21.07.2015 ЄУН 337/2687/15-ц
Провадження № 2/337/1223/2015
21 липня 2015 року м. Запоріжжя
Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Бредуна Д.С., при секретарі Медвідь Г.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом житлово-будівельного кооперативу № 290 «Будівельник 25» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати витрат на утримання будинку, при будинкової території та капітальний ремонт будинку,
Позивач ЖБК № 290 «Будівельник-25» в особі представника за довіреністю ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість зі сплати витрат на утримання будинку, при будинкової території та капітальний ремонт будинку за період з 01 лютого 2011 року по 30 квітня 2015 року у розмірі 2 873,77 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 243,60 грн.
В обґрунтування позову зазначив, що відповідачі лише частково здійснюють оплату комунальних послуг, витрат на поточний, капітальний ремонт будинку та експлуатаційних витрат на утримання будинку і прибудинкової території, у звязку з чим станом на 01 травня 2015 року мають заборгованість у зазначеному розмірі.
В судове засідання позивач не зявився. Представник позивача ОСОБА_3 надала суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, будучи належним чином, відповідно до вимог п. 5 ч.5 ст. 74 ЦПК України, повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявилися, про причини неявки суду не повідомили, у звязку з чим суд в порядку ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 197, ч. 1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.
Встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають та зареєстровані у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 3, 14-15), в будинку житлово-будівельного кооперативу № 290 «Будівельник 25» (а.с.7-8).
Відповідно до ст. 137 ЖК України, п. 1 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 30 квітня 1985 р. N 186, житлово-будівельний кооператив організується з метою забезпечення житлом членів кооперативу і членів їх сімей шляхом будівництва багатоквартирного жилого будинку (будинків) за власні кошти кооперативу з допомогою банківського кредиту, а також для наступної експлуатації та управління цим будинком (будинками).
Згідно п. 15 статуту, житлово-будівельний кооператив здійснює експлуатацію і ремонт належного йому жилого будинку (будинків) та утримання придомової території за рахунок коштів кооперативу на засадах самооплатності.
З огляду на те, що основним видом діяльності позивача, є комплексне обслуговування обєктів, ним з метою забезпечення належного виконання своїх функцій у період з 01 лютого 2011 року по 01 травня 2015 року були нараховані відповідачам суми до сплати відповідних отриманих ними послуг, проте, як зазначає позивач у позові, і проти чого не надано заперечень відповідачами, останні не в повному обсязі здійснювали оплату нарахованих сум, у звязку з чим мають заборгованість перед кооперативом у розмірі 2 873,77 грн. (а.с.4).
У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, за утримання будинку, прибудинкової території та комунальні послуги сплачується плата за затвердженими у встановленому порядку тарифами.
Згідно ч.1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно- технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, якому прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
За вимогами ст. 156 ЖК України повнолітні члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, зобовязані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту.
Згідно ст. 541 ЦК України солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобовязання.
Крім того, не дивлячись на те, що предявлена до стягнення сума заборгованості нарахована за період, який, виходячи з дати подання позову до суду, виходить за межі встановленого ст. 257 ЦК України строку загальної позовної давності, останній відповідно до ст. 264 ЦК України був перерваний як діями позивача (шляхом звернення до суду з заявою про видачу судового наказу, у прийнятті якої до розгляду судом було відмовлено (а.с.5)), так і відповідачами, які періодично здійснювали певні платежі, що свідчить про визнання ними боргу (а.с. 4).
Таким чином, з встановлених судом обставин, наведених вимог законодавства й нормативно-правових актів вбачається, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів заборгованості зі сплати витрат на утримання будинку, при будинкової території та капітальний ремонт будинку станом на 01 травня 2015 року у розмірі 2 873,77 грн. законні, обґрунтовані, у звязку з чим підлягають задоволенню.
Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у рівних частинах по 121,80 гривень з кожного, тобто пропорційно.
Керуючись ст.ст. 57, 60, 88, 208, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 11, 257, 264, 509, 525, 526, 527 ЦК України, ст. ст. 66, 67, 137, 145, 162 ЖК України, ст.ст.13, 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»,
Позов задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте на підставі заяви відповідача, поданої до Хортицького районного суду міста Запоріжжя на протязі 10 діб з дня отримання копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Д.С. Бредун