Справа № 185/3307/15-ц
Провадження № 2/185/2122/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.

з участю секретаря Муржиєвої І.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я,

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2015 року позивач звернувся з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди на підставі ст.1166, 1167 ЦК України, посилаючись на те, що 10 жовтня 2012 року по вул.Гвардійська в с.Веселе Павлоградського району ОСОБА_4 намагався перегнати належну йому корову через проїзну частину дороги, не впевнившись в безпеці своїх дій, внаслідок чого сталося ДТП, в якому позивач отримав легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров'я впродовж шести днів, але не більше як три тижні, витратив на лікування 1018 грн 72 коп, за акт СМЕ 138 грн 17 коп, крім того через травматичну втрату зубів позивач потребує протезування, вартість якого становить 15 000 грн. Таким чином заподіяна йому майнова шкода складає 16 156 грн 89 коп. Моральну шкоду він оцінює у 6000 грн. Крім того ним понесені судові витрати на правову допомогу в сумі 500 грн.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідач позов не визнав, у письмовому запереченні посилався на те, що позивачем не доведено факту наявності його вини у вчиненні ДТП. Постановою суду його було неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності по ст.124 КУпАП, оскільки він був на час аварії погоничем тварини і не є суб'єктом даного правопорушення. Зважаючи на відсутність факторів дії непереборної сили, грубої необережності чи умислу потерпілих від наслідків дорожньо-транспортної пригоди, заподіяна позивачу шкода має бути відшкодована власником автомобіля, пасажиром якого був позивач під час ДТП. Причиною ДТП стало порушення водієм автомобіля Правил дорожнього руху, оскільки місцем зіткнення є пішохідних перехід в межах населеного пункту, характер ушкоджень, які отримала корова, свідчить про велику швидкість, з якою рухався автомобіль. До цього часу не встановлено, хто є власником загиблої під час ДТП тварини. Згідно виписного епікризу позивач проходив лікування у Павлоградській ЦРЛ з 10 по 19 жовтня 2012 року, був виписаний у задовільному стані, даних про продовження лікування матеріали справи не містять. Тому квитанції про придбання ліків після 19 жовтня 2012 року не мають відношення до справи. Відповідно до положень ст.1166 ЦК України відшкодуванню підлягає тільки пряма дійсна шкода, а не витрати в майбутньому, крім того невідомо, в якій медичній установі це робитиме позивач, тому в частині стягнення 15 000 грн на протезування зубів позов не може бути задоволений. Заявлена позивачем сума відшкодування моральної шкоди не відповідає принципам розумності та справедливості, не враховує матеріального та сімейного стану відповідача, а саме того, що відповідач та його дружина є пенсіонерами, отримують мінімальну пенсію, інших доходів не мають.

У судовому засіданні представник відповідача додатково зазначив, що шкоду позивачу було заподіяно внаслідок ДТП за участю автомобіля, тому заподіяну шкоду має відшкодувати страхова компанія, в якій було застраховано цивільно-правову відповідальність власника автомобіля.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду від 27 лютого 2013 року (а.с.7) встановлено, що 10 жовтня 2012 року о 06 годині 10 хв. на вул.Гвардійська в с.Веселе Павлоградського району ОСОБА_4, будучи власником та погоничем тварини, випасав корову біля проїзної частини дороги та в темну пору доби, не впевнившись в безпеці своїх дій, намагався перегнати її через проїзну частину дороги перед близько їдучим транспортним засобом ВАЗ 21154 номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5, внаслідок чого транспортний засіб скоїв наїзд на корову, у зв'язку з чим отримав механічні пошкодження.

Ця постанова набрала законної сили. Відповідно до положень ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені цією постановою, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що він у темну пору доби їхав на ринок, в с.Веселе прямо на проїзну частину дороги вибігла корова, яка була без нагляду і сталося ДТП. ОСОБА_4 визнавав, що корова належить йому. В автомобілі був в якості пасажира на передньому сидінні його брат ОСОБА_1, який отримав травми. Він їхав зі швидкістю 50 км/год, правил дорожнього руху не порушував, протокол відносно нього працівниками ДАІ не складався.

Виписним епікризом (а.с.6) підтверджується, що ОСОБА_1 перебував на лікуванні у хірургічному відділенні Павлоградської центральної районної лікарні з 10 жовтня 2012 року по 19 жовтня 2012 року з діагнозом: струс головного мозку, забійні рани в області обличчя, травма верхньої щелепи з пошкодженням зубів, садна правої верхньої кінцівки. Зі слів хворого, 10 жовтня 2012 року їхав в якості пасажира на легковому автомобілі, сталося зіткнення з твариною (коровою), отримав травму. Відмічає короткочасну втрату свідомості. Призначено лікування: цефтриаксон, полоскання ротової порожнини ротаканом, глицин, лизина ексцинат, реосорбилакт, диакарб, актовегин, анальгин, димедрол, дексалгин. В результаті проведеного лікування стан хворого покращився, виписується за наполяганням.

Згідно з висновком судово-медичного експерта № 582 від 30 жовтня 2012 року (а.с.8-9) у ОСОБА_1 були виявлені тілесні пошкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась струсом головного мозку, забійною раною лобної області зліва, травматичного вивиху першого зуба справа та першого зуба зліва верхньої щелепи, другого зуба зліва верхньої щелепи, який супроводжувався переломом альвеолярного відростку, саден тильної поверхні обох кистей. Вказані тілесні пошкодження утворились від дії тупих твердих предметів, які діяли за ударним механізмом з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області, або при ударі о такі, такими предметами могли бути виступаючі частини всередині салону автомобіля, та за своїм характером відносяться до легких тілесних пошкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров'я впродовж більше шести днів, але не більше як три тижні. Дані тілесні пошкодження могли утворитися в час та при обставинах, вказаних в направленні та наданій медичній документації.

Таким чином у судовому засіданні встановлено, що внаслідок ДТП, яке сталося з вини відповідача, позивач отримав легкі тілесні ушкодження та поніс витрати на лікування, а саме придбання лікарських препаратів, рентген та проходження судово-медичного огляду.

Зазначені витрати згідно наданих квитанцій (а.с.4-5) складають 1143 грн 49 коп.

Тому наявні підстави для відшкодування шкоди відповідно до ст.1166, 1167 ЦК України.

Як передбачено ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Тому фактичні витрати, понесені позивачем у зв'язку з отриманою травмою у розмірі 1143 грн 49 коп підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Згідно полісу № АВ/4458659 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності ОСОБА_5, який діяв у період з 24 вересня 2012 року по 23 вересня 2013 року, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом).

За змістом ст.33 ЦПК України саме позивач визначає особу, яка на його думку має відповідати за позовом.

Позовних вимог до ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» ОСОБА_1 не заявив, звернувся з позовом про відшкодування шкоди до особи, винної у вчиненні ДТП.

Як передбачено ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є зокрема втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Частина перша ст. 1195 ЦК України передбачає, що особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Згідно ч.2 ст.1202 ЦК України, стягнення додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, може бути здійснене наперед у межах строків, встановлених на основі висновку відповідної лікарської експертизи, а також у разі необхідності попередньої оплати послуг і майна (придбання путівки, оплата проїзду, оплата спеціальних транспортних засобів тощо).

Довідкою ТОВ «Варна» від 30 січня 2015 року (а.с.28) підтверджується, що ОСОБА_1 у зв'язку з травматичною втратою трьох зубів потребує протезування даних зубів методом імплантації. Загальна сума витрат на протезування складає 15 000 грн.

Позивачем на надано у судове засідання висновку лікарської експертизи та доказів необхідності попередньої оплати послуг з протезування зубів методом імплантації.

Тому відсутні підстави для стягнення наперед витрат на протезування у розмірі 15 000 грн, позовні вимоги у цій частині заявлені передчасно і не підлягають задоволенню.

В частині стягнення моральної шкоди позов підлягає частковому задоволенню в сумі 600 грн, оскільки у зв'язку з отриманою травмою позивач втратив кілька зубів, зазнав фізичного болю, душевних хвилювань, витрачав час та гроші на лікування, що порушило його звичне життя.

Квитанцією від 26 березня 2015 року підтверджується, що позивачем сплачено адвокату за надання правової допомоги 500 грн (а.с.31).

Як визначено ст.1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Мінімальна заробітна плату у місячному розмірі з на час розгляду справи 1218 грн.

Представник позивача приймала участь у судовому засіданні, яке згідно журналу продовжувалося 28 травня 2015 року з 09:14 до 09:29, 04 червня 2015 року з 15:41 до 16:31, 08 червня 2015 року з 15:00 до 16:00 , що разом складає 2 години 15 хв.

Тому граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу складає 1096 грн 20 коп. Зазначена сума не перевищує сплаченої позивачем згідно квитанції від 26 березня 2015 року, тому витрати на правову допомогу, що підтверджуються цією квитанцією підлягають стягненню з відповідача.

Позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог як передбачено ч.3 ст.88 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд .

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 1143 (тисячу сто сорок три) грн, у відшкодування моральної шкоди 600 (шістсот) грн, витрати на правову допомогу в сумі 500 (п'ятсот) грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір на користь держави в сумі 243 (двісті сорок три) грн 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення

Суддя: ОСОБА_6