АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/796/4362/15 Головуючий у 1 інстанції - Яценко Н.О.
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

головуючого - Панченка М.М.

суддів - Кирилюк Г.М., Вербової І.М.

при секретарі - Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» на рішення Оболонського районного суду м.Києва від 23 січня 2015 року у справі за позовом Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» до ОСОБА_1, треті особи Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, ОСОБА_2 про розірвання договору позики та стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року позивач Державне підприємство «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (далі - ДП «Укрметртестстандарт»), керуючись ст.ст.651,652 ЦК України, звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_1 і, з урахуванням уточнень до позову, просив винести рішення, яким розірвати договір безпроцентної позики на суму 3.000.000 грн., укладений сторонами 6.07.2012 року, пославшись на те, що істотно змінилися обставини, якими сторони керувались при укладенні договору позики.

Як на істотні зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, позивач послався на те, що: між сторонами припинені трудові відносини, на що позивач ніяк не сподівався; знизився курс гривні по відношенню до долара США.

Крім того, позивач просив стягнути на його користь з відповідача залишок по указаному договору позики, у сумі 2.515.541 грн.12 коп. /а.с.2-6,135 /.

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 23 січня 2015 року у позові відмовлено /а.с.198-203/.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд послався на відсутність правових відстав для розірвання спірного договору.

В апеляційній скарзі ДП «Укрметртестстандарт», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Оболонського районного суду м.Києва від 23 січня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов /а.с.210-216/.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення без змін рішення суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено, що 14.02.2012 року між ДП «Укрметртестстандарт» та ОСОБА_1 укладено трудовий контракт №2, згідно якого відповідача ОСОБА_1 призначено на посаду Генерального директора ДП «Укрметртестстандарт», на термін по 14.02.2017 року з місячним окладом 12.720 грн.

Також встановлено, що, наказом Міністра міністерства економічного розвитку і торгівлі України за №47-п від 22.05.2013 року відповідача звільнено з роботи за п.8 ст.36 КЗпП у зв»язку з систематичним невиконанням обов»язків, покладених на нього контрактом та законодавством України.

Із матеріалів справи слідує, що 6.07.2012 року, в період трудових відносин сторін, між позивачем ДП «Укрметртестстандарт», від імені якого діяв заступник директора, та його директором - ОСОБА_1 укладений договір безпроцентної цільової позики на сумі 3.000.000 грн. на термін до 6.07.2017 року.з цільовим призначенням придбання житла.

Згідно договірних умов погашення позики повинно відбуватись утриманням із заробітної плати відповідача по 8.000 грн. щомісячно, з правом відповідача погашати позиковий борг у більшій сумі.

Відповідно до п.2.5 договору позики позичальник зобов»язується у разі звільнення повністю погасити залишкову частину позики до закінчення дати чинності договорупозики.

Таким чином, між сторонами виникли договірні відносини позики, згідно яких, в силу ст.1046 ЦК України, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Встановлено, що на час розгляду справи, залишок несплачених коштів за договором позики складає 2.483.541 грн.12 коп., що свідчить про те, що відповідач виконує свої договірні зобов»язання щодо щомісячного погашення позики по 8.000 грн., а в тійобставині, що цієї суми недостатньо, щоб погасити увесь борг на дату закінчення чинності договору - 6.07.2017 року, вини відповідача немає, оскільки строк дії договору на час розгляду справи не закінчився, а погашати позику у більшій сумі ніж 8.000 грн. щомісячно, позичальник, згідно умов договору, не зобов»язаний.

Відповідно до ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Вимагаючи розірвання спірного договору, позивач посилається на те, що змінився курс долара по відношенню до національної грошової одиниці, на війну та на погіршення економічної ситуації у країні, а також на те, що відповідач звільнився з роботи, як на істотні умови, які змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити на час укладання договору позики, то цей би договір позивач не підписав.

Між тим, одностороння відмова від договору передбачена Законом, зокрема ч.2 ст.651 ЦК України згідно якої договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Відповідно до ч.2 ст.652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінилися, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для розірвання договору позики, оскільки із доводів позивача не слідує, про наявність істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні цього договору.

Крім того, суд обґрунтовано відмовив в частині вимог про стягнення залишкової частини коштів за договором, оскільки відсутні для цього правові підстави.

Рішення суду першої істанції постановлене на повно з»ясованих обставинах з дотриманням вимрг матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» відхилити, а рішення Оболонського районного суду м.Києва від 23 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання чинності шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді