Суддя Горчакова О. І.
Провадження № 2/644/738/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судовим засіданням - судді Горчакової О.І.,

за участю:

секретаря судових засідань - Купченко Р.В.,

позивач ОСОБА_2 - не з'явився,

представника позивача - ОСОБА_3,

відповідачі: Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, Департамент охорони здоров'я Харківської міської ради, Департамент охорони здоров'я Харківської обласної державної адміністрації;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду міста Харкова у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, Департаменту охорони здоров'я Харківської міської ради, Департаменту охорони здоров'я Харківської обласної державної адміністрації «Про вчинення неправомірних дії стосовно видачі інвалідам ЧАЕС лікарських засобів, та порушення законодавства України»,-

в с т а н о в и в:

До Орджонінідзевського районного суду міста Харкова, надійшов вказаний позов (а.с 1-26).

Позивач прохає стягнути з:

· Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації виплатити - компенсації у розмірі 2109 грн. не отриманих лікарських засобів, за період жовтеня, листопада, грудень 2014 року, та виплатити моральну шкоду на суму 1 000 грн. у місячний строк.

· Департаменту охорони здоров'я Харківської міської ради виплатити компенсацію на суму 1349 грн. за придбані лікарські засоби за період лікування у 2 міській лікарні, та 1 000 грн. моральної компенсації.

· Департаменту охорони здоров'я Харківської обласної державної адміністрації, стягнути 1 000 грн. моральної компенсації.

Свої вимоги позивач обґрунтовує, тим, що він є інвалідом ІІ групи, постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській Атомній електростанції з 1987 року. Згідно діючого законодавства, має право на одержання ліків кожного місяця за рахунок держави. Проте, термін отримання ліків був змінений - на один раз в квартал. В лікарні ним були отримані рецепти на лікарські засоби. При звернені до аптеки йому було відмовлено у отримані ліків, тому він був вимушений придбати ліки за свої кошти. Позивач вказує, що досить довгий час він звертався із запитами до відповідних органів про надання пояснення стосовно відмови у видачі лікарських засобів, але питання не було вирішене і він звернувся до суду за захистом.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 12 січня 2015 року провадження по справі було відкрито (а.с.72).

У судове засідання позивач не з'явився.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Пояснила, що ОСОБА_2, її чоловік, перебуває на обліку в комунальному закладі охорони здоров'я «Харківська міська поліклініка №2», де йому надається необхідна медична допомога з урахуванням стану його здоров'я, у відповідності з вимог наказів Міністерства охорони здоров'я України «Про затвердження нормативів надання медичної допомоги та показників якості медичної допомоги» від 28.12.2002 року № 507, «Про невідкладні заходи по захисту громадян України від наслідків Чорнобильської катастрофи» від 30.11.1990 року № 198 . Позивачу на пільгових умовах у 2014 року були виписані рецепти. Звернувшись до аптеки № 42 Орджонікідзевського району, ліки рецептами не були отримані. Пояснила, що ОСОБА_2 перебував на лікуванні у Клінічній лікарні №2 (а.с.7). Передставник позивача зверталась у різні інстанції, але ліків не отримала. Тому, на думку представника Позивача, Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, Департамент охорони здоров'я Харківської міської ради, Департамент охорони здоров'я Харківської обласної державної адміністрації належним чином не виконали закон про забезпечення ліками і повинні нести відповідальність.

Представник Департаменту охорони здоров'я Харківської міської ради у судовому засіданні пояснила, що всі рецепти для придбання лікарських засобів були виписані позивачу на пільгових умовах. Департамент охорони здоров я Харківської міської ради не виписує рецепти пацієнтам які проходять лікування в закладах охорони здоров'я. Аптека № 42, де позивач повинен отримувати лікарські засоби за рецептами, не перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Харкова, а також - є юридичною особою, що підконтрольна та підзвітна Департаменту охорони здоров'я Харківської обласної державної адміністрації, а не Департаменту охорони здоров'я Харківської міської ради. Звернула увагу суду на те, що позивачем не надано жодного доказу порушення його прав та охоронюваних законом інтересів Департаментом охорони здоров'я Харківської міської ради при видачі йому безплатних рецептів для отримання необхідних лікарських засобів комунального закладу охорони здоров'я «Харківська міська поліклініка № 2», або при його стаціонарному лікуванні у комунальному закладі охорони здоров'я «Харківської міської клінічної лікарні №2». До того ж, лікування не було пов'язане із статусом учасника ліквідації аварії на ЧАЕС. Прохала відмовити у задоволенні позову (а.с. 129-131).

Представник Департаменту охорони здоров'я Харківської обласної державної адміністрації у судове засідання не з'явився, надав письмове заперечення проти позову, у якому зазначено, що незабезпечення ліками позивача сталось виключно у зв'язку з відсутністю фінансування. Департамент охорони здоров'я Харківської обласної державно адміністрації не має можливості вирішити вказане у позові питання не зі своєї вини (а.с. 107-109).

Представник відповідача Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації у судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав.

Судом установлено:

З 1987 року ОСОБА_2- є інвалідом ІІ групи, постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській атомній електростанції. Позивач має право на отримання ліків на пільгових умовах.

Позивачу ОСОБА_2 у Харківській міській поліклініці № 2 були виписані рецепти на отримання ліків (а.с.20,21,22,23,24,25).

Позивач звертався із заявою Директора Державного оптово-роздрібного підприємства «Обласний аптечний склад» - з питання видачі лікарських засобів ( а.с.39-42). На це звернення Державне оптово-роздрібне підприємство «Обласний аптечний склад» відповідали, що сума виділена на четвертий квартал 2014 року, згідно з розподілом коштів по КФКВ 090212 «Пільги на медичне обслуговування громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для забезпечення хворих у Орджонікідзевському районі, склала 17 810,00 грн. На момент звернення громадянина ОСОБА_2 кошти вже були використані, у зв'язку з чим він не має можливості отримати необхідні йому ліки на пільгових умовах (а.с. 43-46).

ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікування в період з 03 жовтня 2014 року в КЗОЗ Міській клінічній лікарні №2 з приводу погіршення стану здоров'я. Як вбачається із відповіді КЗОЗ «ХМКЛ № 2» лікарські засоби, під час лікування, були надані громадянину ОСОБА_2 особисто та добровільно(а.с. 128).

Позивач ОСОБА_2 не звертався до суду зі скаргами на дії/бездіяльність відповідачів, чи інших установ (закладів) з приводу не отримання ліків, згідно виданим рецептам, на пільгових умовах.

Суд дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з'ясувавши фактичні обставини справи, - приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Відповідно до ч.8 ст.38 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» порядок та умови забезпечення інвалідів і дітей-інвалідів лікарськими, технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення, санаторно-курортними путівками, автомобілями, а також переліки технічних та інших засобів реабілітації і виробів медичного призначення визначає Кабінет Міністрів України.

За змістом ч.8 ст.26 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» перелік технічних та інших засобів реабілітації, порядок забезпечення ними інвалідів, дітей інвалідів та формування відповідного державного замовлення затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 39 Закону «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» інвалід має право вибору конкретного виду соціальної допомоги. Інвалід може відмовитись від того чи іншого виду соціальної допомоги якщо вона не повною мірою відповідає його потребам. У такому разі інвалід вправі самостійно вирішувати питання про забезпечення себе конкретним видом допомоги за рахунок власних коштів з урахуванням компенсації вартості аналогічного виду соціальної допомоги, що надається державним органом.

Статтями 1 та 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб. інтересів держави.

Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Згідно ст.ст. 15,16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права відшкодування моральної (немайнової) шкоди, належить позивачеві. Особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Відповідно до статті 275 Цивільного кодексу України захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 ЦК України, а також іншими способами відповідно до змісту цього права та наслідків, що їх спричинило це порушення.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Аналізуючи твердження Позивача про Протиправність дій відповідачів Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, Департаменту охорони здоров'я Харківської міської ради, Департаменту охорони здоров'я Харківської обласної державної адміністрації, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_2 не довів, що саме дії Відповідачів є протиправними та призвели до нанесення йому матеріальної та моральної шкоди. Не установлено і винних дій Відповідачів, що призвели до таких збитків, відсутній причинний зв'язок у неотриманні Позивачем лікарських засобів на пільгових умовах і діях Відповідачів, на які вказує ОСОБА_2

Всупереч вимогам ст.60 ЦПК України, якою встановлений обов'язок доказувати обставини, на які посилається сторона в обґрунтування позовних вимог, позивач та його представник не надали суду доказів нанесення шкоди саме Відповідачами, або його посадовими особами.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з: Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації - виплатити - компенсації у розмірі - 2109 грн. не отриманих лікарських засобів, за період: жовтень, листопад, грудень 2014 року, та виплатити моральну шкоду на суму 1 000 грн. у місячний строк, Департаменту охорони здоров'я Харківської міської ради, виплатити компенсацію на суму 1349 грн. за придбані лікарські засоби за період лікування у 2 міській лікарні, та 1 000 грн. моральної компенсації, Департаменту охорони здоров'я Харківської обласної державної адміністрації, стягнути 1 000 грн. моральної компенсації - не підлягають задоволенню, оскільки судом не встановлено порушень прав та інтересів Позивача, зі спірних питань, на час розгляду справи.

Позивач ОСОБА_2 не позбавлений права та можливості визначитися безпосередньо із аптечними установами про недопущення порушення законних прав та інтересів, або оскаржувати бездіяльність посадових осіб, які, на думку Позивача, порушили його законні права та інтереси.

Судом не установлено перешкод чи обмежень у своєчасному зверненні ОСОБА_2 за одержанням рецептів для отриманням ліків на пільгових умовах та пред'явлення цих рецептів до аптеки, тобто - не зволікати з цим питанням.

Оскільки позов не підлягає задоволенню, то, як визначено ч.1ст 88 ЦПК України, судовий збір не стягується із Відповідачів.

Позивач же є інвалідом ІІ групи і, відповідно до п. 9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» не сплачує.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 88, 169, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 3, 16,526, 610,612, 1054, 1167 ЦК України, Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», Законом України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» суд,-

в и р і ш и в:

У задоволені позовних вимог позовної заяви ОСОБА_2 до Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, Департаменту охорони здоров'я Харківської міської ради, Департаменту охорони здоров'я Харківської обласної державної адміністрації «Про вчинення неправомірних дії стосовно видачі інвалідам ЧАЕС лікарських засобів, та порушення законодавства України» - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі проголошення короткого рішення право на оскарження наступає із дня отримання повного рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.І. Горчакова