У х в а л а

іменем україни

16 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

АмелінаВ.І., Остапчука Д.О., СавченкоВ.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києві від 15 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_4 належним чином не виконувала зобов'язань за кредитним договором від 23 грудня 2010 року, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмір 14 870 грн 98 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 15 липня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року, позовну заяву залишено без розгляду.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати оскаржувані ухвали та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без руху, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, посилаючись на вимоги ст. ст. 169, 207 ЦПК України, обґрунтовано виходив з того, що належним чином повідомлений позивач не з'явився в судове засідання та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Не заслуговують на увагу доводи заявника про те, що ухвала про залишення позовної заяви без розгляду постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки в матеріалах справи є заява про розгляд справи у відсутності представника позивача, однак така заява подана до суду першої інстанції представником, довіреність на ім'я якого не відповідає вимогам ст. ст. 245-247 ЦК України.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що судами попередніх інстанцій правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судове рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні апеляційним судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами попередніх інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києві від 15 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Амелін Д.О. Остапчук В.О. Савченко