Справа № 567/80/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Власюк І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про виселення,

в с т а н о в и в:

в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_1 про його виселення та виселення інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому в АДРЕСА_1 звернулося ПАТ КБ "ПриватБанк".

В позовній заяві зазначило, що 22.10.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №ROHEGK та в забезпечення виконання зобов'язань за даним договором з відповідачем було укладено договір іпотеки № ROHEGK від 22.10.2007 року, за яким відповідач передав в іпотеку житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1.

Вказуючи на те, що у зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору по своєчасному поверненню коштів та утворенням заборгованості за кредитним договором рішенням Острозького районного суду від 24.12.2010 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та зазначаючи, що позивач відповідно до ст.. 40 Закону України "Про іпотеку", звернувся з письмовою вимогою добровільно звільнити житловий будинок, просить виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому в АДРЕСА_1.

В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, в поданій до суду заяві позов підтримав та просить розглянути справу в його відсутності.

В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заперечень проти позову не подав.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов ПАТ КБ "ПриватБанк" задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні встановлено, що 22.10.2007 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №ROHEGK, за яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 98980 грн. на придбання нерухомості та 18028 грн. 50 коп. на сплату страхових платежів строком до 22.10.2022 року та в забезпечення виконання зобов'язань за даним договором з відповідачем було укладено договір іпотеки № ROHEGK від 22.10.2007 року, за яким відповідач передав в іпотеку житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1.

З рішення Острозького районного суду від 24.12.2010 року встановлено, що у зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору по поверненню коштів було звернено стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 20,3 кв.м., яка знаходиться там же.

В той же час в позові про виселення відповідача зі зняттям з реєстраційного обліку з житлового будинку з надвірними будівлями, які розташовані в АДРЕСА_1 відмовлено.

Відповідно до ч.2 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" (в редакції чинній на той час), одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України "Про іпотеку", звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей.

Відмовляючи в позові в цій частині, суд виходив з того, що ОСОБА_1 в житловому будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 за місцем проживання не зареєстрований та не проживає.

Звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_1 про його виселення та виселення інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому в АДРЕСА_1, ПАТ КБ "ПриватБанк" зазначає, що предметом позовних вимог по позову є невиконання відповідачем вимоги про виселення в порядку ст.. 40 Закону України "Про іпотеку".

Частиною 2 ст. 40 зазначеного Закону та ч.3 ст. 109 ЖК УРСР визначено, що після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодежателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги і якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Таким чином, предмет позову за рішенням Острозького районного суду від 24.12.2010 року та за позовом від 27.01.2015 року є різним, а тому підстав для закриття провадження по даній справі немає. При цьому, суд виходить і з того, що за період з 24.12.2010 року по даний час в зазначеному житловому будинку могли проживати як відповідач, так і інші особи.

Частиною 2 ст. 40 Закону України "Про іпотеку" та ч.3 ст. 109 ЖК УРСР передбачено право іпотекодержателя на виселення мешканців з предмету іпотеки після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору на письмову вимогу іпотекодежателя або нового власника протягом одного місяця з дня отримання вимоги і можливість примусового виселення, якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно.

З наданого позивачем повідомлення №30.1.0.0/2 вбачається, що 16.12.2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" в порядку ч.2 ст.40 Закону України "Про іпотеку" та ч.3 ст.109 ЖК УРСР звернувся до відповідача з письмовою вимогою про добровільне звільнення предмету іпотеки - житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що позивач не надав жодного доказу на підтвердження того, що відповідачем було отримано письмову вимогу ПАТ КБ "ПриватБанк" від 16.12.2014 року і оскільки саме з фактом отримання такої вимоги пов'язана можливість подальшого добровільного чи примусового виселення і в даному випадку процедура, визначена ч.2 ст. 40 Закону України "Про іпотеку" дотримана не була, то в позові слід відмовити.

В той же час, з наданих суду доказів, а саме довідок Верхівської сільської ради Острозького району вбачається що в житловому будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 зареєстрованих за місцем проживання осіб немає та фактично в зазначеному житловому будинку ніхто не проживає.

Відповідно до ст.. 310 ЦК України, фізична особа має право на місце проживання і вільний його вибір. За ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст.. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", місце проживання - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово, а ст.. 6 зазначеного Закону визначено, що громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання.

Оскільки з наданих суду доказів вбачається, що на даний час як зареєстрованих у встановленому законом порядку за місцем проживання в житловому будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1, так і таких, що фактично проживають у вказаному житловому будинку осіб немає, то в позові до ОСОБА_1 про його виселення та виселення інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки) слід відмовити.

На підставі ст.. 39, 40 Закону України "Про іпотеку", ст. 109 ЖК УРСР, ст.. 29, 310 ЦК України, ст.. 3, 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", керуючись ст. 10, 57, 60, 61, 88, 212 ЦПК України, суд

вирішив:

в позові публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про виселення ОСОБА_1 та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому в АДРЕСА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.