АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22-ц-вп/796/ 896 /2015
У Х В А Л А

09 липня 2015 року суддя Апеляційного суду м.Києва Поливач Л.Д., вирішуючи питання підсудності цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Апеляційного суду м.Києва з клопотанням про визначення підсудності її позовної заяви до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У своєму клопотанні ОСОБА_1 посилається на ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», як на підставу визначення підсудності даного позову саме Апеляційним судом м.Києва.

Проте, позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню позивачу, з наступних підстав.

Як вбачається з позовної заяви відповідач ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, сама позивачка у своїй позовній заяві зазначає про те, що спільних дітей з відповідачем не має.

Відповідно до ч.1 ст.109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" від 15.05.2003 р. реєстрація місця перебування здійснюється за заявою особи, яка зобов'язана подати її протягом семи днів після прибуття до місця перебування. При реєстрації місця перебування особи інформація про неї повідомляється до органу реєстрації за місцем проживання особи. Таким чином, місце проживання не вважається місцем перебування громадянина.

Позов до фізичної особи може бути пред'явлений як за місцем проживання, так і за місцем перебування. Проте, це місце повинно бути зареєстрованим у встановленому законом порядку.

Саме реєстрація фізичної особи - відповідача є визначальною для правильного визначення підсудності.

Таким чином, ОСОБА_1 має право звернутись до відповідного суду із вказаним позовом за загальними правилами підсудності згідно вимог ч.1 ст.109 ЦПК України, за зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_2, а саме: АДРЕСА_1.

В даному випадку дія Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» N 1207-VII, із змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 06.05.2014 року N 1237-VII, не поширюється на правовідносини, що виникли між сторонами по справі, оскільки відповідач ОСОБА_2 не зареєстрований та не проживає на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

А тому, дана позовна заява не підлягає визначенню її підсудності Апеляційним судом м. Києва.

Посилання ОСОБА_1 на ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є безпідставними.

Виходячи з вищевикладеного, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.297 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернути позивачу.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Суддя: