АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

14 квітня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого

суддів:

при секретарі

ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_6 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2014 року по справі за позовом Жовтневого районного центру зайнятості м. Дніпропетровська до ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в порядку Цивільного процесуального кодексу України, посилаючись на те, що починаючи з 30 травня 2013 року відповідачці був наданий статус безробітної та з 06 червня 2013 року призначено виплату допомоги по безробіттю, виплату якої було припинено з 01 червня 2014 року у звязку із закінченням строку виплати. ОСОБА_6 було призначено допомогу по безробіттю на підставі документів, що містять неправдиві відомості, оскільки на момент надання статусу безробітного, протягом знаходження на обліку у якості безробітного та отримання допомоги по безробіттю ОСОБА_6 була зареєстрована у якості фізичної особи-підприємця. У звязку з зазначеними обставинами позивач просив суд стягнути з відповідачки грошові кошти у сумі 22907,70 грн., які були виплачені останній як безробітній в той час, коли вона фактично перебувала у статусі фізичної особи-підприємця.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2014 року, ухваленим в порядку Цивільного процесуального кодексу України, позовні вимог задоволені в повному обсязі та стягнуто з ОСОБА_6 на користь Жовтневого районного центру зайнятості м. Дніпропетровська грошові кошти у сумі 22907 грн. 70 коп.; вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у звязку з чим ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню із закриттям провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб»єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до пунктів 7, 8, 9 ст. 3 КАС України суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду; відповідач - суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Суд першої інстанції розглянув дану справу в порядку цивільного судочинства, але з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Відповідно до п.31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 рок «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» визначено, що частиною четвертою статті 50 КАС передбачено, що громадяни України можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом. Такими випадками, наприклад, є: Міський центр зайнятості як орган державної влади має право на звернення до суду з позовом про стягнення безпідставно отриманої допомоги по безробіттю з метою реалізації наданих йому частиною третьою статті 36 Закону України від 02 березня 2000 року № 1533-III «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» повноважень, якою передбачено, що сума виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Оскільки у такому разі виникає спір за зверненням суб'єкта владних повноважень із приводу реалізації наданих йому законом функцій та у випадку, встановленому законом, такий спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі в зв'язку з тим, що вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд вважає за необхідне розяснити позивачу, що він має право звернутися з даними позовними вимогами в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 205, 209, 218, 303, 307, 310, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2014 року - скасувати.

Провадження по справі за позовом Жовтневого районного центру зайнятості м. Дніпропетровська до ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді