Справа № 636 / 2425 / 15-ц
2 / 636 / 1318 / 2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі :

головуючого судді Ковригіна О.С.

при секретарі - Фатєєвої С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Старогнилицької сільської ради Чугуївського району Харківської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_2 на день його смерті 16 березня 2005 року за адресою: Харківська обл., Чугуївський район, с. Стара Гнилиця, провул. Польовий, буд.4; визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 5,1241 гектара в межах згідно з планом, кадастровий номер :01:000:0093, розташованої на території Старогнилицької сільської ради, КСП «40 років Жовтня», призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі розпорядження Чугуївської райдержадміністрації від 09 грудня 2002 року №332 та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №199, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 16 березня 2005 року в с. Стара Гнилиця Чугуївського району Харківської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 16 березня 2005 року помер її батько ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки. Позивач на момент смерті свого батька постійно проживала разом з ним за адресою: Харківська обл., Чугуївський район, с. Стара Гнилиця, провул. Польовий, буд.4. Хоча ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2, проте не має змоги оформити своїх спадкових прав у звязку з тим, що у встановлений законом строк для прийняття спадщини вона не звернулася до державної нотаріальної контори, а для отримання спадщини як спадкоємець, що фактично проживав зі спадкодавцем, відсутні докази її проживання разом з батьком на момент його смерті. Через вищевказані обставини позивач позбавлена можливості нотаріально оформити свої спадкові права.

Позивач в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити (а.с. 13).

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с. 18).

Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи.

Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

16 березня 2005 року помер батько Позивача, ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ №015743, виданим 18 березня 2005 року Старогнилицькою сільською радою Чугуївського району Харківської області (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається із приватизованої земельної ділянки площею 5,1241 гектара в межах згідно з планом, кадастровий номер :01:000:0093, розташованої на території Старогнилицької сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі розпорядження Чугуївської райдержадміністрації від 09 грудня 2002 року №332 та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право власності на землю за №199 (а.с.10).

Згідно статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Наявність родинного звязку між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтверджується:

- свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ №063777, виданим повторно 22 грудня 2006 року, відповідно до якого батьком ОСОБА_3 записаний ОСОБА_2 (а.с. 7);

- свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІV-ВЛ №268194, виданим 15 травня 1993 року, відповідно до якого прізвище ОСОБА_3 було змінено на «Сусліна» (а.с. 8).

В передбачений законом строк до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась і свідоцтва про право на спадщину не видавались.

На час смерті ОСОБА_2 позивач фактично проживала разом з ним за адресою: Харківська обл., Чугуївський район, с. Стара Гнилиця, провул. Польовий, буд.4.

Отже, ОСОБА_1, як спадкоємець за законом своєчасно прийняла спадщину, що відкрилася після смерті її батька шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час його смерті і відповідно має право на спадкове майно.

Останні роки життя батька Позивач доглядала за ним, а після смерті за власні кошти здійснила його поховання.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ОСОБА_4 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», щодо визнання особи такою, що прийняла спадщину, у випадках, коли спадкоємці постійно проживали разом зі спадкодавцем, проте зареєстровані за іншою адресою, судам слід враховувати таке.

Саме постійне проживання спадкодавця зі спадкоємцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця проживання спадкодавця за адресою місця проживання спадкоємця.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

Таким чином, сама по собі реєстрація місця проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини.

Для оформлення спадщини за законом після померлого 16 березня 2005 року ОСОБА_2, Позивач надала до нотаріальної контори усі необхідні документи, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з необхідністю встановлення факту проживання зі спадкодавцем та рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Згідно п. 23 постанови Пленум Верховного Суду від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, згідно статті 1258 ЦКУ право на спадкування одержують спадкоємці за законом почергово.

Згідно ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі …..прийняття спадщини.

Частиною 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Керуючись: ст. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 328, 1223, 1223, 1225, 1228, 1258, 1261, 1269, 1297, 1298 Цивільного кодексу України, ст. 81 ЗК України, ст.ст. 10, 60, 169, 209, 213-215, 256 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1)
Позов ОСОБА_1 до Старогнилицької сільської ради Чугуївського району Харківської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

2) Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_2 на день його смерті 16 березня 2005 року за адресою: Харківська обл., Чугуївський район, с. Стара Гнилиця, провул. Польовий, буд.4.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 5,1241 гектара в межах згідно з планом, кадастровий номер :01:000:0093, розташованої на території Старогнилицької сільської ради, КСП «40 років Жовтня», з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, Державний акт на право приватної власності на землю, виданий на підставі розпорядження Чугуївської райдержадміністрації від 09 грудня 2002 року №332 та зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №199, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 16 березня 2005 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд, протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя