Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/58/15-ц Головуючий у 1-й інст. Коцюба О. М.
Категорія 30 Доповідач Талько О. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Худякова А.М., Григорусь Н.Й.,

при секретарі Церпіцькій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 4 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 30 липня 2014 року між нею на відповідачем на грунті тривалих неприязних стосунків виникла сварка, під час якої останній, перебуваючи на її подвір'ї, металевим совком наніс їй чисельні удари та спричинив легкі тілесні ушкодження.

Вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 4 вересня 2014 року відповідача визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України.

Окрім цього, відповідач неодноразово ображав її нецензурними словами, висловлював погрози, чим принижував честь і гідність. Так, 28 квітня 2014 року ОСОБА_1 нечистотами зі свого туалету облив ворота її домоволодіння, а також одяг, в якому вона була одягнута, затіяв сварку та нецензурно висловлювався.

16 червня 2014 року відповідач, перебуваючи у нетверезому стані, в черговий раз влаштував скандал, під час якого ображав її та погрожував фізичною розправою.

Вказані злочинні та інші неправомірні дії принижують честь і гідність позивачці та призвели до спричинення їй моральної шкоди.

З огляду на вищезазначене, ОСОБА_2 просила суд зобов'язати відповідача публічно вибачитись перед нею.

Окрім того, позивачка просила стягнути з ОСОБА_1 20000 грн. завданої моральної шкоди.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 4 лютого 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3200 грн. в рахунок відшкодування спричиненої їй моральної шкоди, а також 243 грн. 60 коп. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення в частині задоволених позовних вимог, постановивши нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апелянт, зокрема, вказує, що 30 липня 2014 року між ним та позивачкою виникла сварка з приводу того, що остання почала руйнувати його паркан. Маючи намір припинити її неправомірні дії, він взяв металевого совка та підійшов до ОСОБА_2, яка стала погрожувати йому ножем. Під час даного конфлікту він не спричинив позивачці будь-яких тілесних ушкоджень, оскільки разом з нею було двоє чоловіків . На думку апелянта, цей випадок був спровокований ОСОБА_2 та іншими сусідами, які бажають засудити його.

При вирішенні даного спору суд першої інстанції не врахував ту обставину, що він є людиною похилого віку, має статус дитини війни, його батько загинув на війні.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3, яка є дружиною останнього, підтримали доводи апеляційної скарги, зауваживши, що кримінальна справа щодо спричинення позивачці тілесних ушкоджень сфабрикована. Тривалий конфлікт з позивачкою виник у зв'язку із невирішеним земельним спором.

ОСОБА_1 пояснив, що під час чергової сварки 30 липня 2014 року він не бив позивачку, а обставини, викладені у вироку суду, не відповідають дійсності. 28 квітня 2014 року дійсно облив ворота позивачки незначною кількістю нечистот із туалету, проте це не є підставою для відшкодування моральної шкоди, адже таким чином він намагався реагувати на неправомірну поведінку самої позивачки, яка не бажає вирішити земельний спір.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції, врахувавши спричинення позивачці тілесних ушкоджень, а також глибину і тривалість фізичних та душевних страждань, стягнув з відповідача 3200 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 4 вересня 2014 року відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, за те, що він, перебуваючи на території домоволодіння позивачки, під час конфлікту з останньою, металевим совком умисно спричинив їй легкі тілесні ушкодження у вигляді синців в поперековій ділянці, на задній поверхні грудної клітини, синців та саден в підлопатковій ділянці, синців на внутрішній поверхні правового ліктьового суглоба, на зовнішній поверхні правового передпліччя, на передній поверхні правого променево-зап'ясткового суглоба, саден на передньо-внутрішній поверхні правого передпліччя.

Згідно з вироком ОСОБА_1 призначено покарання у вигляді штрафу в сумі 1000 грн.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 27 листопада 2014 року вирок в частині призначеного покарання змінено, а саме- зменшено штраф до 510 грн.

В решті вирок залишено без змін.

Допитані судом першої інстанції свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 пояснили, що ОСОБА_1 зловживає алкогольними напоями та часто влаштовує сварки й скандали зі своїми сусідами, в тому числі з позивачкою. Під час конфліктів він нецензурною висловлювався на адресу останньої, погрожував їй фізичною розправою, знищував врожай на городі.

Після чергових сварок з відповідачем ОСОБА_2 звертається за медичною допомогою, оскільки в неї підвищується артеріальний тиск.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив ту обставину, що 28 квітня 2014 року облив нечистотами з туалету ворота домоволодіння позивачки.

За правилами ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до п.п.1,2 ч.2 вказаної норми моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У ч.4 ст.61 ЦПК України, зокрема, закріплене правило про те, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, в судовому засіданні встановлений факт вчинення неправомірних дій відповідача щодо ОСОБА_2, внаслідок чого останній спричинено моральну шкоду.

Згідно з ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Про дотримання судом засад розумності, виваженості та справедливості при визначенні розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди також звертає увагу Пленум Верховного Суду України у п.9 постанови №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Отже, при вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди суд, враховуючи вимоги закону, обгрунтовано стягнув на користь позивачки 3200 грн.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення в частині відшкодування моральної шкоди постановлене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його скасування чи зміни відсутні.

В іншій частині рішення не оскаржується, отже не є предметом апеляційного розгляду.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 4 лютого 2015 року в частині відшкодування моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча : Судді: