Категорія 6Доповідач Войтко Ю. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Войтка Ю.Б.,

Суддів: Міхасішина І.В., Голоти Л.О.,

При секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 лютого 2015 року в цивільній справі за позовом

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні колодязем загального користування шляхом демонтажу вигрібної ями , -

встановила:

В жовтні 2014 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони проживають за адресою: АДРЕСА_1 та мають у власності і користуванні житлові будинки, що розміщенні на зазначеному провулку. З 1949 року на їхній частині провулку функціонує криниця загального користування, яка була побудована для постачання питної води жителям прилеглих будинків. Вони утримували криницю в належному стані, проводили її ремонти, змінювали кільця для того щоб постійно мати джерело питної води. Однак, вже більше двох років позивачі криницею користуватися не можуть, оскільки вода з криниці неякісна, має невластиві смаки, запахи. Вважають, що якість питної води з криниці змінилась після того, як ОСОБА_2 збудував біля своєї частини будинку вигрібну яму.

Листом Держсанепідемслужби від 13.08.2014 року позивачів було повідомлено про те, що каналізація квартири будинку АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_2, здійснюється на вигріб, при цьому вигрібна яма споруджена на відстані 9 м від криниці загального користування, що є порушенням п. 2.22 «Державних санітарних норм та правил утримання території населених місць», затверджених наказом МОЗ України від 17.03.2011 року № 145. При цьому магістраль централізованого водопостачання та водовідведення проведена по провулку, проходить безпосередньо біля квартири ОСОБА_2 на відстані одного метра. Усі прохання позивачів щодо демонтажу стічної ями, для того щоб вода в криниці не забруднювалась і вони мали змогу її вживати, відповідач ігнорує. За наведених обставин просили суд ухвалити рішення, яким демонтувати вигрібну яму, що розміщена за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві користування та володіння ОСОБА_2 за рахунок останнього.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25 лютого 2015 року позов задоволено, вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, при цьому посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляції та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Вимогами ст. 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, міський суд виходив з того, що АДРЕСА_1 проходять централізовані мережі водопостачання та каналізування, які згідно роз'яснень та рекомендацій Головного управління Держсанепідслужби у Вінницькій області необхідно підключити до частини будинку ОСОБА_2, з метою усунення порушень п.2.22 «Державних санітарних норм та правил утримання території населених місць», тому прийшов до висновку про демонтаж вигрібної ями з метою збереження джерела питної води.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 02.06.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_8, ОСОБА_9 належить 53/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується матеріалами інвентарної справи №1528.

Відповідно до матеріалів інвентарної справи №1528, зокрема, у схематичному плані земельної ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку АДРЕСА_1 від 11.05.2011 року зазначено господарські будівлі та споруди, а також вигрібна яма.

Відповідно до договору дарування від 12.10.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_10, ОСОБА_9 подарував, а ОСОБА_2 прийняв у дарунок 53/150 часток житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1. На земельній ділянці згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №31556436, знаходиться: житловий будинок, шлакоблоковий, обкладений цеглою, житловою площею 52,7 кв.м, означений на плані літерою «А», прибудови «а», «а1», «а3», «а4», «а6», веранди «а2», «а5», сарай «В», погріб «п/В» та огорожа «№1-3» (а.с.82).

Тобто, вигрібна яма, яка відповідно до матеріалів інвентарної справи зареєстрована в технічній документації 11.05.2011 року, належить ОСОБА_2

Факт того, що з 1949 року по АДРЕСА_1 функціонує криниця загального користування сторонами не оспорювався.

Згідно відповіді № 21 від 09.09.2014 року Асоціації органів самоорганізації населення «Квартального комітету «Царина» криниця, що розташована біля будинку АДРЕСА_1 є в загальному користуванні, зі слів мешканців по АДРЕСА_1 проведений водогін приблизно в 2005-2006 роках. До проведення водогону криницею користувались ОСОБА_12, на даний час не користується, так як вода не придатна для користування, ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_11 користуються власними криницями, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 споживали би воду з криниці, однак вода не придатна для користування (а.с.9).

З відповіді Державної санітарно - епідеміологічної служби України Головного управління Держсанепідслужби у Вінницькій області від 13.08.2014 року, вбачається, що водопостачання квартири, власником, якої є ОСОБА_2, здійснюється децентралізовано від громадської криниці, каналізація на вигріб, вигрібна яма споруджена на відстані 9 метрів від криниці загального користування, що є порушенням п.2.22 «Державних санітарних норм та правил утримання території населених місць», затверджених наказом МОЗ України від 17.03.2011 року № 145 (а.с.11).

Відповідно до акту перевірки дотримання санітарного законодавства від 12.08.2014 року, на момент обстеження яма була наповнена нечистотами, стіни забетоновані, дно замулене, вигрібна яма розташована біля квартири ОСОБА_2, а квартира ОСОБА_17 розташована за квартирою ОСОБА_2, квартира ОСОБА_17 підключена до централізованих мереж водопостачання та каналізації. На момент перевірки різкого запаху каналізації не відчувалось, витікань з вигрібної ями не виявлено. По АДРЕСА_1 проходить мережа водопостачання та каналізації, тому враховуючи вищевикладене було рекомендовано вирішити питання про підключення квартири ОСОБА_2 до централізованих мереж, вигрібна яма внесена в технічний паспорт на будинок (а.с.35).

Відповідно до протоколу № 531 дослідження питної води від 25.11.2014 року, вода не відповідає вимогам ДСанПІН 2.2.4 - 171-10 (а.с. 65).

За результатами санітарно - мікробіологічного дослідження №2802 від 28.11.2014 року кринична вода не відповідає вимогам ДСанПІН 2.2.4 - 171-10 (а.с.66). Питна вода з криниці, розміщеної по АДРЕСА_1, є непридатною для пиття, що підтверджується листом №156 від 10.02.2015 року начальника Вінницького міського управління Головного управління Держсанепідемслужби у Вінницькій області, (а.с.93).

Відповідно до п. 2.22 «Державних санітарних норм та правил утримання території населених місць» вигреби повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м. Місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства. Спірні питання щодо місць розміщення вигребів на території присадибної ділянки розглядаються у порядку вирішення земельних спорів згідно з законодавством. В умовах нецентралізованого водопостачання вигреби на території присадибної ділянки повинні бути віддалені від індивідуальних колодязів і каптажів джерел на відстань не менше 20 м, при цьому відстань від вигребів до громадських колодязів і каптажів джерел повинна бути не менше 50 м. При цьому слід враховувати напрямок схилу ділянки.

Статтею 22 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» від 24.02.1994 року передбачено, що органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані утримувати надані в користування чи належні їм на праві власності жилі, виробничі, побутові та інші приміщення відповідно до вимог санітарних норм.

Вирішуючи спір, судом першої інстанції було вірно встановлено порушення прав позивачів, а відтак суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність демонтажу вигрібної ями за рахунок ОСОБА_2 з метою збереження джерела питної води.

Доводи відповідача про те, що будинок був побудований разом з вигрібною спорудою попередніми власниками відповідно до чинних норм та правил, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тобто ухвалене рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) Войтко Ю.Б.

Судді: (підпис) Міхасішин І.В.

(підпис) Голота Л.О.

«З оригіналом вірно»

Суддя апеляційного суду Войтко Ю.Б.