Малиновський районний суд м.Одеси
Справа № 2-1544/2010 р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2010 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Ярош А.І.,

при секретарі - Стариш О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом прокурора Малиновського району м. Одеси в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третіх осіб Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання права користування,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Малиновського району м. Одеси звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовною заявою, після неодноразового уточнення якої просить визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 24.03.2006

р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_6, визнати за неповнолітньою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право користування зазначеною квартирою та залучити до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_6, посилаючись на те, що договір купівлі продажу даної квартири між ОСОБА_2 та матір'ю неповнолітньої ОСОБА_1 - ОСОБА_3 був укладений без дозволу органу опіки та піклування. Внаслідок укладання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 неповнолітня ОСОБА_1 залишилась без житла. В ході розгляду справи зазначена квартира 24.03.2006 р. була продана ОСОБА_2 ОСОБА_6 В останнє судове засідання представник Прокуратури Малиновського району м. Одеси не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач, ОСОБА_2, подав до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу нотаріусу не надаються документи про зареєстрованих осіб на житловій площі власника квартири, рішення органу опіки та піклування необхідно для нотаріального посвідчення угоди в тому разі, коли неповнолітня має хоча б частку у праві власності на відчужуване майно, у зв'язку з чим вважає пред'явлений позов необгрунтованим, а також подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач, ОСОБА_3, у судові засідання не з'являлась, про час і місце судових засідань повідомлялась належним чином за встановленим судом відповідно до відповіді Обласного адресного бюро УМВС України в Луганській області зареєстрованим місцем її проживання.

Протокольною ухвалою суду (а.с. 206) у зв'язку зі смертю ОСОБА_6 до участі у справі в якості відповідача залучено правонаступника померлої ОСОБА_6 - ОСОБА_4

Представник ОСОБА_4 проти позову заперечував і просив суд відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що ОСОБА_1 на праві власності належить нерухоме майно у м. Луганську, а саме - квартира, в якій вона зареєстрована, спірний договір укладений на законних підставах.

Представник третьої особи, Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, вважала, що позовні вимоги підлягають задоволенню, в останнє судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву з проханням врахувати інтереси неповнолітньої дитини та розглянути справу у її відсутність.

Третя особа, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та згоду з висновками суду у справі.

Вислухавши пояснення представника Прокуратури Малиновського району м. Одеси, представника ОСОБА_4 та третьої особи, Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, вивчивши матеріали справи, нормативно-правові акти, відповідно до яких здійснюється правове регулювання спірних правовідносин, суд дійшов до наступного.

Справа розглядалась судами неодноразово. Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 26.01.2009р. в позові прокурора Малиновського району м. Одеси в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, за участю третіх осіб Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання права користування, було відмовлено. Рішення суду було скасовано апеляційним судом з приводу процесуальних порушень, направлено на новий розгляд.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_3 на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15.08.2005 р., яким визнано дійсною біржову угоду від 06.10.1997 р.

11.10.2005 р. був укладений договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, ОСОБА_5, за реєстровим № 4472, відповідно до якого ОСОБА_3, як єдиний власник, продала ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1, яка складається з однієї житлової кімнати, площею 17,3 кв. м, загальною площею 27,5 кв. м (а.с. 33). Право власності покупця, ОСОБА_2, було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 25.10.2005 р. (а.с. 34).

На момент укладення зазначеного договору в квартирі проживали та були зареєстровані відповідач, ОСОБА_3, її чоловік, ОСОБА_7, та їх неповнолітня донька, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8).

Будь-яких претензій з приводу продажу квартири ОСОБА_3 до ОСОБА_2 не мала, у зв'язку з чим 1 1.10.2005 р. надала розписку про відсутність заперечень по розрахунку за продану квартиру та зобов'язання сплатити борги за комунальні послуги та знятися з реєстрації (а.с. 26). На виконання взятих на себе зобов'язань ОСОБА_3 разом з чоловіком та донькою 02.12.2005 р. знялися з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 76 зв.), та виселились з квартири.

В ході судового розгляду справи ОСОБА_2 продав квартиру АДРЕСА_3 Л.Т.

Згідно з відповіддю КП «ОМБТІ та РОН» станом на 21.05.2010 р. квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві власності за ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, ОСОБА_8, 24.03.2006 р. за реєстровим № 780 (а.с. ! 80).

06.06.2009 р. ОСОБА_6 померла (актовий запис про смерть № 3309, зроблений 15.06.2009 р. Першим Приморським віділом РАЦС Одеського міського управління юстиції) (а.с. 200).

На спірну квартиру в порядку спадкування претендує ОСОБА_4, оскільки рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29.12.2009 р. встановлено факт його проживання з ОСОБА_6 однією сім'єю та визнано його спадкоємцем четвертої черги за законом.

Прокурор Малиновського району м. Одеси в обгрунтування позовних вимог про недійсність договору купівлі-продажу посилається, зокрема, на п. З ч. 1 ст. 71 ЦК України та ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», аналогічне положення містить також ч. 2 ст. 177 СК України. Відповідно до зазначених положень законодавства опікун, в тому числі батьки малолітньої дитини, не мають права без дозволу органу опіки та піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири.

Однак суд звертає увагу, що в зазначених нормах законів мова йде про поділ або обмін та інші способи відчуження житлового будинку, квартири, власником або одним із власників якого є підопічний, в тому числі малолітня особа.

Оскільки єдиним законним власником квартири АДРЕСА_1

на момент її продажу була ОСОБА_3, а ОСОБА_1 мала лише право користування зазначеною квартирою як член сім'ї власника житла, то укладення ОСОБА_3 правочину, спрямованого на відчуження зазначеної квартири, не потребувало надання дозволу органу опіки та піклування.

Також Прокурор Малиновського району м. Одеси в обгрунтування недійсності договору посилається на ч. 6 ст. 203 ЦК України, ст. ст. 155, 176 СК України, ст. 16 Конвенції ООН «Про права дитини», ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства».

Відповідно до ст. 16 Конвенції ООН «Про права дитини» жодна дитина не може бути об'єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя,

недоторканність житла, таємницю кореспонденції або незаконного посягання на її честь і гідність. Дитина має право на захист закону від такого втручання або посягання.

Відповідно ч. 6 ст. 203 ЦК України правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно зі ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

У ст. 176 СК України передбачено, що батьки зобов'язані передати у користування дитини майно, яке має забезпечити її виховання та розвиток, при укладенні зазначеного договору купівлі- продажу.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Щодо дотримання зазначених вимог законів ОСОБА_3 при укладенні договору купівлі- продажу квартири, то судом встановлене наступне.

Згідно з відповіддю Міського КП БТІ м. Луганськ за неповнолітньою ОСОБА_1 зареєстровано на праві власності квартира № 9 у м. Луганську, вул. 3-а Донецька, буд. 1а.

13.05.2008 р. в квартирі № 9 у м. Луганську, вул. 3-а Донецька, буд. 1а. зареєстрована ОСОБА_3, в талон реєстрації вписана донька - ОСОБА_1

Отже, та обставина, що внаслідок продажу квартири АДРЕСА_4 О.В. залишилась без житла та на яку посилався Прокурор Малиновського району м. Одеси та його представник, в ході судового розгляду не.знайшла свого підтвердження.

Таким чином, порушень з боку ОСОБА_3 в такому разі вищезазначених вимог чинного законодавства судом не вбачається.

Крім того, суд звертає увагу на положення ч. З та ч. 4 ст. 29 ЦК України, відповідно до як місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років та у віці до десяти років є, перш за все, місце проживання їх батьків.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з укладенням оспорюваного договору-купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 житлові права неповнолітньої ОСОБА_1 не були порушені, дії її матері, ОСОБА_3, не суперечать інтересам дитини, оскільки ОСОБА_1 на теперішній час на праві власності належить інша квартира, за адресою якої вона взята на реєстраційний облік.

У зв'язку з тим, що підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 24.03.2006 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_6, та визнання за ОСОБА_1 права на користування зазначеною квартирою не встановлено, суд вважає що позовні вимоги Прокурора Малиновського району м. Одеси є необгрунтованими та безпідставними, тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 16 Конвенції ООН «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної ради Української РСР від 27 лютого 1991 року N 789-ХІІ, ст. ст. 71, 203 ЦК України, ст. ст. 155, 176, 177 СК України, ст. ст. 17, 18 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ, ст.ст. 10, 60, 131, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог прокурора Малиновського району м. Одеси в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третіх осіб Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання права користування - відмовити. /

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачрт 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. ___ А

Суддя: