АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/8866/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Черніцька І.М.
Провадження № 22-ц/789/900/15 Доповідач - Хома М.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючої - Хоми М.В.

суддів - Козак І. О., Демкович Ю. Й.,

при секретарі - Танцюра О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 квітня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2014 року ПАТ КБ ПриватБанк звернулось до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 15 серпня 2006 року між сторонами було укладено кредитний договір №465745, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Кредитні кошти відповідач не повернув, тому позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 22548,46 грн., із них: 4127,07 грн. заборгованість за кредитом, 16871,46 грн. заборгованісь по відсотках за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1049,93 штраф (процентна складова).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 квітня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ ПриваБанк просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення є незаконним, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що судом помилково застосовано позовну давність, оскільки сторони договору у письмовій формі домовились про збільшення строку позовної давності стосовно виконання умов договору, встановивши строк дії договору, що рівний строку дії картрахунку.

Сторони у судове засідання не зявилися.

Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий суд виходив з того, що позивачем пропущено трирічний строк позовної давності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що 15.08.2006 року між банком та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір кредиту за №465745, шляхом написання останнім заяви, яка разом із Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, тарифами складає договір про надання банківських послуг.

Відповідно до умов договору відповідачу були надані у кредит грошові кошти в сумі 6000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки, який згідно із Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною картою, вказується на лицевій стороні картки.

Згідно умов договору позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом щомісячними платежами у розмірі 7% від суми заборгованості.

З виписки по рахунку ОСОБА_1 встановлено, що останнє повернення кредитних коштів відповідачем мало місце 17 серпня 2007 року на суму 1714,38 грн., а прострочена заборгованість за кредитом виникла ще 29.09.2006 року.

Починаючи з 18 серпня 2007 року відповідач припинив сплату коштів із погашення кредиту.

Строк дії карти, виданої ОСОБА_1 при укладенні кредитного договору 15.08.2006 року, закінчився 1.05.2008 року.

При визначенні дати закінчення строку дії картки суд врахував, що сама карта, на лицевій стороні якої вказується строк її дії, суду не представлена. Відповідно до п.3.1.3 Умов і правил надання банківських послуг, після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк шляхом надання клієнту карти з новим строком дії.

Враховуючи пояснення представника банку про те, що 1.05.2008 року мав місце перевипуск карти, яка видана ОСОБА_1 15.08.2006 року, при відсутності доказів отримання відповідачем нової карти та строку її дії, суд прийшов до вірного висновку про закінчення строку дії карти 1.05.2008 року.

Банк звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 03 червня 2014 року.

Відповідач подав заяву про застосування строку позовної давності.

Відмовляючи у задоволенні позову у звязку із пропуском строку позовної давності, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що перебіг трирічного строку позовної давності щодо повернення кредиту в повному обсязі починається після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту, який у даному випадку настав 1.05.2008 року із закінчення строку дії платіжної картки.

Рішення суду є законним та обгрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про те, що при укладенні кредитного договору сторонами збільшено строк позовної давності, а саме п.9.3 Умов надання банківських послуг передбачено, що картрахунки відкриваються на невизначений термін, отже сторони у письмовій формі домовились про збільшення строку позовної давності стосовно виконання умов договору, встановивши строк дії договору, що рівний строку дії картрахунку, колегія суддів вважає безпідставними, так як суд першої інстанції вірно врахував, що перебіг строку позовної давності починається не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту, що у даному випадку встановлено із закінчення строку дії картки (1.05.2008 року), що відповідає позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 22 жовтня 2014 року.

Доводи апелянта про те, що суд не врахував, що строк дії карти відповідача було продовжено, колегія суддів оцінює критично, так у справі відсутні будь-які докази про те, що відповідач ОСОБА_1 отримав нову карту, який строк дії нової карти. Крім цього, як зазначив Верховний Суд України у постанові від 22 жовтня 2014 року, автоматичне неодноразове продовження дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобовязання, отже продовження дії картки для настання кінцевого терміну повернення заборгованості значення не має.

Підстав для скасування рішення з мотивів, наведених апелянтом, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк - відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2