Справа № 297/1492/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2015 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Гал Л. Л., при секретарі Боротей А.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, треті особи без самостійних вимог управління Держземагенства у ОСОБА_2 районі, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання права власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, треті особи без самостійних вимог управління Держземагенства у ОСОБА_2 районі, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_3, звернулася в суд із позовомдо ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,1201 га, яка призначена для ведення індивідуального садівництва, розташованої на території ОСОБА_2 міської ради, Берегівського району, вказавши, що 21.12.2013 року помер її батько ОСОБА_4 та єдиним спадкоємцем після смерті батька залишилася тільки вона, позивачка, оскільки дружина спадкодавця померла ще раніше 05.10.2012 року. Після смерті батька вона успадкувала будинок у м. Ужгород та земельну ділянку на якій розташований вказаний будинок. У травні 2015 року позивачка дізналася, що у батька була у приватній власності земельна ділянка площею 0,1201 га розташована на території ОСОБА_2 міської ради, яка була йому надана рішенням ОСОБА_2 міської ради від 30.09.1999 року за №354. Проте, приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_3 було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва на спадщину за законом після смерті батька на вказану земельну ділянку, оскільки спадкодавець не мав правовстановлюючого документу на земельну ділянку, у звязку чим позивачка звернулася до суду з позовом про визнання власності на вказану земельну ділянку.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с. 34).

Представники відповідача ОСОБА_2 міської ради та третьої особи управління Держземагенства у Берегіському районі, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, про місце та час розгляду справи були належним чином повідомлені, ними були подані заяви до суду, якими позовні вимоги визнали та не заперечили проти їх задоволення (а.с. 35,42,43).

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Встановлено, що рішенням ОСОБА_2 міської ради від 30.09.1999 року за №354 ОСОБА_4 було передано у приватну власність земельну ділянку для ведення індивідуального садівництва, загальною площею 0,120 га, розташованої на території ОСОБА_2 міської ради (а.с. 14), про що був виданий державний акт серії І-ЗК №036815 від 04.08.2000 року; ОСОБА_4 помер 21 грудня 2013 року (а.с. 25) та після його смерті єдиним його спадкоємцем є позивачка ОСОБА_1 (а.с. 26,27), однак позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за законом після смерті батька на вказану земельну ділянку, оскільки спадкодавець не мав правовстановлюючого документу на земельну ділянку.

Оскільки визнання позову відповідачем ОСОБА_2 міською радою не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ст. 174 ЦПК України прийняв визнання позову ОСОБА_2 міською радою.

За таких обставин позов ОСОБА_1 слід задовольнити та встановити за нею право власності на вказану земельну ділянку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 212, 214 ЦПК України, ст. 392 ЦК України,

р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку 0,1201 га, яка призначена для ведення індивідуального садівництва, кадастровий номер :03:001:0297, розташовану на території ОСОБА_2 міської ради, Берегівського району, Закарпатської області, в цілому.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя ОСОБА_5.