Справа № 530/2249/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

26.03.2015 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Водолага А.В., при секретарі Стрілець Л.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Зіньків Полтавської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення його від права на спадкування,--

В С Т А Н О В И В:

В судове засідання з»явивсь позивач ОСОБА_1 з преставником, відповідач ОСОБА_2.

Позивач ОСОБА_1 просить суд усунути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., мешканця АДРЕСА_1, від права на спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, у віці 88 років, у селі Пишненки Зіньківського району Полтавської області ОСОБА_3, та стягнути із нього понесені судові витрати.

В обґрунтування заявлених позовних вимог суду пояснив.

Його батьками є відповідач ОСОБА_2 і ОСОБА_4. Шлюб між батьками був зареєстрований 31.08.1975 року і розірваний 11.12. 2009 року. Після реєстрації шлюбу батьки позивача були прописані і проживали у житловому будинку АДРЕСА_2 разом з матір'ю батька позивача, а відповідно рідною бабою ОСОБА_1-- ОСОБА_3. Приблизно за один рік до розірвання шлюбу батько позивача-- ОСОБА_2 виписався із вказаного житлового будинку і нині зареєстрований на проживання, та проживає у АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_2, у віці 88 років, у селі Пишненки Зіньківського району ОСОБА_3 померла, залишивши на ім'я позивача ОСОБА_1 заповіт від 31.05.2007 року, згідно якого заповіла йому все належне їй майно на день смерті, зокрема земельну ділянку площею 4, 24 гектарів, розташовану на території Пишненківської сільської ради Зіньківського району з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На підставі ст. 1241 Цивільного кодексу України, його батько, відповідач -- ОСОБА_2, як непрацездатна дитина померлої ОСОБА_3, що є пенсіонером за віком,-- незалежно від змісту заповіту, має право на обов'язкову частку у спадщині, розмір якої складає половину частки, яка б належала йому у разі спадкування за законом, тобто має право на ? частину заповіданої позивачеві вказаної земельної ділянки

Посилається на ст. 1224 Цивільного кодексу України,згідно якої не мають права на спадкування за законом повнолітні діти , а також інші особи , які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині.

Вважає, що відповідач підпадає під дію вказаної статті, так як не протязі тривалого часу, коли його мати була в безпорадному стані не здійснював за нею догляд, не надавав матеріальної допомоги, тому розцінює його дії як ухилення від свого обов»язку по утриманні своєї матері ОСОБА_3, яка перебувала в безпорадному стані, що і стало підставою для звернення з позовом про позбавлення його права на спадкування.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення заявлених позовних вимог заперечує в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень суду пояснив. Він дійсно в період часу вказаного в позовній заяві розлучився з дружиною, свідком по справі ОСОБА_4 і виїхав проживати в м. Зіньків, залишивши свою бувшу дружину проживати з матір»ю в с. Пишненки Зіньківського району у будинку, який він побудував проживаючи в шлюбі з бувшою дружиною. Після розлучення він на прохання матері забрав її до себе в будинок м. Зіньків, але потім за свій рахунок зняв їй приватний будинок в м. Зіньків, де вона проживала самостійно приблизно вісім місяців. За цей час провідував її, надавав їй допомогу. Потім мати переїхала проживати в с. Пишненки в будинок в якому проживала його бувша дружина. Приблизно з 2007 року вона почала боліти на захворювання суглобів і стала погано ходити, на цей час вона проживала в с. Пишненки Зіньківського району Полтавської області разом з його бувшою дружиною. В цьому ж будинку підчас хвороби матері проживала і громадянка ОСОБА_5 - подруга дружини. Під час хвороби матері, останні два роки перед смертю вона не ходила, він періодично ,приблизно раз на місяць провідував матір, допомагав матеріально, говорив з нею, пропонував переїхати в Зіньків до нього, але вона відмовлялась. Часто провідувати не міг, так як проживає на значній відстані від с. Пишненки, а також по тій причині, що після розлучення з першою дружиною в нього склались погані стосунки з бувшою дружиною, вона часто затівала з ним сварки. Ще до хвороби матері, приблизно в 2005 році він за власні кошти купив матері цвітний телевізор, під час її хвороби за власні кошти встановив супутникову антену, коли вона зламалась, привозив майстра, який ремонтував антену. Похорони матері відбув за власні кошти, за власні кошти виготовив пам»ятник померлій матері, для підтвердження своїх слів надав технічний паспорт на придбаний телевізор і квитанцію за сплату коштів за виготовлення пам»ятника.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків на стороні позивача ОСОБА_4 - невістка померлої і ОСОБА_6 - дружина позивача, суду показали, що відповідач за час знаходження в безпорадному стані матері не надавав їй ніякої матеріальної,моральної підтримки. Приїздив за останні шість років на власному автомобілі два рази, привіз декілька бананів і мандарин. На прохання допомогти, або забрати матір до себе, відповів, що вони отримують пенсію, тому можуть і самі доглядати за його матір»ю, а до себе він матір забрати не може, так як мати не хоче їхати до нього.

Допитана в суді в якості свідка на стороні позивача ОСОБА_5 , показала, що будучи соціальним працівником здійснювала догляд при житті за померлою ОСОБА_3 на протязі приблизно 6-ти років. Вона як соціальний працівник здійснювала догляд за престарілою ОСОБА_3, так як остання знаходилась в безпорадному стані, а проживаюча з нею в одному будинку ОСОБА_4 - невістка, не могла в повному обсязі здійснювати догляд, так як після операції мала поганий стан здоров»я. За померлою ОСОБА_3 також доглядали по мірі можливості позивач і його дружина - ОСОБА_6, які проживали окремо. За весь час вона особисто ні одного разу не бачила в господарстві померлої її сина ОСОБА_2. Від невістки померлої вона чула, що син до матері навідувався за останні роки два рази.

Допитані в якості свідків на стороні позивача ОСОБА_7 і ОСОБА_8, подружжя, жителі с.Пишненки Зіньківського району, проживають по сусідству з померлою ОСОБА_3 суду показали, що вони не бачили щоб відповідач надавав допомогу своїй матері, підтвердили факт,що останні роки свого життя вона не могла самостійно ходити, що догляд за нею здійснювали ОСОБА_4 і ОСОБА_5

Допитана в якості свідка на стороні відповідача ОСОБА_9 суду показала, що вона проживає по сусідству з відповідачем. Не пам»ятає точно в якому році, але мати відповідача деякий час проживала в АДРЕСА_3. Підтвердила, що вона на прохання відповідача, декілька разів їздила з ним в с. Пишненки, коли він провідував свою матір. Як пояснював відповідач ОСОБА_2, він її брав,щоб вона охороняла автомобіль, так як він боявся, що його можуть пошкодити, тому вона в будинок не заходила, а залишалась в автомобілі.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків на стороні відповідача ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 підтвердили факт,що відповідач неодноразово провідував матір, привозив їй продукти, встановив супутникову антену, ремонтував її.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено. Спадкодавець ОСОБА_3, зважаючи на вік 88 років і стан здоров'я, на протязі останніх років перед смертю перебувала у безпорадному стані, внаслідок чого потребувала постійного постороннього догляду. Згідно довідки Пишненківської медлікарні Зіньківського району від 02.12.2014 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3., мешканка села Пишненки Зіньківського району, на протязі останніх семи років перед смертю потребувала посторонньої допомоги, так як була прикута до ліжка у зв'язку з деформуючим артрозо-артритом колінних і тазобедренних суставів, порушенням функції суставів 4 ступеня. Згідно довідки управління праці та соціального захисту населення Зіньківської районної державної адміністрації від 16.12.2014 року, по догляду за пристарілою ОСОБА_3, 1926 р.н., в період з 23.04.2013 року по день смерті останньої, був призначений соціальний працівник ОСОБА_5. Крім цього, весь час доглядали за ОСОБА_3 мати позивача--ОСОБА_4, яка проживала із нею до дня смерті, інколи позивач та його дружина --ОСОБА_6 /а.с.6,8,9/.

При житті ОСОБА_3 склала заповіт, яким вона все належне їй майно заповідала позивачу ОСОБА_1 /а.с.4/.

Відповідач ОСОБА_2, на час смерті матері досягнув пенсійного віку.

Згідно ч.1ст.1241 ЦК України, право на обов'язкову частку у спадщині мають

малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Згідно ч.5ст.1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно правової позиції викладеної в п.6 Постанови ПВС України від 30.05.2007 року «Про практику у справах про спадкування», факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 періодично провідував свою матір, періодично надавав їй матеріальну допомогу, здійснив поховання за свій рахунок, за свій рахунок виготовив пам»ятник - що підтверджується показами допитаних в судовому засіданні свідків, включаючи і покази свідків на стороні позивача. В судовому засіданні встановлено, що спадкодавець під час перебування в безпорадному стані була доглянута, по догляду за нею був призначений соціальний працівник / покази свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5 /. Суд не може не враховувати, що відповідач на час знаходження матері в безпорадному стані сам досягнув пенсійного віку,проживав в іншому населеному пункті. Виходячи з вище викладеного, суд приходить до висновку, що підстави для усунення відповідача ОСОБА_2 від спадкування обов»язкової частки в спадковому майні померлої матері ОСОБА_3 - відсутні.

Судові витрати належить покласти на позивача ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Заявлені ОСОБА_1 до ОСОБА_2 позовні вимоги про усунення ОСОБА_2 від права на спадкування обов»язкової частки у спадщині після його померлої матері ОСОБА_3 - відмовити.

Судові витрати покласти на позивача ОСОБА_1

На рішення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів, подачею апеляції через Зіньківський районний суд Полтавської області.

Рішення виготовлене в повному обсязі 30.03.2015 року.

СуддяА. В. Водолага