Єдиний унікальний номер 725/2824/15-ц
Номер провадження 2/725/583/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2015

Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:головуючого судді Іщенко І. В. при секретарі Берекеля О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3 Чернівецької державної нотаріальної контори про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до відповідача про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсним. В позові посилалася на те, що 24 серпня 2013 року помер ОСОБА_4, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції 26 серпня 2013 року складено відповідний актовий запис за № ОСОБА_5 є дідом позивачки ОСОБА_6 та відповідача ОСОБА_2 Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на частку квартири АДРЕСА_1. До своєї смерті ОСОБА_4 розпорядився частиною свого нерухомого майна наступним чином. 22 вересня 2008 року ОСОБА_4 подарував позивачці ОСОБА_6 1/9 частку квартири АДРЕСА_1. 02 жовтня 2009 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким на випадок своєї смерті належні йому 3/9 частки квартири АДРЕСА_1 заповів позивачці - ОСОБА_6 Просила визнати свідоцтво про право на спадщину за законом частково недійсним.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 свій позов підтримала повністю, надала пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Просила позов задовольнити.

Відповідач по справі ОСОБА_2 позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити.

Представники третьої особи в зал судового засідання не з»явилися.

Заслухавши сторони по справі, дослідивши письмові докази, які були у справі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 24 серпня 2013 року помер ОСОБА_4, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції 26 серпня 2013 року складено відповідний актовий запис за № 1618. ОСОБА_4 є дідом позивачки ОСОБА_6 та відповідача ОСОБА_2 Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на частку квартири АДРЕСА_1. До своєї смерті ОСОБА_4 розпорядився частиною свого нерухомого майна наступним чином. 22 вересня 2008 року ОСОБА_4 подарував позивачці ОСОБА_6 1/9 частку квартири АДРЕСА_1. 02 жовтня 2009 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким на випадок своєї смерті належні йому 3/9 частки квартири АДРЕСА_1 заповів позивачці - ОСОБА_6

У відповідно до ст.ст. 1217, 1223, 1265 Цивільного кодексу України позивачка ОСОБА_6 є спадкоємицею за заповітом та за законом пятої черги, як онука померлого. Крім неї, спадкоємцем за законом пятої черги є відповідач ОСОБА_2, як онук померлого. При цьому відповідачу по справі на момент смерті ОСОБА_4 належала 1/3 частка у вище зазначеній квартирі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Однак, ОСОБА_6, по поважним причинам, пропустила цей строк. Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 15 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 18 березня 2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 квітня 2015 року, позивачці був поновлений строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4

У встановлений судом строк ОСОБА_6 подала через свого представника ОСОБА_7 до ОСОБА_3 чернівецької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4М

Однак, оскільки ОСОБА_6 подала заяву вже після спливу шести місяців, встановлених законом, по даній спадковій справі 19 травня 2014 року вже було видано свідоцтво про право на спадщину за законом відповідачу ОСОБА_2.

Як вбачається із копії вказаного свідоцтва, ОСОБА_2 отримав у спадщину 2/3 частки квартири АДРЕСА_1, що належала спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі: свідоцтва про право власності на житло, видане Управлінням по комунальній власності Чернівецького міськвиконкому 25 серпня 1993 року (на 1/3 частку); на підставі: Дублікату Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_3 чернівецькою державною нотаріальною конторою 13 травня 2014 року, замість втраченого виданого 1 ЧДНК 12 серпня 2008 року (на 1/9) та 2/9 частини квартири, що належали ОСОБА_8, які він прийняв, але не оформив своїх спадкових прав.

При цьому виявилось, що до складу спадкового майна ввійшла 1/9 частка вище зазначеної квартири, яка належить позивачці на підставі договору дарування.

У звязку із цим, ОСОБА_6 звернулась до суду із позовом про визнання недійсним 1/9 частки свідоцтва про право на спадщину від 19 травня 2014 року, видане ОСОБА_2 на майно, належне померлому 24 серпня 2013 року ОСОБА_4 в частині отримання 1/9 частки квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 24 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_6 були задоволені. Було визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Бужениці ОСОБА_3 чернівецькою державною нотаріальною конторою 19 травня 2014 року, зареєстровано в реєстрі за № 2-184, у частині спадкування ним після смерті ОСОБА_4, який помер 24 серпня 2013 року, 1/9 часток квартири АДРЕСА_1. Вказане рішення Апеляційного суду Чернівецької області залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 квітня 2015 року.

Отже, на даний час, ОСОБА_2 є власником 8/9 часток вказаної вище квартири, а саме 1/3 частка належить йому, як спадкоємцю після смерті його батька ОСОБА_9 і 5/9 належать йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, видане на майно, належне померлому ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 1 ст. 1301 Цивільного кодексу України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

В абз. 3 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що відповідно до статті 1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Оскільки за своє життя ОСОБА_4 склав заповіт на імя ОСОБА_6, яким заповів їй 3/9 частки зазначеної вище квартири, свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_2, має бути визнано недійним в частині 3/9 часток успадкування квартири.

При цьому, враховуючи наведені вище обставини, на момент видачі оспорюваного свідоцтва про право на спадщину, майно, належне померлому ОСОБА_10, яке можна було успадкувати за законом, становило 2/9 частки вище зазначеної квартири (2/3 3/9 -1/9).

Оскільки ОСОБА_11 та ОСОБА_2 є спадкоємцями пятої черги, як онуки померлого, у відповідності до ч. 1 ст. 1267 Цивільного кодексу України, яка говорить про те, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, кожний із них має право на отримання по ? частці спадкового майна, що в даному випадку становить по 1/9 частці квартири АДРЕСА_1.

Враховуючи викладене, свідоцтво про право на спадщину за законом, яке було видане відповідачу ОСОБА_2 на майно, належне померлому ОСОБА_4, має бути визнане недійним також ще в частині отримання 1/9 часток квартири АДРЕСА_1, оскільки цю частку квартири повинна отримати позивачка, як спадкоємиця за законом.

Разом з тим суд вважає, що необхідно визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину, видане ОСОБА_2 на майно, належне померлому 24 серпня 2013 року ОСОБА_4 в частині отримання 4/9 часток квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до п. ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Виходячи з викладеної норми закону, для внесення запису про скасування державної реєстрації необхідно рішення суду про скасування рішення про державну реєстрацію. Тому, відповідно, при визнанні недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом в частині, прошу суд ухвалити також і вимогу про скасування державної реєстрації цієї частки.

Абзацом 3 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію.

Оскільки державну реєстрацію права власності на спадкове майно здійснювалась ОСОБА_3 чернівецькою державною нотаріальною конторою при видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_2 і позивачкою ставиться вимога про скасування Державної реєстрації на частку права власності, вважаю, що до участі в даній справі має бути залучена також і ОСОБА_3 чернівецька державна нотаріальна контора, як державний орган, який проводив цю реєстрацію.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 209,212-215,218 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Бужениці ОСОБА_3 чернівецькою державною нотаріальною конторою 19 травня 2014 року, зареєстровано в реєстрі за № 2-184, у частині спадкування ним після смерті ОСОБА_4, який помер 24 серпня 2013 року, 4/9 часток квартири АДРЕСА_1.

Скасувати державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 на 4/9 частки квартири АДРЕСА_1, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01, здійснену на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: № 2-184, видане 19 травня 2014 року, видавник: ОСОБА_3 чернівецька державна нотаріальна контора, номер запису про право власності: 5697131.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м.Чернівці.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після оголошення рішення суду.

Головуючий - суддя ________________ Іщенко І.В.