Справа № 361/3430/13 Головуючий у І інстанції Пухна О. М.
Провадження № 22-ц/780/3659/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 1 13.07.2015
УХВАЛА

Іменем України

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого:ОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_7 про поділ спільного сумісного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_8 про поділ спільного сумісного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2008 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_9 про поділ спільного сумісного майна подружжя, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 03.11.2008 року розірвано. Від шлюбу мають сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За час шлюбу сторонами було придбано квартиру АДРЕСА_1, ринкова вартість - 1155100,00 грн.; нежилі приміщення № 22 та № 23 загальною площею 87,6 кв. м в будинку №155 а по вул. Горького у м. Києві, ринкова вартість - 1555021,00 грн.;13/100 частин нежилого приміщення загальною площею 86,3 кв. м. в будинку №39 по вул. Нижній Вал у м. Києві, ринкова вартість - 1571949,00 грн., автомобіль HONDA HRV, 2006 року випуску, та автомобіль ACURA MDX, 2007 року випуску за які під час шлюбу сторонами сплачено за кредитними зобов'язаннями 165895,23 грн., садовий будинок № 20 по вул. Центральній, 15 на земельній ділянці площею 0,0564 га у с. Рожни Броварського району Київської області.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 15.04.2013 року було розєднано позовні вимоги та виділено в самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_11 про поділ садового будинку №20 по вул.. Центральній, 15 та земельної ділянки площею 0,0564 га у с. Рожни Броварського району Київської області.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 21.10.2013 року було визнано обєктом права спільної сумісної власності сторін квартиру АДРЕСА_2, вартістю 1155100,00 грн.; нежилі приміщення № 22 та № 23 загальною площею 87,6 кв. м. в будинку №155-а по вул.. Горького у м. Києві, вартістю 1555021,00 грн.; 13/100 частин нежилого приміщення загальною площею 86,3 кв. м в будинку № 39 по вул. Нижній Вал у м. Києві, вартістю 1571949,00 грн., автомобіль HONDA HRV, 2006 року випуску, вартістю 141626,52 грн. та автомобіль ACURA MDX, 2007 року випуску, вартістю 307164,03 грн. Розділено майно подружжя та визнано право власності за ОСОБА_6 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2, вартістю 1155100,00 грн. та право власності за ОСОБА_5 на 1/2 частину даної квартири. Виділено в натурі ОСОБА_6 нежилі приміщення № 22 та № 23 загальною площею 87,6 кв. м в будинку №155 а по вул.. Горького у м. Києві вартістю 1555021,00 грн., та визнано за нею право власності на дані приміщення. Виділено в натурі ОСОБА_5 13/100 частин нежилого приміщення загальною площею 86,3 кв. м в будинку №39 по вул.. Нижній Вал у м. Києві, вартістю 1571949,00 грн., та визнано за ним право власності на дане приміщення. Виділено ОСОБА_6 та визнано за нею право власності на автомобіль HONDA HRV, 2006 року випуску, та на автомобіль ACURA MDX, 2007 року випуску. В решті позовних вимог відмовлено.

Проте ОСОБА_5, уникаючи поділу вищевказаної квартири, продав її сторонній особі (під час розгляду справи судом), не повідомив судові інстанції, що розглядали справу про поділ майна, щодо такого відчуження, привласнив усі виручені від продажу кошти. Такими діями ОСОБА_5 приховав спільне майно подружжя.

Зі спільного сумісного майна подружжя залишився неподіленим садовий будинок № 20 по вул. Центральній,15 та земельна ділянка площею 0,0564 га у с. Рожни Броварського району Київської області. Будинок був придбаний за спільні кошти подружжя на підставі договору купівлі продажу від 27.04.2004 року, укладеного між ОСОБА_12 та позивачем ОСОБА_6 За час шлюбу сторони за спільні кошти провели капітальний ремонт цього будинку, у звязку з чим його площа суттєво збільшилася та становить 72,6 кв. м загальна площа та 45,2 кв.м - житлова площа. Також на земельній ділянці були добудовані баня, альтанка, та замінено паркан. За рішенням Рожнівської сільської ради від 04.06.2004 року на імя позивача ОСОБА_6Д було видано Державний акт про право власності на земельну ділянку під вказаним будинком.

Просила поділити спільне майно та визнати за нею право особистої власності на садовий будинок № 20 загальною площею 72,6 кв. м, в т.ч. житловою площею 45,2 кв. м., з надвірними будівлями: цегляною банею, альтанкою, колодязем, огорожею по вул. Центральній 15 в с. Рожни Броварського району Київської області в СТ «Десна-3» та на земельну ділянку площею 0,0564 га, що знаходиться за названою адресою (кадастровий номер :01:082:0039), загальна вартість якого становить 530700,00 грн.; припинити право власності ОСОБА_5 на садовий будинок № 20 загальною площею 72,6 кв. м, в т.ч. житловою площею 45,2 кв. м. з надвірними будівлями цегляною банею, альтанкою, колодязем, огорожею по вул. Центральній 15 с. Рожни Броварського району Київської області в садовому товаристві «Десна-3» та на земельну ділянку площею 0,0564 га, що знаходиться за названою адресою (кадастровий номер :01:082:0039), стягнути з ОСОБА_5 на її користь різницю між вартістю належної ОСОБА_6 1/2 частини вартості квартири АДРЕСА_3 та вартістю належної ОСОБА_5 475/1000 (47,5 %) частини садового будинку № 20 загальною площею 72,6 кв. м, в т.ч. житловою площею 45,2 кв. м., з надвірними будівлями по вул. Центральній 15 в с. Рожни Броварського району Київської області в СТ «Десна-3» та земельної ділянки площею 0,0564 га, що знаходиться за названою адресою (кадастровий номер :01:082:0039), а саме грошову суму в розмірі 303 917, 50 грн., припинити право власності ОСОБА_6 на 1/2 частину квартири № 251, загальною площею 127,8 кв.м, в будинку № 17 по вул. Незалежності у м. Бровари Київської області, вартістю 1112000,00 грн. та право власності на 1/2 частину грошових коштів від її продажу 556000,00 грн. та вирішити питання щодо судових витрат.

В свою чергу ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_8 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2015 року первісний та зустрічний позови задоволено частково.

Визнано обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_5 садовий будинок № 20 загальною площею 72,6 кв. м, житловою площею 45,2 кв. м., з надвірними будівлями цегляною банею «Б», альтанкою «Г», колодязем колонкою «К», огорожею «№» по вул. Центральній 15 в с. Рожни Броварського району Київської області в СТ «Десна-3»; та на земельну ділянку площею 0,0564 га, що знаходиться за даною адресою (кадастровий номер :01:082:0039) загальною вартістю 530 700,00 грн.

У порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_6 право власності на садовий будинок № 20 загальною площею 72,6 кв. м, житловою площею 45,2 кв. м., з надвірними будівлями цегляною банею «Б», альтанкою «Г», колодязем колонкою «К», огорожею «№» по вул. Центральній 15 в с. Рожни Броварського району Київської області в СТ «Десна-3»; та на земельну ділянку площею 0,0564 га, що знаходиться за даною адресою (кадастровий номер :01:082:0039) загальною вартістю 530 700,00 грн.

Припинено право власності ОСОБА_5 на садовий будинок № 20 загальною площею 72,6 кв. м., житловою площею 45,2 кв. м. з надвірними будівлями цегляною банею «Б», альтанкою «Г», колодязем колонкою «К», огорожею «№» по вул. Центральній 15 в с. Рожни Броварського району Київської області в СТ «Десна-3»; та на земельну ділянку площею 0,0564 га, що знаходиться за даною адресою (кадастровий номер :01:082:0039) загальною вартістю 530 700,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 грошову компенсацію в розмірі 303 917 грн. 50 коп.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 21.10.1995 року сторони уклали шлюб, від якого мають сина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1.

03.11.2008 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб між сторонами розірвано.

За час шлюбу на підставі договору купівлі - продажу від 27.04.2004 року, укладеного між ОСОБА_12 та позивачем ОСОБА_6 сторони придбали садовий будинок №20 загальною площею 33,7 кв.м та житловою 19,2 кв.м. по вул. Центральній, 15 на земельній ділянці площею 0,0564 га у с. Рожни Броварського району Київської області. За рішенням Рожнівської сільської ради від 04.06.2004 року на імя позивача ОСОБА_6Д було видано Державний акт про право власності на земельну ділянку Серія КВ №014269 для ведення садівництва площею 0,0564 га під вказаним будинком.

З витягу з Державного реєстру прав власності від 24.03.2015 року вбачається, що за ОСОБА_6 зареєстровано на праві власності будинок №20 загальною площею 33,7 кв.м та житловою 19,2 кв.м. по вул. Центральній, 15 у с. Рожни Броварського району Київської області.

Протягом спільного проживання сторін у будинку проведено поліпшення, у результаті чого площа будинку була збільшена та добудовано мансарду, що підтверджується інвентаризаційною справою, складеною КП КОР «БМБТІ» (а.с.196 207 т.2).

Рішенням виконавчого комітету Рожнівської сільської ради від 26.03.2010 року №28 з урахуванням матеріалів інвентаризаційної справи, складеної КП КОР «БМБТІ» на імя ОСОБА_13 було оформлено право власності на садовий будинок, з надвірніми будівлями: баня, альтанка, колодязь, огорожа, що знаходиться в.с. Рожни Броварського району Київської області.

25.05.2010 року ОСОБА_14 отримав свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно та зареєстрував право власності на нього.

23.07.2010 року ОСОБА_5 одержав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 317029.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 08.04.2011 року було затверджено мирову угоду між ОСОБА_8 та ОСОБА_5, відповідно до якої за ОСОБА_8 визнано право власності на садовий будинок з надвірніми будівлями №20 по вул. Центральній, 15 у с. Рожни Броварського району Київської області та на земельну ділянку за цією ж адресою.

Вказана ухвала ухвалою Апеляційного суду Київської області від 27.02.2012 року була скасована.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 04.02.2014 року було визнано недійсними: рішення виконавчого комітету Рожнівської сільської ради від 26.03.2010 року №28 щодо оформлення права власності на ОСОБА_5; свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 25.05.2010 року; державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 317029 на імя ОСОБА_5 та державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 039968 на імя ОСОБА_8

Апеляційни суд вказував, що при переході права власності на вказаний садовий будинок від ОСОБА_5 до ОСОБА_8 загальна площа будинку складала вже 72,6 кв.м та житлова 45,2 кв.м. У зазначеній ухвалі Апеляційного суду також встановлено, що відчуження спірного садового будинку з надвірніми будівлями та земельної ділянки відбулося без урахування прав ОСОБА_6

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 04.02.2014 року також встановлено обставини щодо проведення у будинку переобладнань у період із 2004 року по 2010 рік.

Також рішенням Апеляційного суду Київської області від 21.10.2013 року, встановлено, що сторонами за час шлюбу у спільну сумісну власність була придбана квартира АДРЕСА_1. Зазначеним рішення за ОСОБА_6Д було визнано право власності на 1/2 частину вказаної вище квартири та за ОСОБА_5 на 1/2 частину вказаної даної квартири.

Проте, у процесі розгляду справи про поділ майна подружжя в тому числі й спірної квартири, ОСОБА_5 одноособово, порушуючи майнові права ОСОБА_6, без її повідомлення та згоди 19.10.2012 року за договором купівлі продажу продав спірну квартиру третій особі ОСОБА_7 за 1 112 000 грн.

Відповідно до останнього висновку експертного будівельно - технічного дослідження від 26 січня 2015 року №25/15-25, наданого ОСОБА_6, дійсна вартість домоволодіння, що розташоване за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, садове товариство "Десна", вул. Центральна, 15 будинок № 20, до складу якого входить одноповерховий садовий будинок з мансардним поверхом (корисною площею 72,6 кв.м, житловою площею 45,2 кв.м) господарські споруди (баня "В", альтанка "Г", колодязь "К", огорожа "№", ворота "1", хвіртка "№2" та земельна ділянка площею 0,0564 га, кадастровий номер :01:082:0039 разом складає 530 700 грн.

З інвертирізаційної справи, складеної КП КОР "БМБТІ" на садовий будинок №20 по вул. Центральній,15 у с. Рожни Броварського району Київської області, СТ "Десна" вбачається, що загальна площа будинку становить 72,6 кв. м., а житлова - 45,2 кв.м, також наявні надвірні споруди: баня, альтанка, колонка, огорожа, ворота хвіртка. Будь які відмітки про самочинне будівництво відсутні. Зазначене підтверджується й копією технічного паспорту, виготовленого на ім'я ОСОБА_6

Як пояснив представник позивача ОСОБА_6 у судовому засіданні, провести реєстрацію права власності на збільшену житлову площу не є можливим, у зв'язку з перебування спору у суді та накладенням арешту на вказане майно. Всі добудови виконувалися відповідно до вимог чинного законодавства, без порушення будівельних, санітарних та протипожежних норм, що підтверджено матеріалами інвентарної справи та скасованим свідоцтвом про право власності на спірний будинок виданим на ім»я ОСОБА_5 (скасоване з інших підстав).

Частково задовольняючи позовні вимоги, як за первісним так і за зустрічним позовом, суд першої інстанції виходив з того, що при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його.

При цьому враховував, що згідно роз'яснень п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК).

Згідно ч. 2 п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Як встановлено рішенням Апеляційного суду Київської області від 21 жовтня 2013 року, сторонами за час шлюбу у спільну сумісну власність була придбана квартира АДРЕСА_1. Зазначеним рішенням за ОСОБА_6Д та ОСОБА_5 за кожним було визнано право власності на 1/2 частину вказаної вище квартири. Проте, у процесі розгляду справи про поділ майна подружжя, в тому числі й спірної квартири, ОСОБА_5 одноособово, порушуючи майнові права ОСОБА_6, без її повідомлення та згоди 19 жовтня 2012 року за договором купівлі - продажу продав спірну квартиру третій особі ОСОБА_7 за 1 112 000 грн., таким чином приховавши та витративши спільне майно подружжя, оскільки будь-якої компенсації позивачка не отримала.

Зважаючи на вищенаведене, а також враховуючи висновки, зроблені у рішенні Апеляційного суду Київської області від 21 жовтня 2013 року про належність ОСОБА_6 1/2 частини спірної квартири, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_6 має право на 556 000 грн. від продажу вказаної квартири і оскільки зазначені кошти ОСОБА_5 не повернуті ОСОБА_6, вони підлягають врахуванню при поділі спірного садового будинку, який також є спільною власністю колишнього подружжя.

При визначенні часток у власності на садовий будинок та на земельну ділянку, які є предметом спору, суд першої інстанції вважав за необхідне урахувати ту обставину, яка має істотне значення для справи, що з позивачем ОСОБА_6 залишається проживати спільний син сторін ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2, а також те, що ОСОБА_5 на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї вчинив відчуження спільного майна подружжя (як вказаної вище квартири так і спірного садового будинку), тому суд вважав можливим відступу від рівності часток сторін у співвідношенні 525/1000 часток належних ОСОБА_6 та 475/1000 часток, що належать ОСОБА_5

Виходячи з цього вважав, що ОСОБА_6 належить частка у спірному садовому будинку, вартість якої становить 278 617 грн. 50 коп., а ОСОБА_5 - 252 082 грн. 50 коп.

Крім того, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив з того, що наявність зазначених перебудов та добудов фактично визнавалася й відповідчем ОСОБА_5, а також відповідним державним органом, уповноваженим на видачу свідоцтва при реєстрації власності на спірний садовий будинок за ОСОБА_5, та жодних зауважень та порушень виявлено не було.

А відсутність відповідної реєстрації, з формальних підстав (наявність арешту на спірний будинок), на думку суду першої інстанції, не позбавляє особу права власності на майно. І з огляду на викладене, суд вважав за можливе визнати право власності на увесь садовий будинок №20 по вул. Центральній, 15 у с. Рожни Броварського району Київської області, СТ "Десна" за параметрами, визначеними у складеній КП КОР "БМБТІ" інвентаризаційній справі (а.с. 196 - 208).

А отже, дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, враховуючи зібрані докази та положення законодавства, що регулюють цивільні та сімейні відносини, суд першої інстанції при поділі садового будинку та земельної ділянки, вважав за необхідне визнати за ОСОБА_6 право власності у порядку поділу майна подружжя на садовий будинок №20 по вул. Центральній,15 у с. Рожни Броварського району Київської області, СТ "Десна" та на земельну ділянку, на якій він розташований, загальною вартістю 530 700 грн. та, враховуючи розмір вартості частки ОСОБА_6 від проданої квартири, стягнути з ОСОБА_5 на її користь грошову компенсацію, що становить 303 917, 50 грн. (різниця залишку грошової компенсації вартості ? квартири та 475/1000 часток садового будинку) та припинити право власності ОСОБА_5 на вказаний садовий будинок.

З такими висновками суду першої інстанції судова колегія погоджується, виходичи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таке ж положення містить і норма статті 368 ЦК України.

Згідно ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Стаття 69 СК України, передбачає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

За правилами ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

Отже, оскільки перебудову та поліпшення спірного садового будинку було проведено за час шлюбу, то такий будинок може бути визнаний об»єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Що ж стосується відсутності державної реєстації спірного будинку (після поліпшення), то тут колегія суддів важає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття в експлуатацію. Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

За позовом дружини, членів сімї забудовника, які спільно будували будинок, суд вправі провести поділ незакінченого будівництвом будинку, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. При неможливості поділу незакінченого будівництвом будинку суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з врахуванням конкретних обставин залишити його одній із сторін, а іншій присудити грошову компенсацію.

Отже, враховуючи виключні обставини в даній справі, а саме те, що спірний садовий будинок, відповідно до матеріалів справи має 100% готовності, вже вводився в експлуатацію (не має жодних порушень) та право власності на нього вже реєструвалося відповідним органом і було скасовано лише тому, що його зареєстрував на себе ОСОБА_5 не власник будинку і були порушені права власника ОСОБА_6, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції в частині можливості поділу спірного будинку є цілком обгрунтованими.

Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції також вірно врахував виключні обставини в даній справі щодо врахування вартості, проданої під час розгляду справи судом про поділ майна спільної квартири ОСОБА_5, і дійшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_6 має право на 556 000 грн. від продажу вказаної квартири, а оскільки зазначені кошти ОСОБА_5 не повернуті ОСОБА_6, вони підлягають врахуванню при поділі спірного садового будинку, який також є спільною власністю колишнього подружжя і підлягає поділу.

Аналогічні висновки містяться, зокрема, в постановах Верховного суду України від 11 червня 2012 року (справа 6-66цс11) та 15 травня 2013 року (справа 6-37цс13).

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак вимоги апеляційної скарги задоволені бути не можуть.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з моменту набрання законної сили.

Головуючий: Р.В.Березовенко

Судді: Н.С.Воробйова

ОСОБА_15