Справа № 755/8643/15-ц
Провадження №: 2/752/4327/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року Голосіївський районний суд м. Києва

у складі: судді Ладиченко С.В.,

при секретарі Рожок В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживача шляхом визнання недійсним третейського застереження, -

В С Т А Н О В И В:

20.06.2007 року АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 уклали договір про надання відновлюваної кредитної лінії, з урахуванням Додаткової угоди № 1 від 21.09.2009 р., № Ф07048311 відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредитні кошти в розмірі 62000 доларів США з порядком повернення кредиту зі сплатою 13,5 % річних та кінцевим терміном повернення до 19.06.2017 року.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки від 20.06.2007 р. № 02-23-Ф070483П-1095, відповідно до якого остання зобов'язалась відповідати солідарно за виконання зобов'язань з ОСОБА_1

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом про визнання недійсним третейського застереження.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.05.2015 року цивільна справа у цій частині позовних вимог була передана на розгляд Голосіївського районного суду м. Києва.

Позивачі просять визнати недійсним з моменту укладання:

- п. 6 Договору про надання відновлюваної кредитної лінії від 20.06.2007 р. № Ф07048311 укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»);

-п. 5.2 Договору поруки від 20.06.2007 р. № 02-23-Ф070483П-1095 укладеного між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»).

В обґрунтування позову вказують, що основним обов'язковим елементом третейського застереження є предмет спору що може розглядатись третейським судом, а відповідно до п.6 укладеного з відповідачем кредитного договору невизначено які саме спори можуть розглядатися третейським судом зазначеним в третейському застереженні.

Позивачі посилаються на те, що в п.6 кредитного договору та в п.5 договору поруки зазначено що «всі спори та непорозуміння, які можуть виникнути між сторонами у зв'язку з укладанням та виконанням положень цього договору, вирішуються шляхом переговорів між сторонами на рівні їх уповноважених представників. Тобто посилаються на те що даний пункт кредитного договору жодним чином не містить посилань на третейське застереження і тому вважають що п.6 кредитного договору та п.5 договору поруки не є складовою частиною третейського застереження.

Позивачі посилаються на те, що відсутність чіткого переліку підстав за наявності яких справа підсудна третейському суду позбавляє їх права на відповідний судовий захист. Через наявність двоякого тлумачення третейського застереження. Позивачі посилаються на те, що третейська угода яка зазначена в кредитному договорі обмежує їх права на захист порушеного права в державному суді.

В судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з'явились, надіслали до суду заяви у яких позовні вимоги підтримують та просять провести розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, позовні вимоги не визнає.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким що не підлягає задоволенню.

Позивачі просять суд визнати недійсними з моменту укладення п.6 Договору кредиту, п 5.2 Договору Поруки щодо третейських застережень.

За приписом ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. При цьому, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно п. 6 Договору кредиту та п. 5.2 Договору поруки в разі неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони, керуючись ст. 5 Закону України «Про третейські суди», домовляються про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошовцем Василем Миколайовичем Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою 02002, м. Київ, вул. М. Раскової, 15. У випадку неможливості розгляду спору вказаним третейським суддею спір розглядається третейським суддею Мороз Оленою Анатолієвною або Білоконем Юрієм Миколайовичем у порядку черговості, вказаному у даному пункті. У разі, якщо спір не може бути розглянутий визначеними у даному пункті суддями, суддя призначається Головою Постійно діючою Третейського суду при Асоціації українських банків у відповідності до чинного Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

Відповідно до ст. 17 ЦПК України сторони мають право передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків, встановлених законом. Згідно зі ст. 5 Закону України «Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Відповідно до ст.12 ч.1 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Згідно ст.12 ч.4 Закону України «Про третейські суди» третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами.

Законом України від 05.03.2009 року № 1076-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності третейських судів та виконання рішень третейських судів» внесено зміни до ст. 12 Закону України «Про третейські суди», зокрема статтю 12 після частини четвертої доповнено новою частиною такого змісту: «Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місце знаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди».

Суд вважає що укладання сторонами третейської угоди не є порушенням прав позивачів, оскільки угода про передання справи на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду, а є одним із способів реалізації права на захист своїх прав. Оскільки третейська угода укладена між сторонами у вигляді третейського застереження в Договорі кредиту та Договорі поруки, відповідно до ст. 13 Закону України «Про третейські суди» вона вважається невід'ємною частиною угоди, тож відповідно пункти Договору кредиту і Договору поруки, які містять інформацію про найменування сторін та їх місцезнаходження, місце і дату укладання угоди відносяться і до третейського застереження.

Відповідно до ст. 5 Закону України від 11 травня 2004 р. № 1701-ІV «Про третейські суди», ст. 17 ЦПК сторони мають право передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків, встановлених законом.

Як визначено у Рішенні Конституційного Суду України від 10 січня 2008 р. № 1-рп/2008 (справа про завдання третейського суду), п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», третейська угода про передання спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду, а є одним із способів реалізації права на захист своїх прав, гарантованих ч. 5 ст. 55 Конституції (постанова Верховного Суду України від 26 грудня 2011 р. у справі № 6-75цс11).

Відповідно до абзацу 3 ст. 2 Закону України «Про третейські суди» третейська угода - угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом. Види, форми третейської угоди та умови щодо її дійсності визначені ст. 12 Закону України «Про третейські суди».

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про третейські суди», третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Підписавши договори без застережень та вчинивши дії щодо їх виконання позивачі підтвердили свої права та обов'язки за ними, погодились з умовами договорів, в тому числі узгодили порядок вирішення спорів, які можуть виникнути між ними в майбутньому.

Цивільним кодексом України визначений перелік підстав для визнання правочину недійсним, а саме недодержання сторонами вимог частин 1-3, 5-6 ст. 203 Цивільного кодексу України. Сторонами при укладанні Договору кредиту та оспорюваного третейського застереження дотримано усіх норм чинного законодавства України, необхідних для визнання його дійсним, а саме ст.ст.203, 204, ч.1 ст.626, 627 ЦК України.

Як вбачається з договорів № Ф07048311 та № 02-23-Ф070483П-1095 (а.с.17-22) між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов оспорюємих третейських застережень та погоджено спосіб захисту законних прав та охоронюваних законом інтересів обох сторін, шляхом передачі спору, у випадку його виникнення, на розгляд третейського суду.

Ця обставина не є порушенням права на незалежний і справедливий судовий захист та не надає жодних підстав для висновку про необхідність визнання таких третейських угод недійсними оскільки при зверненні до третейського суду, як сторони так і третейський суд мають враховувати зокрема, положення ст. 6 ЗУ «Про третейські суди» щодо підсудності справ третейським судам.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 203, 215, 627, 628, 629 ЦК України, ст. ст. 5, 6, 12, 51, 56 Закону України «Про третейські суди», ст. ст. 3, 10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживача шляхом визнання недійсним третейського застереження відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва, через Голосіївський районний суд м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.В. Ладиченко