Ухвала

іменем україни

23 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової Є.П., Євтушенко О.І.,

Завгородньої І.М., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів та відшкодування витрат на утримання майна,

за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_5, на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 11 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення коштів та відшкодування витрат на утримання майна.

Посилалась на те, що вона, за згодою відповідачки, поселилась у належну останній частину будинку АДРЕСА_1. ОСОБА_4 зі своєю сім'єю постійно проживає у Російській Федерації. Коли відповідачка повернулась до України, між сторонами було досягнуто домовленості, що між ними буде укладений договір купівлі-продажу зазначеної частини будинку, про що було складено відповідну розписку, за якою ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_3 5 000 доларів США. Однак нотаріально оформити договір не встигли, оскільки відповідачка повернулась до Росії. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09 листопада 2012 року ОСОБА_3 виселено із спірного будинку, тому позивачка звернулась до суду з указаним позовом про стягнення коштів, які були передані відповідачці за розпискою, а також коштів, які понесені нею на утримання будинку, в сумі 156 298,01 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати, пов'язані з поліпшенням житловому будинку з прибудовою та господарськими будівлями, в сумі 156 298,01 грн та заборгованість за розпискою в розмірі 78 350 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 11 березня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без розгляду.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - просить скасувати оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції та передати справу на новий розгляд до апеляційного суду, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами не був укладений договір купівлі-продажу будинку, а відповідачка не повернула ОСОБА_3 кошти за розпискою.

Залишаючи апеляційну скаргу без розгляду, апеляційний суд виходив з того, що апеляційна скарга підписана та подана особою, яка не мала на це повноважень. При цьому суд керувався статтею 297 ЦПК України та зазначив, що відповідачка ОСОБА_4 в період з листопада 2014 року по лютий 2015 року не перебувала на території України, а тому не могла особисто підписати апеляційну скаргу, яка датована 29 грудня 2014 року.

Однак із висновком суду апеляційної інстанції погодитися не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 297 ЦПК України справа реєструється в апеляційному суді у порядку, встановленому частинами другою <http://zakon4.rada.gov.ua/laws/show/1618-15/paran85> і третьою статті 11 <http://zakon4.rada.gov.ua/laws/show/1618-15/paran86><http://zakon4.rada.gov.ua/laws/show/1618-15/paran86> цього Кодексу, та не пізніше наступного дня передається судді-доповідачу. Протягом трьох днів після надходження справи суддя-доповідач вирішує питання про відкриття апеляційного провадження. До апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 <http://zakon4.rada.gov.ua/laws/show/1618-15/page8> цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 <http://zakon4.rada.gov.ua/laws/show/1618-15/paran779> цього Кодексу. Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 <http://zakon4.rada.gov.ua/laws/show/1618-15/page8> цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження. Незалежно від поважності причини пропуску строку апеляційного оскарження апеляційний суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, органу державної влади чи органу місцевого самоврядування подана після спливу одного року з моменту оголошення оскаржуваного судового рішення. Суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі також у випадках, якщо: 1) справа не підлягає апеляційному розгляду у порядку цивільного судочинства; 2) є ухвала про закриття апеляційного провадження у зв'язку з відмовою особи від апеляційної скарги; 3) є ухвала про відмову у задоволенні апеляційної скарги цієї особи або про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою.

Про відкриття або відмову у відкритті апеляційного провадження у справі, залишення апеляційної скарги без руху або повернення скарги суддя-доповідач постановляє ухвалу. Копія ухвали про повернення апеляційної скарги або про відмову у відкритті апеляційного провадження разом із доданими до скарги матеріалами надсилається особі, яка подавала апеляційну скаргу, а апеляційна скарга залишається у справі. Іншим особам, які беруть участь у справі, надсилається копія відповідної ухвали. Ухвала про повернення апеляційної скарги, про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі може бути оскаржена в касаційному порядку. При надходженні неналежно оформленої справи, з нерозглянутими зауваженнями на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами або з нерозглянутими письмовими зауваженнями щодо повноти чи неправильності протоколу судового засідання, або без вирішення питання про ухвалення додаткового рішення суддя-доповідач повертає справу до суду першої інстанції, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

Тобто дана норма ЦПК України не визначає, в разі виявлення подання апеляційної скарги особою, яка не мала не це повноважень, такого порядку, як залишення скарги без розгляду.

Зазначаючи в ухвалі, що підпис під апеляційною скаргою кардинально відрізняється від «умовного оригіналу» підпису ОСОБА_4 на довіреності від 03 листопада 2011 року, судом не взято до уваги, що він не має повноважень виявляти тотожність підписів учасників судового процесу та робити висновки щодо оригінальності підписів.

Крім того, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції був присутній представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, повноваження якого суд повинен був перевірити.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, залишаючи апеляційну скаргу без розгляду на підставі статті 297 ЦПК України, дійшов помилкового висновку, оскільки норма закону, на яку послався суд, не містить підстав для залишення апеляційної скарги без розгляду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції постановив ухвалу з підстав, не передбачених законом.

Згідно із ч. 2 ст. 338 ЦПК України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 338 ЦПК України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення, зазначені у частинах першій і другій цієї статті, допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

З цих підстав ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись статтями 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 11 березня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.А. Горелкіна
Судді:Є.П. Євграфова О.І. Євтушенко І.М. Завгородня О.М. Ситнік