АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5394/15
Справа №645/5128/14ц Головуючий 1 інст. Горпинич О.В.
Категорія : житлові Доповідач - Бобровський В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Бобровського В.В.,

с у д д і в ОСОБА_1,

ОСОБА_2

при секретарі Лашаковій Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 24 березня 2015 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком та вселення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком по провулку Шолохова, 7 у м.Харкові та поновлення його права володіння та користування вказаним будинком.

На обґрунтування позовних вимог посилався н те, що перебував у шлюбі з відповідачем з 18 лютого 2005 року, за спільні кошти 13 грудня 2005 року придбали будинок на ОСОБА_3, який ними було реконструйовано і за рішенням суду від 12 жовтня 2009 року за нею було визнано право власності на перебудований будинок.

Зазначивши, що шлюб між ними розірвано 22 липня 2011 року та те, що після припинення сімейних відносин відповідач перешкоджає йому у користуванні житловою площею, з урахуванням уточнення позовних вимог у березні 2015 року, ОСОБА_4 просив суд зобовязати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні та володінні будинком, поновити його право та вселити в спірний будинок.

ОСОБА_3 заперечувала проти позову з посиланням на їх домовленість щодо поділу спільного нерухомого майна, за якими їй залишався цей будинок, позивачу інший та те, що він виселився із будинку добровільно.

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 24 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 з посиланням на ухвалення судом рішення без додержання норм матеріального і процесуального права до завершення розгляду іншої цивільної справи про поділ їх нерухомого майна, без врахування агресивної поведінки ОСОБА_4 рішення районного суду просить скасувати, у позові відмовити за безпідставністю.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заперечення проти них, колегія відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України вирішила апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити з наступного.

За правилом ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст..61 цього Кодексу які не підлягають доказуванню.

Суд, за ч.1 ст.11 ЦПК України розглядає цивільні справи, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі

По справі встановлено, та не оспорюється те, що спірний будинок придбано, перебудовано сторонами по справі за спільні кошти та є обєктом права спільної сумісної власності подружжя й за нормою ст..61 СК України кожен з них, має рівні права на володіння, користування та розпорядження цим майном, якщо між ними, відповідно до ст..63 цього Кодесу не встановлено інше.

Як вбачається із матеріалів справи та не спростовується ОСОБА_3 у апеляційній скарзі між сторонами склались конфліктні відносини, відповідач перешкоджає позивачу у користуванні будинком про що свідчать їх звернення до органів міліції з приводу сварок.

За таких обставин, задовольняючи позовні вимоги про вселення ОСОБА_4 у спірний будинок, усунення перешкод відповідачем у його користуванні та володінні житлом, яке є їх сумісною власністю, суд у відповідності до норм сімейного права та ст..ст.319, 383, 391 ЦК України ст..150 ЖК України, дійшов правильного висновку про підставність і обґрунтованість позову, оскільки власник має право вимагати усунення перешкод у реалізації свого права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду, оскільки вирішення справи до поділу їх спільного нерухомого майна та реєстрацію позивача за іншою адресою не є підставою для позбавлення права користування позивачем належним його власним житлом.

Скасування рішення на підставі якого ОСОБА_3 набула право власності на спірний будинок після ухвалення рішення про вселення позивача не спростовують правильності цього висновку, оскільки, як вбачається із пояснень сторін, вони користувались будинком, про що також свідчать їх звернення до органів міліції.

Рішення судом ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права,підстави до його скасування , задоволення апеляційної скарги, у справі відсутні.

З огляду на викладене, керуючись ст..ст. 303, 304, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 24 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після проголошення але протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді