Провадження 6/554/39/2015
У Х В А Л А

15 січня 2015 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді Материнко М.О.

при секретарі Юркіній Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві заяву представника Полтавського обласного комунального підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив поновити строк предявлення до виконання виконавчого документа судового наказу № 2-н-1948/10 від 23 листопада 2010 року, виданого Октябрським районним судом м. Полтави, про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання та судових витрат з ОСОБА_2.

В обґрунтування заяви вказано, що, звернувшись до суду із заявою про видачу судового наказу 31 травня 2011 року, стягувач отримав виконавчий документ лише 06.10.2014 року, тобто після сплину предявлення виконавчого документу до виконання.

Сторони в судове засідання не прибули, що в силу ч. 2 ст. 371 ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Представник заявника надав до суду заяву, у якій прохав розгляд заяви про розяснення судового наказу та поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання провести за його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі.

Судом встановлено, що 23 листопада 2010 року був виданий судовий наказ № 2-н-1948/10 про стягнення з ОСОБА_2 боргу за послуги з теплопостачання в сумі 3528 грн. 77 коп., ІТЗ в сумі 30 грн. та судового збору в сумі 25 грн. 50 коп. Судовий наказ набрав законної сили 20 грудня 2010 року.

Стягувач 31.05.2011 року звернувся до суду із заявою про видачу копії даного наказу. Копія судового наказу отримана представником стягувача 06.10.2014 року тобто після сплину предявлення виконавчого документу до виконання.

В силу ч. 1 ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для предявлення виконавчого документу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Суд вважає причину пропущення вказаного строку поважними та приходить до висновку про його поновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і оcновоположних свобод виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Горнсбі проти Греції від 19.03.1997 року, пункт 40).

Невід`ємність права сторони на виконання остаточного рішення суду також знайшло своє відображення в рішеннях у справах ОСОБА_1 проти України, Жовнір проти України, Шмалько проти України, Ромашов проти України, Бакай та інші проти України, Півень проти України тощо.

За таких обставин суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 208 210, 371, ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву представника Полтавського обласного комунального підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання задовольнити.

Поновити Полтавському обласному комунальному підприємству теплового господарства «Полтаватеплоенерго» строк для предявлення судового наказу № 2-н-1948/10 від 23 листопада 2010 року про стягнення суми боргу та судових витрат з ОСОБА_2 до органів державної виконавчої служби для виконання та встановити його тривалістю в один рік від дня набрання ухвали законної сили.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_3