Провадження № 2/537/954/2015
Справа № 537/2857/15-ц
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.2015 року суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 та Кредит» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «ОСОБА_3 та Кредит» про захист прав споживачів згідно якого прохає стягнути з відповідача на його користь 4200,05 доларів США.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач вказує, що підставою для звернення з позовом до суду стало порушення його прав, як споживача, та посилаючись на положення ч. 5 ст. 110 ЦПК України, предявляє позов за своїм місцем проживання.

Проте, як вбачається з позовної заяви та наданих до неї матеріалів, предметом спору є невиконання відповідачем умов договору про банківський строковий вклад «Пенсійний», укладеного між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Банк «ОСОБА_3 та Кредит», а не відносини пов»язані з порушенням захисту прав споживача: робіт, послуг та інше.

Посилання позивача на те, що спірні правовідносини врегульовано Законом України «Про захист прав споживачів» є безпідставними, оскільки він просить вирішити спір саме на підставі відповідних норм Цивільного кодексу України ( ст. ст. 1058, 1060, 525,526,610 ).

Відносини, які виникають з банківського вкладу, не підпадають під предмет регулювання Закону України «Про захист прав споживачів» і положення цього Закону не застосовуються до відносин банківського вкладу так, як вони врегульовані параграфом 3 «Банківський вклад» глави 71 Позика. Кредит. Банківський вклад Цивільного кодексу України та Законом України «Про банки та банківську діяльність». Відтак, Закон України «Про захист прав споживачів» може застосовуватися лише, коли позивач прямо вказує на порушення норм, гарантованих цим Законом.

Разом з тим, згідно з вимогами ч. 2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначив, що відповідач знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Артема,60, що територіально не відноситься до території Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області.

Крім того вказана позовна заява повинна відповідати вимогам п.5 ст.119 ЦПК України, а саме: до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів позову, позивач не додав до позовної заяви документ про сплату судового збору, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», а посилання позивача що він звільнений від сплати судового збору на підставі ч.3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» є безпідставні з викладених вище підстав.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України суддя повертає позовну заяву позивачу у випадках коли справа не підсудна цьому суду.

З огляду на викладене, суддя вважає, що даний позов не підсудний Крюківському районному суду м. Кременчука Полтавської області та підлягає поверненню позивачу для подання до належного суду, а саме за місцезнаходженням відповідача.

Керуючись ст.ст. 109, 110, 121, 209, 210, 293 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 та кредит» про захист прав споживачів, повернути позивачу для подання до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.І. Хіневич