Справа № 128/2061/15-ц
УХВАЛА

Іменем України

20 липня 2015 року місто Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Карпінська Ю.Ф., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі № 128/2061/15-ц, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Комарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, виконавчого комітету Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Служба у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції у Вінницькій області, про визнання батьківства.

Ухвалою суду від 12.06.2015 року було відкрито провадження у справі.

20.07.2015 року позивач ОСОБА_1 подав через канцелярію суду письмову заяву про забезпечення позову, а саме: просить заборонити удочеріння дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зміни її прізвища, імя та по батькові, вивезення її за кордон, та зобовязати органи опіки та піклування, в тому числі Службу у справах дітей Вінницької райдержадміністрації, органи реєстрації актів цивільного стану, інші органи державної влади та управління не приймати рішення щодо удочеріння дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зміни її прізвища, імя та по батькові, вивезення її за кордон. Заяву про забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що на час подачі позовної заяви до суду дочка проживала разом з ним. Після того, як він звернувся з даним позовом до суду в Службі у справах дітей Вінницької РДА між ним та ОСОБА_3 (бабою дочки) була укладена домовленість, відповідно до якої дочка буде проживати в будинку ОСОБА_3 (с. Хижинці, вул. Зелена, 28, Вінницького району Вінницької області), яка зобовязалась створити для нього та дочки належні умови проживання, не чинити будь-яких перешкод в його спілкуванні з дитиною та її вихованні. Зі своєї сторони він виконав домовленість завіз дочку в с. Хижинці Вінницького району Вінницької області. Проте, ОСОБА_3 не дотримала домовленості лише кілька днів він пробув з дитиною, а далі не пустила його до будинку, дитину переховує від нього в будинку, навіть не показує йому. З цього приводу він неодноразово звертався з скаргами, проте дійового впливу на ОСОБА_3 ніхто не здійснив. На даний час він позбавлений спілкування з дитиною. Наразі йому стало відомо, що незалежно від того, що розглядається позов про визнання батьківства, ОСОБА_3 здійснює дії з удочеріння дитини ОСОБА_2, а саме: подала відповідні звернення до Служби у справах дітей Вінницької райдержадміністрації, суду. Крім цього, в дійсності ОСОБА_3 постійно проживає в Італії, приїхала вона в Україну у звязку зі смертю матері дочки. Це підтвердив в судовому засіданні 17.07.2015 року представник відповідача сільський голова ОСОБА_4 Таким чином, до вирішення справи по суті ОСОБА_3 може удочерити дочку, змінити її прізвище, імя та по батькові, та, уже як мати безперешкодно вивезти за кордон в Італію, що призведе до неможливості виконання рішення суду по справі, призведе до порушення його та доньчиних прав і обовязків, в звязку з чим він буде фактично позбавлений дочки, а дочка батька. А тому невжиття заходів забезпечення позову, а саме: заборони на удочеріння, зміни прізвища, імя та по батькові, вивезення дочки за межі України може зробити неможливим виконання рішення суду щодо визнання його батьківства.

Дослідивши матеріали справи, заяву, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Одним із видів забезпечення позову відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України є заборона вчиняти певні дії.

Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Виходячи з встановлених судом обставин справи, суд приходить до висновку, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, що є підставою для часткового задоволення заяви про забезпечення позову. Позивачем надано необхідні докази на підтвердження того, що невжиття вказаного заходу забезпечення позову у виді заборони удочеріння дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зміни її прізвища, імя та по батькові може утруднити чи зробити неможливим в подальшому виконання рішення суду. Тому заяву про забезпечення позову в цій частині слід задовольнити.

Судом не встановлено підстав для того, що хто-небуть має намір вивезти дитину ОСОБА_2 за межі України, не йдеться також про наявність у неї закордонного паспорту, тобто наявність лише самого спору не наділяє позивача правом на звернення до суду із заявою про забезпечення позову, що полягає в тимчасовому обмеженні вивезення дитини за кордон.

Крім того, в судовій практиці Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року йдеться про те, що перелік видів забезпечення позову визначений у ст. 152 ЦПК. Серед видів такого забезпечення у ст. 152 ЦПК не передбачено вжиття судом тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України. Тому, враховуючи, що в цивільному процесі відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому статтями 151-153 ЦПК, застосовувати такий вид забезпечення позову, як тимчасове обмеження у виїзді за межі України, слід дійти висновку, що суди не можуть застосовувати зазначений спосіб забезпечення позову на стадії розгляду цивільної справи про стягнення заборгованості та виконання інших зобов'язань, оскільки це порушує норми ЦПК та свідчить про вихід суду за межі своїх процесуальних повноважень, порушення принципу верховенства права, проголошеного Конституцією, та вимог ст. 6 Конвенції щодо вирішення справи судом, встановленим законом, тому в цій частині заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153, 210 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити частково.

Заборонити вчиняти дії щодо удочеріння дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зміни її прізвища, імя та по батькові.

Зобовязати органи опіки та піклування, в тому числі Службу у справах дітей Вінницької райдержадміністрації, органи реєстрації актів цивільного стану, інші органи державної влади не приймати рішення щодо удочеріння дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зміни її прізвища, імя та по батькові.

В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали для виконання направити в Службу у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції у Вінницькій області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали суду після її виконання направити сторонам по справі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Вінницької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

СУДДЯ: Ю.Ф. Карпінська