УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Євграфової Є.П., Завгородньої І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Вищого навчального закладу «Львівський кооперативний коледж економіки і права» про зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - на рішення апеляційного суду Львівської області від 08 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила:

засвідчити підписом керівника підприємства і печаткою підприємства наступні записи про її роботу у нього: № 22 - зарахована бібліотекарем читального залу (наказ від 31 серпня 1987 року № 146); № 23 - присвоєна перша категорія (наказ від 28 травня 1993 року № 68); № 24 - згідно з новим статутом вважати технікум колективним (спільним) підприємством «Львівський кооперативний коледж економіки і права» (наказ від 05 березня 1999 року № 18ВК); № 25 - колективне (спільне) підприємство «Львівський кооперативний коледж економіки і права» перейменовано на вищий навчальний заклад «Львівський кооперативний коледж економіки і права» (наказ від 27 березня 2002 року № 39); № 26 - переведена на посаду виконуючим обов'язки завідувача бібліотеки (наказ від 30 листопада 2005 року № 136§); № 27 - переведена на посаду бібліотекаря (наказ від 06 травня 2010 року № 43§6); № 28 - переведена на 0,5 ставки бібліотекаря (наказ від 04 жовтня 2012 року № 96§3); № 29 - встановлено кваліфікаційну категорію «Провідний бібліотекар» (наказ від 25 березня 2010 року № 89);

засвідчити підписом керівника підприємства прошивку вкладишу НОМЕР_1 на внутрішньому боці обкладинки її трудової книжки;

засвідчити підписом керівника підприємства запис про видачу вкладиша НОМЕР_2 на титульній сторінці її трудової книжки;

занести у її трудову книжку запис про встановлення позивачу 21 лютого 2005 року кваліфікаційної категорії «Бібліотекар І категорії», засвідчивши такий запис підписом керівника підприємства і печаткою підприємства.

На обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що вона працювала на посаді бібліотекаря і виконуючим обов'язки завідувача бібліотеки ВНЗ «Львівський кооперативний коледж економіки і права» з 01 вересня 1987 року по 06 жовтня 2014 року включно, тобто більше 27 років.

06 жовтня 2014 року відповідач видав наказ № 69 ВК§4 про звільнення позивача з посади бібліотекаря у зв'язку зі скороченням чисельності та штату працівників за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України <nau://ukr/322-08|st40> на підставі наказу від 03 липня 2014 року № 35/1§4.

Отримавши свою трудову книжку, вона виявила, що відповідачем порушено вимоги Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 20 березня 2015 року позов задоволено.

Зобов'язано засвідчити підписом керівника підприємства і печаткою підприємства записи про роботу у трудовій книжці ОСОБА_4 за №№ 22 - 29; засвідчити підписом керівника підприємства прошивку вкладишу НОМЕР_1 на внутрішньому боці обкладинки трудової книжки ОСОБА_4; засвідчити підписом керівника підприємства запис про видачу вкладиша НОМЕР_1 на титульній сторінці трудової книжки ОСОБА_4; занести у трудову книжку ОСОБА_4 запис про встановлення їй 21 лютого 2005 року кваліфікаційної категорії «Бібліотекар І категорії», засвідчивши такий запис підписом керівника підприємства і печаткою підприємства.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 08 червня 2015 року рішення місцевого суду у частині зобов'язання засвідчити підписом керівника підприємства і печаткою підприємства записи про роботу у трудовій книжці ОСОБА_4 за №№ 22 - 29; засвідчити підписом керівника підприємства прошивку вкладишу серії НОМЕР_1 на внутрішньому боці обкладинки трудової книжки ОСОБА_4; засвідчити підписом керівника підприємства запис про видачу вкладиша серії НОМЕР_1 на титульній сторінці трудової книжки ОСОБА_4 скасувати, ухвалити у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - просить скасувати рішення апеляційного суду Львівської області від 08 червня 2015 року, залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Львівської області від 08 червня 2015 року, оскільки воно законне та обґрунтоване.

Скасовуючи частково рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову частково, апеляційний суд виходив з того, що інструкцією не передбачено засвідчення підписом керівника підприємства прошивку вкладиша та запис про видачу вкладиша.

Доводи касаційної скарги щодо невиконання відповідачем вимог п.п. 3.1 п. 3 та п.п. 4.1 п. 4 Інструкції спростовуються матеріалами справи та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 08 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко Є.П. Євграфова І.М. Завгородня