Справа № 2-605/2010
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2010 рокуМалиновський районний суд м.Одеси у складі:
головуючого судді - Бурана О.М.,
при секретарі - Татар Ю.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, суд
Позивач у серпні 2008 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та просить стягнути з відповідача борг за договором позики у розмірі 15 000 грн., у тому числі з урахуванням індексу інфляції за весь період прострочення 16 920 грн., а також 3% щомісячних від суми боргу, відповідно до умов договору, у розмірі 11 250 грн., а всього стягнути 28 170 грн., судові витрати та витрати на правову допомогу.
В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі та пояснив, що 2 липня 2006 року між ним та відповідачем був укладений договір позики у вигляді розписки. Згідно умов зазначеного договору ОСОБА_1 позичив відповідачу грошові кошти в розмірі 15 000 гривень зі сплатою 3% щомісячних від суми боргу, що складає 450 грн. в місяць. Згідно умов договору позики відповідач зобовязався повернути грошові кошти до 2 січня 2007 року. Але по теперішній час відповідач гроші позивачу не повернув. Його неодноразові звернення з вимогою виконати зобов'язання, відповідач не виконав.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про отримання судових повісток та, причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано
неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи й оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст.208 ЦК України, передбачено, що в письмовій формі необхідно укладати угоди фізичних осіб між собою на суму, яка перевищує в 20 і більше разів неоподаткований мінімум доходів громадян.
Факт укладення між сторонами договору позики на зазначену суму, підтверджується розпискою, виданою ОСОБА_2 позивачу (а. с. 7).
Незважаючи на те, що строк повернення суми боргу давно минув, відповідач прийняті на себе за договором позики зобовязання не виконав, суму боргу позивачу не повернув і від повернення ухиляється.
Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Ст.1046 ЦК України передбачено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
З тексту розписки вбачається, що відповідач отримав грошові кошти.
Згідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Середньорічний індекс інфляції за 2007 та з січня по липень 2008 року становить 112,8%, що складає суму у розмірі 16 920 гривень.
Згідно до вимог ст.79 ЦПК України, до судових витрат відносяться витрати по сплаті державного мита, по наданню правової допомоги, а також транспортні витрати, пов'язані із прибуттям у судове засідання.
Згідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Тому на користь ОСОБА_1 слід стягнути з ОСОБА_2 витрати повязані з оплатою правової допомоги у сумі 1500 гривень, згідно квитанції №141 Одеської обласної колегії адвокатів від 01.08.2008р.(а.с. ).
Також стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті державного мита при подачі позову у розмірі 282 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 30 гривень.
Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
З огляду на вищевказане, керуючись ст. ст. 15, ст.625, ст.1046, ст. 1047, ст. 1049 ЦК України, ст.ст.4-8, 11, 15, 88, ч.3 ст.208, ст.ст.209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на надання правової допомоги у розмірі 1500 (одна тисяча пятсот ) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, а саме держмито у розмірі 282 (двісті вісімдесят дві) гривні та витрати на інформаційно технічне забезпечення справи у розмірі 30 (тридцять) гривень.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення, але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня його отримання.

Суддя О.М. Буран