

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми в частині заборони відповідачу виїжджати за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя-