Справа № 456/4192/14 Головуючий у 1 інстанції: Пак В.М.
Провадження № 22-ц/783/2236/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Ясиновській Я.М.

з участю: ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 січня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача 13649.85 грн. додаткових витрат, понесених на часткову оплату навчання за перший семестр, проживання в гуртожитку, навчання на курсах водіїв, стягнення коштів за надання правової допомоги та судового збору.

В подальшому уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача 9510.00 грн., з яких 7350.00 грн. оплата за навчання сина у першому семестрі, 1025.00 грн. - оплата за гуртожиток, 1135.00 грн. - оплата витрат, понесених на навчання сина на курсах водіїв.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, працюючого, в користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 половину витрат на навчання сина, ОСОБА_5, в розмірі 5196,75 грн., а також 243,60 грн. судового збору та 250 грн. за надання юридичної допомоги, всього 5690,35 грн.

Рішення в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2, вважає, що таке ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Покликається на те, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення за його відсутності, хоча ним подавалась заява про відкладення судового засідання у зв"язку з перебуванням у відряджені. Також апелянт зазначає, що сплачував аліменти до виповнення сином повноліття і заборгованості по сплаті не мав. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16.01.2015 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно до часу закінчення навчання, але не більше досягнення дитиною 23-річного віку. Крім цього, на виконанні у ВДВС Стрийського МУЮ знаходиться виконавчий лист про стягнення з нього додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_5, в розмірі 8900 грн., з яких на даний час підлягає сплаті 1500 грн. А також просить врахувати, що син, на утримання якого стягнуті додаткові витрати, є повнолітнім та працездатним. З наведених підстав просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_2, його представника - ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи частково позовні вимоги на підставі ст. ст. 199, 200 СК України та стягуючи на користь ОСОБА_4 половину витрат на навчання сина, ОСОБА_5, в розмірі 5196.75 грн., суд першої інстанції виходив з того, що син відповідачів є повнолітнім, навчається на денній формі навчання у Державному вищому навчальному закладі «Ужгородський національний університет», потребує матеріальної допомоги, яку відповідач, маючи таку можливість, відмовився надавати, що свідчить про невиконання ним обов»язку по матеріальному утриманню повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов»язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Частиною 1 ст. 6 СК України передбачено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 01 червня 1995 року до 26.08.2010 року, за час перебування у шлюбі у них народився син, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5. ОСОБА_2 записаний батьком ОСОБА_5 у свідоцтві про його народження.

Судом першої інстанції також встановлено, що ОСОБА_5 навчається у Державному вищому навчальному закладі «Ужгородський національний університет», навчання платне, вартість навчання протягом одного року становить 14700.00 грн., вартість першого семестру навчання на другому курсі у розмірі 7350.00 грн. оплатила позивачка, нею також оплачено вартість проживання у гуртожитку в розмірі 820. 00 грн., а також навчання на курсах водіїв, та пов»язані з цим витрати в розмірі 2271.69 грн.

Суд першої інстанції з посиланням на статті 199, 200 СК України задоволив частково позовні вимоги та стягнув з відповідача половину витрат, понесених позивачкою на навчання повнолітнього сина сторін в розмірі 5196.75 коп.

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи 5196.75 грн. понесених позивачкою додаткових витрат, пов»язаних з навчанням повнолітнього сина, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до ст. 185 СК України той з батьків з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батиків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов»язані брати участь у додаткових витратах саме на дитину, а як передбачено ст. 6 СК України дитиною є особа до досягнення нею повноліття.

Враховуючи те, що на час ухвалення судом оскаржуваного рішення суду, син сторін, ОСОБА_5, досяг повноліття, він не мав правового статусу дитини, і оскільки ст. 185 СК України стягнення додаткових витрат передбачено лише на дитину, ухвалюючи оскаржуване рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на сина сторін, ОСОБА_5, який досяг повноліття, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, таке рішення суду є незаконним та необґрунтованим, а відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно з положеннями ст. ст. 198, 199, 200 СК України батьки зобов»язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Слід зазначити і те, що звертаючись з позовом, ОСОБА_4 позовні вимоги обґрунтовувала ст. 185 СК України. В подальшому, уточнюючи позовні вимоги, в обґрунтування позовних вимог посилалася на ст. ст. 198, 199, 200 СК України, якими передбачено обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, право того з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самих дочки, сина, які продовжують навчання, на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина. Зазначеними нормами права, на які посилалася позивачка при уточненні позовних вимог та посилався суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення, не передбачено стягнення додаткових витрат на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання.

Колегія суддів вважає доводи апелянта підставними, такими, що спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення:1) неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи неповне з»ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 січня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Головуюча: Шеремета Н.О.

Судді: Зверхановська Л.Д.

Цяцяк Р.П.