Номер провадження 2/289/539/15
Справа № 289/884/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2015 м.Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого Свінцицький Л. В.

при секретарі-Горай Я.В.

з участю представника позивача-Кравченка І.В.

представника відповідача-Кушніренко H.A.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Радомишльському районному суді Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ 'радомишльське овочеве підприємство' , при третій особі-відділу Держземагенства в Радомишльському районі» про розірвання договору оренди земельної ділянки для сільськогосподарських потреб від 08.11.2012,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позов, в якому просив достроково розірвати договор оренди земельної ділянки укладених між нею та TOB « Радомишльське овочеве підприємство»,обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим,що 08.11.2012 року уклала з відповідачем договір оренди земельної ділянки пощею 2.6388 га, який зареєстрований у Відділі Держкомзему у Радомишльському районі Житомирської області, про що зроблено запис у Державному реєстрі земель від 29.12.2012 року. Вказана земельна ділянка належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується державним актом на право власності на земельні ділянки.Позивач на виконання своїх зобов'язань, визначених в пункті 20 Договору, та на підставі акту прийому-передачі земельних ділянок від 02.01.2013 року, передав відповідачу в строкове платне користування земельну ділянку, яка розташовані на території Заболотської сільської ради Радомишльського району Житомирської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В даний час відповідач умов договору не виконує, позивача не влаштовують умови складеного договору,тому і просить суд розірвати договір оренди.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача -позовні вимоги не визнав,пояснив суду,що порушень договору оренди не допускав,орендна плата позивачу за 2014 рік виплачена.

Представник Держземагенства в судове засідання не з'явився,надіслав до суду заяву,в якій просить слухати справу бех її участі.

Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача ,суд, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам у їх сукупності, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №060285 від 31.07.2003 року, виданим на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА Житомирської області №139 від 15.05.2003 року, зареєстрованим у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, є власником земельної ділянки площею 2,6388 га,з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Заболотської сільської ради Радомишльського району району Житомирської області.

08.11.2012 року між ОСОБА_1 та ТОВ "Радомишльське овочеве підприємство" укладено договір оренди належних позивачу земельних ділянок строком на 10 років, які зареєстровані у Відділі Держземагенства у Радомишльському районі Житомирської області, про що зроблено запис у Державному реєстрі земель.

За умовами даного договору позивач надала, а відповідач прийняв у строкове платне користування земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до умов договору орендна плата за користування землею відповідачем повинна виплачуватися до 31 грудня поточного року.

Згідно ст.792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки, наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно ст.2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно положень ст.1 Закону України "Про оренду землі", ст.93 ч.І Земельного кодексу України. - оренда землі та право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та іншої видів діяльності.

Відповідно до п.п. 5.2 Договору оренди землі відповідач зобов'язувався виплачувати позивачеві щорічно орендну плату як в грошовій так і в натуральній формі в розмірі 1708 грв. 52 коп., які сплачуються не пізніше 31 грудня кожного орендованого року.

Таким чином, між сторонами склалися договірні зобов'язання з приводу оренди землі.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України і одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами, договору, а також на підставах,

визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ст.15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст.55,124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Позивач не довів систематичність невиплати орендної плати відповідачем,або невиконання відповідачем обов»язків,передбачених статтями 24 і 25 Закону України «Про оренду землі»,та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України, а розірвання договору оренди землі можливе лише в разі систематичної несплати орендної плати, а разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки,не підлягають до задоволення.

На підставі викладеного,та керуючись ст.55,124 Конституції України,ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 15.525, 526. 626. 792 Цивільного кодексу України, ст.ст. 93,141 Земельного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 13, 21. 24, 25, 32 Закону України "Про оренду землі" та керуючись ст.ст. 1,76, 88, 209. 212-215, ЦПК України,суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Радомишльське овочеве підприємство»,при третій особі відділу Держземагенства в Радомишльському районі,про розірвання договору оренди земельної ділянки,-відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд на протязі десеяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. В. Свінцицький