УХВАЛА

№ 201/11638/15-ц

провадження 2-н/201/551/2015

17 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з матеріалами заяви МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

МКП «ДМТМ» 16 липня 2015 року звернулося до суду з заявою про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

З вище зазначеної заяви та викладу обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а також з поданих документів витікає, що у одного з боржників перед заявником виникла заборгованість, в звязку з чим він просить стягнути її солідарно з усіх зазначених у заяві боржників, однак до заяви не було додано документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника або документів, що підтверджують виникнення права вимоги до зазначених боржників, тобто є спір про право.

Згідно п. 9 постанови № 14 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23 грудня 2011 року наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обовязок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України (далі ЦК). Разом із тим лише той факт, що договірні зобовязання (наприклад, у частині оплати заборгованості телекомунікаційних послуг чи послуг телебачення і радіомовлення) не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Таким чином, і з урахуванням зазначеного і вище викладеного та в звязку з тим, що заявником у заяві не зазначено та не надано відповідних доказів на підтвердження солідарної відповідальності боржників та до заяви не було додано документи (відкриття особистого рахунку на боржників і доказів укладання договору на надання житлово-комунальних послуг на підтвердження того, що боржники є споживачами наданих послуг та доказів того, що боржники є наймачами чи власниками житлового приміщення (договір найму, ордер на вселення, свідоцтво про право власності, тощо), які свідчать про виникнення у заявника права вимоги саме до зазначених у заяві боржників та, що у вказаних божників виникли зобовязання перед заявником, а тому між сторонами є спір про право, в звязку з чим вважаю за необхідне відмовити заявнику у прийнятті зави про видачу судового наказу та рекомендувати звернутися до суду з вказаними вимогами в порядку позовного провадження.

Також, слід зазначити, що згідно ч. 2 ст. 101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 3, ч. ч. 4, 7 ст. 100, ч. 2 ст. 101 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» відмовити у прийнятті зави про видачу судового наказу за заявою МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та рекомендувати звернутися до суду з вказаними вимогами в порядку позовного провадження.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя