Справа № 471/921/15-ц
Провадження №2/471/382/15
Номер рядка звіту 57
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"24" липня 2015 р.

Братський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Скарницької І.Б.,

при секретарі - Даниловій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Братське цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_1, про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк звернулось до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту.

В своєму позові позивач зазначив, що між ним та ОСОБА_1 18 жовтня 2006 року було укладено кредитний договір № NKH3AK0022164A, в забезпечення виконання зобовязань за договором було укладено договір застави рухомого майна, згідно якого у заставу було надано автомобіль DAEWOO, модель: MATIZ E 93, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий комбі-В, № кузова/шасі: XWB4A11BD6A077060, реєстраційний номер: ВЕ3008ВЕ.

В звязку з невиконанням ОСОБА_1 своїх зобовязань за договором, рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 жовтня 2014 року було звернено стягнення на заставне майно, а саме не автомобіль DAEWOO, модель: MATIZ E 93, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий комбі-В, № кузова/шасі: XWB4A11BD6A077060, реєстраційний номер: ВЕ3008ВЕ.

Позивач зазначає, що реалізувати своє право щодо реалізації заставного майна не може, в звязку з тим, що за постановами відповідача автомобіль знаходиться у арешті, заборонено його відчуження та реалізацію.

Позивач вважає, що він, як заставодержавтель має переважне право на продаж автомобіля, заборгованість ОСОБА_1 перед банком не погашена, в звязку з чим, просить суд задовольнити позовні вимоги та звільнити заставне майно з-під арешту.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суду не повідомив.

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, про час та місце та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суду не повідомив.

За таких обставин, за згодою позивача, суд відповідно до положень ст.ст. 224-226 ЦПК розглядає справу в заочному порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

18 жовтня 2006 року між ПАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 51803,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17.10.2013 року.

В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором № NKH3AK0022164A від 18.10.2006 року ПАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_1 уклали договір застави рухомого майна, згідно якого у заставу було надано автомобіль DAEWOO, модель: MATIZ E 93, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий комбі-В, № кузова/шасі: XWB4A11BD6A077060, реєстраційний номер: ВЕ3008ВЕ, що належить на праві власності ОСОБА_1

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 жовтня 2014 року було звернено стягнення на заставне майно, а саме не автомобіль DAEWOO, модель: MATIZ E 93, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий комбі-В, № кузова/шасі: XWB4A11BD6A077060, реєстраційний номер: ВЕ3008ВЕ.

Відповідно до постанов Центрального відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції Вх. № 1410 від 16.03.2007 року, Вх. № 1403 від 03.02.2014 року, Вх. № 20500 від 19.12.2013 року даний автомобіль знаходиться під арештом.

Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону України Про виконавче провадження, для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту (ст. 60 ЗУ Про виконавче провадження).

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України ,,Про виконавче провадження", про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя, не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Згідно Закону України ,,Про заставу", застава це спосіб забезпечення зобов'язань, в силу якого кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідно до ст. 16 Закону України Про заставу, право застави виникає з моменту укладання договору застави. Отже, права ПАТ КБ Приватбанк, як заставодержателя заставленого автомобіля, виникли 06.06.2005 року.

Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодавець) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Крім того, Законом України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" встановлено, що обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна. Відповідно до обтяження в обтяжувача і боржника виникають права і обов'язки, встановлені законом та/або договором (ст. 3 Закону).

У відповідності до ч. 2 ст. 114 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або його частини.

Згідно акту перевірки стану заставного майна від 02 липня 2015 року, автомобіль DAEWOO, модель: MATIZ E 93, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий комбі-В, № кузова/шасі: XWB4A11BD6A077060, реєстраційний номер: ВЕ3008ВЕ, знаходиться по вул. Вороніна, 20а в смт. Братське Миколаївської області

Враховуючи, що арешт державного виконавця не дає змоги позивачу одержати задоволення з вартості заставного автомобіля для погашення заборгованості ОСОБА_1 по кредитному договору № NKH3AK0022164A від 18.10.2006 року, яка є не погашеною, а державна виконавча служба не має правових підстав на реалізацію заставного майна, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209, 210 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_1, про звільнення майна з-під арешту - задовольнити в повному обємі.

Зняти арешт, заборону відчуження, реєстрацію та оголошення розшуку з заставного майна, а саме автомобіля: DAEWOO, модель: MATIZ E 93, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий комбі-В, № кузова/шасі: XWB4A11BD6A077060, реєстраційний номер: ВЕ3008ВЕ, накладені за:

постановою Центрального відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції Вх. № 1410 від 16.03.2007 року;

постановою Центрального відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції Вх. № 1403 від 03.02.2014 року;

постановою Центрального відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції Вх. № 20500 від 09.12.2013 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача до суду, що його ухвалив, з поданням такої заяви у десятиденний термін з дня отримання копії рішення.

На рішення протягом десяти днів може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Братський районний суд.

Суддя ОСОБА_2