У х в а л а

іменем україни

18 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_1, на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 9 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 26 грудня 2005 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладений кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 40 500 грн з кінцевим терміном повернення 26 грудня 2012 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором того ж дня між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладений договір поруки, за умовами якого останній поручався перед банком солідарно в повному обсязі відповідати за своєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором.

У зв'язку з невиконанням боржником своїх зобов'язань станом на 10 червня 2013 року утворилась заборгованість в сумі 134 442,12 грн, яку банк просив солідарно стягнути з відповідачів.

Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 134 442,12 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 9 грудня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2014 року визнано неподаною та повернуто.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 9 грудня 2014 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Повертаючи апеляційну скаргу, апеляційний суд обґрунтовано виходив з того, що заявник у встановлений строк не виконав вимог ухвали від 18 листопада 2014 року, яку отримав 27 листопада 2014 року.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 9 грудня 2014 року постановлена з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_1, відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 9 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.О.Карпенко
Судді: В.І.Амелін В.П.Гончар