Справа № 318/383/14-ц
Номер провадження №2/318/97/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2015 р. м. Кам'янка-Дніпровська

Кам'янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Васильченка В.В., розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Благовіщенської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області, третя особа без самостійних вимог відділ Держземагенства у м. Енергодар Запорізької області про визнання права власності на земельну ділянку (пай) у порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

30.01.2014 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому зазначає, що рішенням Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації від 17.04.2002 року ОСОБА_2 була передана у приватну власність земельна ділянка (пай) площею 3,50 га та був виданий державний акт на право приватної власності на вказану земельну ділянку, яка розташована на території Благовіщенкської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області. ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1. Вона проживала одна оскільки її діти, після досягнення повноліття роз'їхалися з вказаного будинку: ОСОБА_3 проживає у м. Рівне, Рівненської області; ОСОБА_4 та донька ОСОБА_5 проживають на території Російської Федерації. Позивач вказує, що ОСОБА_2 часто зверталася до неї за допомогою, а згодом видала на неї довіреність для представництва своїх інтересів під час оформлення документів на будинок. Останні роки свого життя ОСОБА_2 часто хворіла, а ОСОБА_1 допомагала їй в веденні домогосподарства, возила її на прийоми до лікаря, купувала ліки.

14.10.2005 року позивач будучи ОСОБА_1 уклала шлюб із ОСОБА_7 та взяла його прізвище.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Вона залишила заповіт, в якому заповідала позивачу, на момент укладення заповіту ОСОБА_1, земельну ділянку площею 3,50 га, розташовану на території Благовіщенської сільради. ОСОБА_1 дізналася про існування заповіту у листопаді 2013 року та почала збирати документи. Діти спадкодавця відмовилися від прийняття спадщини надавши їй нотаріальнопосвічені заяви.

ОСОБА_1 зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у зв'язку із пропущенням строку для звернення із вказаною заявою, а також відсутність правовстановлюючих документів на вищевказану земельну ділянку. Позивач вважає причину пропуску цього строку поважною, оскільки вона не знала про існування заповіту.

Просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 3.50 га, розташовану на території Благовіщенської сільської ради Кам'янсько-Дніпроввського району Запорізької області, яка належала ОСОБА_2 на праві приватної власності до ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала, що проти позовних вимог заперечень не має.

Представник третьої особи в судове засідання також не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що заперечень проти позовних вимог не має.

Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 на праві приватної власності володіла земельною ділянкою площею 3,50 га, яка розташована на території Благовіщенської сільської ради К-Дніпровського району Запорізької області, що підтверджується Державним актом на право власності на землю (а.с. 5).

14.09.2005 року ОСОБА_2 склала заповіт визначивши спадкоємцем ОСОБА_1, про що відчить заповіт, який був посвідчений секретарем виконкому Благовіщенської сільської ради К-Дніпровського району Запорізької області Дабіжею Н.Л. від 14.09.2005 р. (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 8).

ОСОБА_1 14.10.2005 року уклала шлюб із ОСОБА_7 у зв'язку з чим змінила своє прізвище на «ОСОБА_1», вказаний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб від 14.10.2005 р. (а.с. 7).

Син померлої ОСОБА_4 відмовився від прийняття спадщини після смерті матері, про що свідчить заява про відмову у прийнятті спадщини від 27.01.2006 року, посвідчена нотаріусом міста Москва Керенцевою С.В. (а.с. 10).

Відмова від прийняття спадщини донькою померлої ОСОБА_2 ОСОБА_5 підтверджується відповідною заявою, посвідченою нотаріусом міста Москва Керенцевою С.В. від 27.01.2006 року (а.с. 12).

ОСОБА_3, другий син померлої також відмовився від прийняття спадщини - заява про відмову від прийняття спадщини, посвідчена приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Сохацькою О.В. 13.02.2006 року (а.с. 14).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст.1234 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Ч.1 ст. 1273 Цивільного Кодексу України встановлюється, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

З роз'яснень, викладених у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування» вбачається, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або інших правовстановлюючих документів.

Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші майнові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід та припинення підлягають державній реєстрації.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що позивач надала достатньо доказів, позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 63, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 16, 182, 1218, 1223, 1234, 1268, ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до Благовіщенської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області, третя особа без самостійних вимог відділ Держземагенства у м. Енергодар Запорізької області про визнання права власності на земельну ділянку (пай) у порядку спадкування - задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку (пай), яка розташована на території Благовіщенської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області, площею 3,50 га (Державний акт про право приватної власності на землю серія НОМЕР_1 від 23.12.2002 року, зареєстрований за №329).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Кам'янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Васильченко