Справа № 463/6036/14 Головуючий у 1 інстанції: Нор Н.В.
Провадження № 22-ц/783/4435/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Гірник Т.А.

суддів Бакуса В.Я., Левика Я.А.

секретар Гацій І.І.

з участю представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 8 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з додатковою відповідальністю «Глобус» про стягнення частини страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернулась в суд з указаним позовом до відповідача та з урахуванням збільшених та уточнених вимог заявою від 19.03.2015 року просила стягнути з відповідача 11 100 грн. 16 коп. несплаченої суми страхового відшкодування, 2890 грн. витрат, повязаних у звязку з відновленням свого порушеного права, 2 171 грн. 04 коп. пені, а разом 16 161 грн. 20 коп. Стягнути сплачений судових збір.

Оскаржуваним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 8 травня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь ОСОБА_3 11 100 грн. 16 коп. несплаченої суми страхового відшкодування, 2890 грн. витрат, повязаних у звязку з відновленням свого порушеного права, 2 171 грн. 04 коп. пені, а разом 16 161 грн. 20 коп. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду в інтересах відповідача, оскаржив представник Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» - ОСОБА_4 Вважає його незаконним та необґрунтованим, ухваленим з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Мотивує тим, що визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належними засобами доказування, зокрема звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх ТЗ, затвердженої наказом МЮУ, Фонду держмайна України від 24.11.2003 року №142/5/2092. Висновок, який покладено судом в основу судового рішення отримано всупереч вимогами закону та за своєю формою та змістом Висновок експертного авто товарознавчого дослідження 55/14 від 30.04.2014 року не є оцінкою чи експертизою, а тому не може бути належним доказом, та не може бути використаний для цілей страхового відшкодування. Висновки суду не узгоджується з положеннями ст. 29 та 34 Закону №1961-IV від 01.07.2004 року. В тому числі не враховано, що спеціальними нормами передбачений вичерпний перелік, який відшкодовується страховиком у разі пошкодження ТЗ, серед яких відсутні витрати повязані з проведенням експертного автотоварознавчого дослідження.

Товариство також не погоджується із стягненням 2100 грн. витрат на правову допомогу, оскільки в судовому рішенні не обґрунтовано відповідність вказаної суми коштів вимогам ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», згідно з якою «розмір компенсації, що виплачується стороні, на користь якої ухвалено рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні». З огляду на зазначені положення Закону суд повинен був перевірити тривалість судових засідань, в яких брав участь представник, процесуальні дії, які вчиняв представник поза межами судового засідання та їх тривалість.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, а апеляційну скаргу без задоволення. При розгляді справи в суді апеляційної інстанції заперечення підтримав.

Інші учасники в судове засідання не з»явились. Належно повідомлені про розгляд справи за апеляційною скаргою, про що до справи долучено розписки про отримання судових повісток. Про причини неявки не повідомили. З врахуванням вимог ч.2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає можливим продовжувати розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не відповідає.

Матеріалами справи встановлено, що 05.04.2014 року о 09 год. 50 хв. на вул. Личаківській, 183 у м. Львові мала місце дорожньо-транспортна пригода, зіткнення автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5, та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 Внаслідок даної ДТП дві автомашини отримали технічні пошкодження.

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 16.05.2014 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 10).

Із матеріалів справи убачається, що відповідальність заподіювача шкоди ОСОБА_5 згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/0295011 застраховано у ТДВ СТДВ «Глобус». /а.с. 80/

Згідно листа СТДВ «Глобус» від 18.07.2014р. про результати розгляду матеріалів щодо страхової виплати комісією СК «Глобус» по розгляду страхових випадків було прийнято рішення виплатити ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 12 920,93 грн., що становить суму без ПДВ та франшизи (а.с. 9) . Враховуючи позицію відповідача у справі, висловлену у тому числі у листі позивачу від 18 липня 2014 року за результатами розгляду матеріалів щодо страхової виплати - сума ПДВ, яка визначена страховиком 2 686 гр. 18 коп., може бути виплачена особі у випадку надання нею доказів проведення ремонту пошкодженого авто, що узгоджується з вимогами ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». При розгляді справи в суді апеляційної інстанції представник позивача ствердив, що його довірителем на даний час ремонт авто не проведений.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ СК «Глобус» виплатило ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 12 920 грн. 93 коп.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчного дослідження №55/14 від 30.04.2014р., на який послався суд задовольняючи вимоги позивача - вартість матеріального збитку, з технічної точки зору, завданого власнику автомобіля НОМЕР_3 на момент огляду, становить 24531,09 грн. (а.с.22-28).

Даний висновок проведено експертом з правом проведення експертиз за спеціальністю 12.2 визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку завданого власнику ТЗ ОСОБА_6 у відповідності до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобі, затвердженої наказом МЮУ, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092.

Задовольняючи вимоги позивача з посиланням на зазначений вище висновок, суд першої інстанції не звернув уваги на наступні спеціальні норми, які поширюються на спірні правовідносини.

У відповідності до вимог п. 34.2 та 34.3 Закону № 1961-ІУ від 01.07.2004 року протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик /у випадках передбачених статтею 41 цього Закону,-МТСБУ/ зобов»язаний направити свого представника / працівника, аварійного комісара або експерта/ на місце настання страхового випадку та /або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика /у випадках , передбачених статтею 41 цього Закону,-МТСБУ/ не з»вився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик /у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,-МТСБУ / зобов»язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи .

Виходячи із зміст у наведених вище норм спеціального закону, - право потерпілого на обрання самостійно експерта для визначення розміру шкоди, виникає за наведеної у цій нормі певної умови.

Матеріалами справи встановлено, що вимоги п. 34.2 зазначеного закону відповідачем дотримано.

Страхова подія мала місце 05.04.2014 року .

05.04.2014 року інспектором ДАЇ складено Довідку із даними про пошкодження ТЗ /а.с 11/.

07.04.2014 року за участю страхувальника та представника страховика з посиланням на вимоги ст. 34 зазначеного Закону складено АКТ огляду ТЗ по страховій події 05.04.2014 року / а.с. 53/. За змістом цього акту, в тому числі визначено пошкодження ТЗ позивача, які узгоджуються з пошкодженнями зазначеними у довідці працівника ДАЇ від 05.04.2014 року / а.с. 11, 75/. Зазначений акт огляду підписано позивачем без зауважень. На підставі цього акту зроблено розрахунок матеріального збитку, який складає 16117,11 коп.

Колегія суддів звертає увагу на те, що таке пошкодження ТЗ позивача, як пошкодження передньої захисної дуги, що безперечно не можна віднести до прихованих дефектів, не зазначено ні в зазначеній вище довідці інспектора ДАЇ, ні в акті огляду ТЗ за участю позивача, як власника ТЗ від 07.04.2014 року, що дає підстави для висновку про недоведеність вимоги позивача про включення до складу витрат, необхідних для відновлення ТЗ - витрат на ремонт зазначеної деталі, необхідність у чому встановлена висновком експертного авто товарознавчого дослідження від 30.04.2014 року з врахуванням протоколу огляду ТЗ автором цього висновку експертом ОСОБА_6 11.04.2014 року. / а.с. 16,22/ .

Суд першої інстанції не врахував, що огляд ТЗ 11.04.2014 року проводився без участі представника страховика. Представник позивача при розгляді справи в суді апеляційної інстанції повідомив про відсутність доказів про повідомлення представника відповідача про проведення огляду ТЗ 11.04.2014 року, дані якого використано експертом.

Враховуючи вимоги ст. 34 Закону № 1961-ІУ від 01.07.2004 року, зокрема відсутність у потерпілої сторони підстав для обрання самостійно експерта для визначення розміру шкоди, а також встановлені обставини проведення огляду пошкодженого ТЗ 11.04.2014 року без участі представника страховика та без даних про повідомлення останнього про проведення огляду, наявність розбіжностей в описанні пошкоджених зовнішніх деталей авто, судом необґрунтовано зроблено висновок про задоволення позову позивача в частині додаткового стягнення матеріального збитку, як витрат для відновлення авто.

Обґрунтованими є мотиви апеляційної с карги щодо безпідставного стягнення витрат за проведення експертного дослідження, оскільки це не узгоджується із наведеною вище ст. 34.3 зазначеного Закону.

Щодо визначеної суми ПДВ 2 686 гр. 18 коп. то обов»язок по її виплаті за умови надання страхувальником даних про проведення ремонту ТЗ страховик не заперечує. Відтак, спір в цій частині на даний час відсутній.

Відсутність обов»язку страховика у виплаті визначеної договором страхування франшизи не заперечує позивач.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги відповідача, скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням у справі нового рішення про відмову у позові, що в свою чергу впливає на висновки про відмову у стягненні судових витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п.2 ч.1 ст. 309,ч.2 ст. 314 ,316 , 317 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» задовольнити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 8 травня 2015 року скасувати. Ухвалити у справі нове рішення, яким у позові ОСОБА_3 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» про стягнення частини страхового відшкодування - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь СТДВ «Глобус» судовий збір 121 гр. 80 коп. за подачу апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскарженим в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді