Справа № 147/108/15-ц Провадження № 22-ц/772/2057/2015Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 23Доповідач Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Голота Л.О.,

суддів: Міхасішин І.В., Войтко Ю.Б.,

при секретарі: Куленко О.В.

з участю: представника позивача та третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу Приватного підприємства "Агропромислова фірма" Іззія" на рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 19 травня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства "Агропромислова фірма Іззія", третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма»Кряж-Агро-1» про розірвання договору оренди землі,-

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до Приватного підприємства "Агропромислова фірма Іззія", третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма»Кряж-Агро-1» про розірвання договору оренди землі у звязку із систематичним не виконанням відповідачем обовязку, передбаченого ст. ст.24, 25 Закону України Про оренду землі та пункти 11, 31 договору оренди.

Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 19.05.2015 року позов задоволено.

Розірвано договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_3 та Приватним підприємством «Агропромислова фірма «ІЗЗІЯ» 26.10.2005 року, зареєстрований 13.06.2007 року Вінницькою регіональною філією Центр ДЗК - запис 57, згідно якого ОСОБА_3 передав в оренду Приватному підприємству «Агропромислова фірма «ІЗЗІЯ» земельну ділянку, загальною площею 1,6901 га, яка знаходиться на території Торканівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

В апеляційній скарзі представника приватного підприємства Агропромислова фірма Іззія ставиться питання про скасування рішення суду та постановлення нового рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки суд помилково вважав встановленими обставини, які недоведені належними та допустимими доказами по справі, допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що остання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, судом першої інстанції дано належну оцінку наданим по справі доказам. Рішення постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права .

Відповідно ст. ст. 13 19 ЗУ " Про оренду землі " договір оренди - це угода сторін про взаємні зобов"язання, відповідно до яких орендодавець за плату розмір якої, форми платежу, терміни та порядок внесення та перегляду, індексації передбачається умовами договору, які не можуть суперечити законам України передає орендареві у володіння і користування земельну ділянку для господарського використання на обумовлений договором строк .

Судом встановлено, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 є власником земельної ділянки, що розташована на території Торканівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області. Цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.4).

26.10.2005 року між позивачем ОСОБА_3 з одного боку та Приватним підприємством «Агропромислова фірма «ІЗЗІЯ» з другого боку укладено договір оренди земельної ділянки, площею 1,6901 га, строком дії 15 років, який зареєстровано 13.06.2007 року у Вінницькій регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру» за №57 (а.с.2-3).

Відповідно до ст. 15 ЗУ « Про оренду землі » істотними умовами договору оренди землі є - орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату .

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання ( неналежне виконання).

Зі змісту ст. 611 ч. 1 п. 1 ЦК України вбачається, що порушення зобов»язання є підставою для розірвання договору .

Пунктом 9 договору оренди землі передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, послугами, натуроплатою, перші два роки 1 %, далі не менше 1,5 % від вартості паю.

Пунктом 11 договору оренди землі передбачено, що орендна плата вноситься у строк до 15 листопада поточного року і не пізніше.

Відповідно до п. 31 договору оренди, одним із обовязків орендаря є своєчасне внесення орендної плати.

Відповідно до ст. 24 ЗУ Про оренду землі, окрім іншого, орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Пунктом 38 кожного укладеного договору оренди передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором.

Судом першої інстанції встановлено, і не заперечується сторонами, що за період з 2006 року по 2014 рік ПП « Агропромислова фірма « ІЗЗІЯ » не вносилася орендна плата, як в грошовому вираженні так і в формі послуг в рахунок орендної плати, а тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що це є підставою для розірвання даного договору. Крім того з матеріалів вбачається, що приватне підприємство після укладення та реєстрації договору оренди земельної ділянки не приступило до використання цієї ділянки в зазначені в угодою строки .

Твердження представника ПП « Агропромислова фірма « ІЗЗІЯ », що кошти за оренду землі ними не вносилися, так як цією земельною ділянкою користувалася інша юридична особа є безпідставними, тому, що договір розірвано не було, правовідносини продовжуються існувати до цього часу в зв»язку з чим не позбавляє підприємство обов»язку по виконанню умов п. 9 договору .

Безпідставні і твердження представника підприємства, що стороною пропущено строк на звернення з даним позовом .

Як вбачається зі справи, підставою для звернення з позовною заявою є невиконання підприємством обов»язку по сплаті коштів за користування земельною ділянкою, а не стягнення цих грошових коштів

Враховуючи тривалий характер порушень умов договору, підстав для застосування строків позовної давності за вимогами про розірвання спірного договору немає.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов підставного висновку про задоволення позову.

Що стосується вимог апеляційної скарги щодо ухвалення судом рішення на загальних підставах, а не як вважає апелянт мав би ухвалити заочне рішення, колегія суддів вважає їх безпідставними з огляду на вимоги ст. 224 ЦПК України відповідно до яких заочний розгляд справи можливий у відповідному випадку, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач на заочний розгляд справи згоди не давав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, оскільки останні ґрунтуються на повно зясованих обставинах справи.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін .

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Агропромислова фірма" Іззія" відхилити.

Рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 19.05.2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Голота Л.О.

Судді: Міхасішин І.В.

ОСОБА_5 /ПІДПИСИ/ ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ: