Справа № 536/846/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2015 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Клименко С.М.

за участю секретаря Кірікової В.С.

позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і їх представника за довіреністю ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення і стягнення 40 000 грн. і за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення, де просили виселити відповідача ОСОБА_4 з будинку розташованого в с.Білецьківка вул.Петровського, 124 Кременчуцького району Полтавської області без надання іншого житлового приміщення.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що 11 жовтня 2013 року вони уклали з відповідачем попередній договір щодо купівлі-продажу будинку в с.Новоселівка вул.Петровського, 124 Кременчуцького району Полтавської області. Відповідач зобовязувався купити у них будинок за 80 000 грн. і сплатив аванс в сумі 32 000 грн. Згідно п.1 згаданого попереднього договору договір купівлі-продажу повинен був бути оформлений і підписаний сторонами після отримання ними свідоцтва про право на спадщину. Але 18 березня 2014 року нотаріус відмовив їм в видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з тим, що будинок не зареєстрований та на нього відсутні правоустанавлюючі документи. Рішенням Кременчуцького районного суду від 17 жовтня 2014 року за ними було визнано право власності на будинок, що вони зареєстрували в установленому порядку, про що свідчать витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про що вони проінформували відповідача. Однак відповідач ухиляється від укладення договору купівлі-продажу на умовах, які зазначені в попередньому договору і продовжує там незаконно проживати. 12 березня 2015 року вони направили відповідачу лист з пропозицією укласти договір купівлі-продажу і сплатити залишок коштів за будинок в триденний термін. Не отримавши відповіді вони 17 березня 2015 року направили йому претензію про звільнення будинку в с.Білецьківка вул.Петровського, 124, який належить їм на праві власності. 24 березня 2015 року вони отримали від відповідача заяву, в якій він визнав факт укладення попереднього договору та просив надати йому строк для збору коштів в сумі 48 000 грн. 07 квітня 2015 року вони отримали від відповідача лист-погодження щодо укладення згаданого договору купівлі-продажу з вимогою їх явки до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу ОСОБА_6 10 квітня 2015 року не вказавши часу, і коли вони звернулись до нотаріуса, щоб той повідомив їм час, то виявилось, що ОСОБА_4 до нотаріуса ні з якими заявами не звертався і не зявився 10 квітня 2015 року. Вважають, що відповідач ухиляється від укладення договору купівлі-продажу будинку, не виконав свої зобовязання за договором, проживає в будинку незаконно та перешкоджає їм ним користуватися та розпоряджатися.

До початку розгляду справи відповідач предявив зустрічний позов до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, який прийнятий судом до розгляду з первісним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_4 посилається, що за умовами укладеного ним з відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 11 жовтня 2013 року попереднім договором він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, сплачує комунальні послуги по 400 грн. щомісячно. Договір купівлі-продажу будинку має бути вчиненим за 80 000 грн., з яких він сплатив 32000 грн. під час укладення попереднього договору, а 48000 грн. повинен був сплатити після отримання відповідачами свідоцтва про право на спадщину, що вони не виконали та не надали йому документів підтверджуючих їх право власності на будинок. Лише при отриманні їх позовної заяви про його виселення він побачив копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації їх права власності на будинок. Строк укладення договору купівлі-продажу будинку в попередньому договорі не встановлювався. В приватній бесіді відповідачі повідомили йому, що не мають наміру продавати йому будинок та не повернуть сплачених ним коштів. На їх лист в березні 2015 року з пропозицією укласти договір купівлі-продажу будинку на умовах попереднього договору, він надіслав їм вимогу про явку до приватного нотаріуса 20 квітня 2015 року на 13 год. для укладення договору купівлі-продажу, куди вони не зявилися. Його прибуття до нотаріуса підтверджується довідкою №184 виданою 20 квітня 2015 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_7 Вважає, що він знаходиться в будинку на законних підставах та виконує умови попереднього договору, а відповідачі заволоділи його коштами, порушують умови попереднього договору та уникають укладення договору купівлі-продажу, тому відповідно до п.6 попереднього Договору, що у разі ухилення від укладення договору купівлі-продажу у визначений в цьому договорі термін, винна сторона повинна сплатити пеню в розмірі 100% авансу, відповідачі повинні йому сплатити 32000 грн. Крім цього відповідачі повинні повернути йому сплачений аванс в сумі 32000 грн., оскільки договору купівлі-продажу, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону між ним та відповідачами не було укладено, а вони лише домовились укласти такий договір в майбутньому, то передана ним грошова сума є авансом, який підлягає поверненню.

Просив суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь 64000 грн. та понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн.

Під час розгляду справи позивачі звернулися з заявою про збільшення позовних вимог, яка прийнята судом, де просили стягнути з ОСОБА_4 на їх користь 32 000 грн. на виконання п.6 попереднього Договору від 11 жовтня 2013 року, як пеню у розмірі 100 відсотків від суми авансу сплаченого ним за п.3 попереднього договору, здійснити взаємне зарахування однорідних зустрічних вимог: вимоги про стягнення з ОСОБА_4 суми у розмірі 32 000 грн. за порушення умов договору за первісним позовом та частково вимоги ОСОБА_4 про стягнення з них авансу в розмірі 32000 грн. в рахунок повернення авансу за попереднім договором - за зустрічним позовом, стягнути з ОСОБА_4 в рахунок погашення заборгованості за усною домовленістю за тимчасове його проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом періоду з 11 жовтня 2013 року по 26 червня 2015 року в сумі 8000 грн. та стягнути з ОСОБА_4 понесені ними судові витрати: це кошти сплачені за надання правової допомоги в сумі 1000 грн. та на судовий збір за подання первісного позову в сумі 243,60 грн. та заяви про збільшення позовних вимог в сумі 400 грн., що підтверджено документально, посилаючись, що відповідач ОСОБА_4 ухилявся від укладення договору купівлі-продажу будинку на умовах попереднього договору, тому повинен сплатити їм пеню передбачену п.6 попереднього договору в сумі 100 відсотків сплаченого ним авансу в сумі 32 000 грн., а вони повернуть йому аванс в сумі 32000 грн. Крім цього вказують, що ОСОБА_4 визнав факт існування домовленості між ними про відплатне проживання у спірному будинку 400 грн. щомісяця, тому вважають, що у відповідача ОСОБА_4 виникає відповідальність внаслідок порушення вказаного зобовязання щодо оплати щомісячних платежів за проживання у будинку, загальний строк якого становить 20 повних місяців на момент розгляду справи у суді і становить 8000 грн.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_8 і ОСОБА_2 , вони ж відповідачу за зустрічним позовом, та їх уповноважений представник ОСОБА_3, первісний позов, збільшений під час розгляду справи, підтримали в повному обсязі та просили задовольнити, про обставини та підстави якого пояснили так, як це викладено в заявах. Зустрічний позов визнали частково, погодилися повернути відповідачу аванс в сумі 32000 грн., решту позовних вимог не визнали та в їх задоволенні просили відмовити, посилаючись на ті ж обставини, на які вони посилались як на підставу своїх вимог за первісним збільшеним позовом.

Відповідач ОСОБА_4, він позивач за зустрічним позовом, та його уповноважений представник ОСОБА_5 в судовому засіданні первісний збільшений позов визнали частково, погодились на виселення відповідача за умови задоволення його зустрічного позову та сплати позивачами коштів в сумі 64 000 грн., а саме: 32000 грн., як сплачений ним аванс і 32000 грн. пені за ухилення ними від укладення договору купівлі-продажу будинку на умовах попереднього договору, тобто за порушення ними п.6 попереднього договору. Не заперечував, що йому стало відомо, що позивачі мають право установчі документи, коли отримав від них лист 13 березня 2015 року з пропозицією укласти договір купівлі-продажу будинку, але в триденний термін він не міг знайти гроші, які він повинен був їм сплатити, і, враховуючи, що попереднім договором не було визначено строк укладення договору купівлі-продажу будинку, попросив у них надати йому строк, щоб міг знайти гроші, але зразу ж отримав вимогу про виселення. Він домовився про зустріч у нотаріуса ОСОБА_6Б, але вони не прийшли, він чекав їх біля нотаріальної контори. Потім він їм призначив зустріч 20 квітня 2015 року у нотаріуса ОСОБА_7 для укладення договору купівлі-продажу будинку, але вони знову не прийшли. Він був там зранку, нотаріус склав проект договору купівлі продажу, копії йому не давав, він сплатив йому за це кошти. Вважає, що позивачі ухиляються від укладення договору купівлі-продажу будинку. Зараз він вже не хоче укладати з ними договір купівлі-продажу, хоче, щоб вони повернули йому аванс в подвійному розмірі. Щодо оплати ним проживання в будинку в сумі 400 грн. на місяць, то така домовленість між ними була, оскільки він спочатку винаймав в них житло, а потім, коли вони уклали попередній договір і він сплатив їм аванс, то будинок належав вже йому і ніякої домовленості про плату 400 грн. на місяць між ними не було, а комунальні послуги він сплачує. Будинок він звільнить, коли вони віддадуть йому гроші.

Заслухавши пояснення сторін та їх уповноважених представників, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного.

Відповідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ч.1 ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах встановлених попереднім договором і як указано в п.4 ч.1 ст. 635 ЦК України, попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору.

Судом встановлено, що сторони 11 жовтня 2013 року уклали попередній договір, відповідно до умов якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зобовязалися продати, а ОСОБА_4 купити будинок № 124 в с.Білецьківка вул. Петровського Кременчуцького району Полтавської області, що договір купівлі-продажу згаданого будинку буде оформлений і підписаний сторонами після видачі Третьою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою свідоцтва про право на спадщину продавцям щодо успадкування права власності на нього. Нотаріус, який буде оформляти договір вибирається покупцем. Купівля-продажу буде вчинено за 80 000 грн., з яких ОСОБА_4 передає позивачам гроші в сумі 32 000 грн. як аванс в рахунок наступного повного розрахунку, і що сума, що підлягатиме передачі покупцем продавцям при підписанні Договору купівлі-продажу, становить 48 000 грн. Коли договір купівлі-продажу не відбудеться з незалежних від покупця причин позивачі зобовязувались повернути йому аванс в повній сумі на протязі 3 днів з дня вимоги заявленої письмово. Крім цього, в пункті 6 зазначеного попереднього договору вказано, що сторони домовились про те, що той із них, хто необґрунтовано відмовлятиметься або ухилятиметься від укладення договору купівлі-продажу у визначений в п.1 цього попереднього договору термін та на вищезазначених умовах, повністю відшкодовує другій стороні збитки, завдані простроченням чи відмовою від договору купівлі-продажу, і що у разі відмови від укладення договору купівлі-продажу у визначений в п.1 цього попереднього договору термін на вищезазначених умовах винна сторона повинна сплатити пеню в розмірі 100% від суми авансу переданого за цим попереднім договором.

Відповідно до рішення Кременчуцького районного суду 17 жовтня 2014 року, яке набрало чинності, та витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 належить на праві спільної часткової власності по 1/2ч. житловий будинок з господарськими будівлями і земельна ділянка на праві спільної сумісної власності згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19 березня 2015 року та витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, в с.Білецьківка вул.Петровського,124 Кременчуцького району Полтавської області.

12 березня 2015 року позивачі направили відповідачу заяву з проханням укласти з ними в триденний термін та нотаріально посвідчити договір купівлі - продажу спірного будинку та сплатити кошти в сумі 48000 грн., додавши копію рішення суду від 17 жовтня 2014 року та копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16 травня 2014 року, що останній отримав 13 березня 2015 року, і це ним визнано в судовому засіданні та не потребує доказування.

17 березня 2015 року позивачі направили відповідачу претензію з вимогою звільнити належний їм будинок № 124 в с.Білецьківка вул.Петровського Кременчуцького району Полтавської області в 10-денний термін після її отримання, яку він отримав 20 березня 2015 року і 21 березня 2015 року направив їм заяву про те, що він не відмовляється від укладення договору купівлі-продажу будинку № 124 по вул.Петровського в с.Білецьківка Кременчуцького району Полтавської області та просив надати йому час для збору коштів в сумі 48 000 грн. посилаючись, що відповідно до п.1 попереднього Договору термін укладення договору купівлі-продажу не визначено.

04 квітня 2015 року відповідач направив позивачам погодження щодо укладення договору купівлі-продажу, де вказує, що він отримав листа від позивачів та погоджується на укладення договору та сплату грошових коштів за попереднім договором та повідомив, що для укладення договору купівлі-продажу їм необхідно зявитися до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу ОСОБА_6, яке вони отримали 07 квітня 2015 року та звернулися 07 квітня 2015 року до зазначеного нотаріуса з заявою повідомити час зустрічі призначеної ОСОБА_4, посилаючись, що останній не зазначив їм час зустрічі.

Відповідно до письмового повідомлення приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу ОСОБА_6 за №131/01-16 від 10 квітня 2015 року адресованого позивачам, ОСОБА_4 з питання оформлення 10 квітня 2015 року договору купівлі-продажу житлового будинку розташованого в с.Білецьківка вул.Петровського, 124 Кременчуцького району Полтавської області до неї не звертався.

07 квітня 2015 року ОСОБА_4 надіслав позивачам ОСОБА_1 і ОСОБА_2 вимогу про укладення договору купівлі-продажу, де зазначає, що договір купівлі-продажу повинен бути укладений відповідно до п.1 попереднього договору після отримання ними свідоцтва про право на спадщина на будинок та що 04 квітня 2015 року він направив їм повідомлення з вимогою зявитися до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу ОСОБА_6, і що до умов договору при укладенні договору купівлі-продажу нотаріуса вибирає покупець, і що на даний час є можливість укладення та посвідчення договору купівлі-продажу у приватного нотаріуса ОСОБА_7 та вимагав, щоб вони зявилися до нього 20 квітня 2015 року в 13 год., гарантував, що він теж явиться і сплатить залишок коштів в сумі 48000 грн. Позивачі не заперечували, що отримали повідомлення, але до нотаріуса на вказаний час не ходили, зважаючи, що вони вже звернулись до суду з позовом, який розглядається і на те, що на їх звернення до нотаріуса ОСОБА_7 10 квітня 2015 року отримали відповідь, що ОСОБА_4 їх зустрічі на 20 квітня 2015 року не реєстрував.

20 квітня 2015 року нотаріус ОСОБА_7 видав довідку № 184 ОСОБА_4 про те, що останній сплатив йому кошти в сумі 100 грн. за виготовлення проекту договору купівлі-продажу житлового будинку і за консультацію.

При таких встановлених в судовому засіданні обставинах суд приходить до висновку, що всупереч вимогам ст.526 ЦК України, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, позивачі виконали свої зобовязання за попереднім договором та надали 12 березня 2015 року відповідачу свідоцтво про їх право на спадщину щодо успадкування права власності на будинок № 124 по вул. Петровського Кременчуцького району Полтавської області, а відповідач своїх зобовязань не виконав та не надав нотаріуса, який буде оформляти договір купівлі-продажу.

Подані відповідачем докази, що він повідомляв позивачів про явку до нотаріусів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 для укладення договору купівлі-продажу і передачу їм залишку грошових коштів за договором суд визнає неналежними, оскільки відповідач не обґрунтував їх належність для підтвердження його вимоги за зустрічним позовом і заперечень за первісним позовом.

Так, відповідач повідомляє позивачів про явку до нотаріуса ОСОБА_6 10 квітня 2015 року без вказівки часу, що позбавляє їх можливості його виконання та не підтвердив, що він сам туди являвся, і вже 07 квітня 2015 року направляє вимогу позивачам про явку 20 квітня 2015 року на 13 год. для укладення договору купівлі-продажу до нотаріуса ОСОБА_7, куди він зявився, як слідує з його пояснень вранці 20 квітня 2015 року і стверджує, що нотаріусом був виготовлений проект договору купівлі-продажу, який суду не надав пояснюючи, що в нього його не має, що свідчить про відсутність наміру у відповідача укласти договір купівлі-продажу за попереднім договором і необґрунтоване ухилення від його укладання.

Отже, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що умови попереднього договору порушив ОСОБА_4

Як передбачено у п.6 попереднього договору, у разі відмови (ухиляння) від укладення договору купівлі-продажі у встановлений пунктом 1 цього попереднього договору строк на визначених умовах, винна сторона повинна сплатити пеню в розмірі 100% від суми авансу переданого за попереднім договором, тому позовні вимоги щодо стягнення з нього пені в сумі 32000 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Як указано в ч. 2 цієї статті ЦК, якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів є завдатком, вона вважається авансом.

Оскільки договір купівлі-продажу будинку, який за своєю формою та за змістом відповідав вимогам закону сторонами укладений не був, а сторони лише домовились укласти такий договір в майбутньому, то передана ОСОБА_4 позивачам грошова сума в розмірі 32000 грн. є авансом, який підлягає поверненню, тому необхідно стягнути з відповідачів за зустрічним позовом на користь позивача ОСОБА_4 сплачений ним аванс в сумі 32 000 грн.

При таких обставинах враховуючи положення ч.3 ст.651 ЦК України, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим, суд вважає попередній договір укладений сторонами 22 жовтня 2013 року про намір укладення договору купівлі-будинку спірного будинку розірваним, а значить перебування відповідача ОСОБА_4 у будинку незаконним.

Статтею 41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, статтями 316, 317, 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Одним із способів захисту права власності, як зазначено в ст.391 ЦК України, є те, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи встановлені судом обставини та аналізуючи наведені норми права, суд приходить до висновку про порушення права власності позивачів за первісним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідачем ОСОБА_4, що потребує захисту вибраним ними способом, тому необхідно виселити останнього з будинку № 124 по вул.Петровського в с.Білецьківка Кременчуцького району Полтавської області без надання іншого житлового приміщення, оскільки останній проживає там незаконно, без згоди позивачів, які є власниками, чим чинить їм перешкоди в користуванні, володінні та розпорядженні їх власністю.

Також судом встановлено, що сторони до укладення спірного попереднього договору усно домовились про тимчасове відплатне за 400 грн. щомісячно проживання ОСОБА_4 в спірному будинку. Після укладення попереднього договору відповідач заперечує про їх домовленість про подальшу його оплату проживання, а позивачі доказів в підтвердження зазначеної обставини суду не надали, тому враховуючи, що рішення не може ґрунтуватись на припущеннях суд відмовляє позивачам за первісним позовом в задоволенні їх вимоги про стягнення коштів в сумі 8000 грн. в рахунок погашення заборгованості за усною домовленістю про його тимчасове проживання в будинку.

Щодо позовної вимоги про зарахування однорідних зустрічних вимог, то вона не підлягає задоволенню, оскільки це вирішується в порядку виконання рішення.

Оскільки позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задоволено частково, то необхідно стягнути з відповідача понесені ними судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1643 грн.60 коп., що підтверджено документально.

Керуючись ст.ст.3,10,11, 60,88,209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення і стягнення 40000 грн. задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_4 з будинку розташованого в с.Білецьківка вул.Петровського, 124 Кременчуцького району Полтавської області без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 і ОСОБА_2 пеню в сумі 32000 грн. та судові витрати в сумі 1643 грн.60 коп., а всього 33643 (тридцять три тисячі шістсот сорок три) гривні 60 коп.

В решті позову відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аванс в сумі 32000 (тридцять дві тисячі) грн. солідарно.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області на протязі десяти днів з дня його проголошення всіма учасниками процесу через Кременчуцький районний суд.

У разі застосування ст.218 ЦПК України скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного рішення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області на протязі десяти днів з дня його проголошення всіма учасниками процесу через Кременчуцький районний суд.

У разі застосування ст.218 ЦПК України скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного рішення.

Суддя С. М. Клименко