Справа № 133/1450/15-ц Провадження № 22-ц/772/2258/2015Головуючий в суді першої інстанції Крейдін О. О.
Категорія Доповідач Рибчинський В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

Вінницької області в складі:

головуючого: Рибчинського В.П.,

суддів: Берегового О.Ю., Іванюка М. В.,

за участю секретаря: Сніжко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 09 червня 2015 року у цивільній справі за поданням заступника начальника відділу ДВС Козятинського МРУЮ про обмеження у виїзді за кордон боржника ОСОБА_2 до повного виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) без вилучення паспорта громадянина України, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ВДВС Козятинського міськрайонного управління юстиції звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження пава виїзду за кордон до виконання своїх зобов'язань громадянки ОСОБА_2.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 09 червня 2015 року подання ВДВС Козятинського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження права виїзду за кордон до виконання своїх зобов'язань громадянки ОСОБА_2 задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду громадянки ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання ВДВС Козятинського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження права виїзду за кордон до виконання своїх зобов'язань громадянки ОСОБА_2.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" та ст.377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Задовольняючи подання суд першої інстанції виходив з того, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням.

Однак такого висновку суд першої інстанції дійшов на неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, із порушенням норм матеріального й процесуального права.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

З аналізу зазначених норм випливає, що саме по собі самостійне невиконання боржником зобов'язань, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Під поняттям «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

При цьому, суд першої інстанції не врахував, що цей захід примусу застосовується як крайня міра, коли вжитті всі інші заходи впливу на боржника.

В ухвалі судом не зазначено фактів та конкретних доказів, які б підтверджували про те, що боржник дійсно ухилялась від зобов'язання, покладеного на неї судовим рішенням. Зазначені доводи також відсутні в матеріалах справи. Наведені судом в ухвалі висновки суду ґрунтуються на припущеннях.

Таким чином, відділом державної виконавчої служби не доведено ухилення ОСОБА_2 від сплати боргу, а тому подання є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 09 червня 2015 року скасувати.

У задоволенні подання ВДВС Козятинського МРУЮ щодо тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України до повного виконання зобов'язань про сплату на користь держави боргу в сумі 2112,00 грн. - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.П. Рибчинський

Судді: О.Ю. Береговий

М.В. Іванюк