Справа №702/480/14-ц
Провадження №2/702/155/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частина рішення)

24 червня 2015 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді: Ротаєнко Д.С.,

при секретарі Шковира А.М.,

позивач: ОСОБА_1 не з"явився,

представник позивача: ОСОБА_2,

відповідач: ОСОБА_3 не з"явився,

представник відповідача: ОСОБА_4Г не з»явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Монастирище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 01.08.2000 року : 51 231 грн 22 коп - основного боргу, 73 772 грн 95 коп - процентів, судові витрати в сумі 761 грн 78 коп, а всього 125 765 (сто двадцять п»ять тисяч сімсот шістдесят п»ять ) гривень 95 коп.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів через Монастирищенський районний суд Черкаської області до апеляційного суду Черкаської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя : Д. С. Ротаєнко

Справа №702/480/14-ц

Провадження №2/702/155/15

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді: Ротаєнко Д.С.,

при секретарі Шковира А.М.,

позивач: ОСОБА_1 не з"явився,

представник позивача: ОСОБА_2,

відповідач: ОСОБА_3 не з"явився,

представник відповідача: ОСОБА_4Г не з»явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Монастирище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в :

Позивач 06.05.2014 року звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики.

04.06.2014 року на адресу суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої : в провадженні Монастирищенського районного суду Черкаської області знаходиться справа №702/480/14-ц за позовом ОСОБА_1 (надалі-«Позивач») до ОСОБА_5 (надалі-«Відповідач») про стягнення заборгованості за договором позики. Підставою для звернення в суд є невиконання Відповідачем своїх боргових зобов'язань за договором позики, у відповідності до якого : Позивач передав Відповідачу грошову позику в розмірі 2 380 доларів США. Укладення договору позики підтверджується розпискою від 01 серпня 2000 року. Вищезазначена розписка не містить кінцевої дати повернення боргу і є безстроковою. Позивачем було направлено на адресу Відповідача дві вимоги про виплату боргу. Однак на даний момент суму заборгованості не повернуто Відповідачем. Згідно ст.1046 ЦК України: за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1049 діючого Цивільного кодексу України, передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це. Відповідно до ст.31 ЦПК України Позивач має право протягом усього часу розгляду справи змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову. Користуючись цим правом Позивач вважає за необхідне уточнити свої позовні вимоги. Отже, відповідач зобов'язаний на підставі ст.1049 ЦК України, повернути грошові кошти в розмірі 2 380 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ гривні до долара США станом на 29.05.2014 року (1176,5592 за 100 доларів США) складає 28 002,10 грн. Крім того, у відповідності до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Оскільки між позивачем та відповідачем було передбачено договором позики сплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 4% в місяць, позивач як позикодавець, з підстав передбачених ч.1 ст.1048 ЦК України, має право на одержання процентів. Тому, враховуючи те, що розмір процентів за користування позикою встановлюється на рівні 4 % від грошової суми позики, грошова сума, що підлягає виплаті у якості відсотків за один місяць буде складати 95,2 долари США (сума позики 2380 доларів США х 4 % / 100). Враховуючи те, що відповідач користується позикою починаючи з 01 серпня 2000 року розмір процентів за увесь час користування грошовими коштами які були надані у якості позики складає 15 708 доларів США (165 місяців х 95,2 доларів США), що згідно офіційного курсу НБУ гривні до долара США станом на 29.05.2014 (1176,5592 за 100 доларів США) року складає 184 813,91 грн. При таких обставинах, з підстав, передбачених ст.1048 ЦК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути проценти за користування позикою, розмір яких складає 184 813,91 грн. Отже, сума боргу в цілому складає 212 816,01 гривень, з яких: 28 002,10 грн. -сума основного боргу та 184 813,91 грн. - проценти за користування позикою. Просить стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 борг у сумі 212 816,01 грн, з яких: 28 002,10 грн. - сума основного боргу, 184 813,91 грн. -проценти за користування позикою та стягнути судові витрати.

У судові засідання позивач не з"явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просить стягнути розмір боргу з врахуванням курсу долара станом на день постановлення рішення суду. Додатково пояснив, що необхідності в особистому поданні пояснень сторонами немає, так як відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які би свідчили про відсутність боргових зобов»язань відповідача за даною розпискою чи доказів повернення ним боргу. Копії розписок, які подані до заяви про скасування заочного рішення, належним чином не посвідчені, а також не свідчать про часткове погашення боргу відповідачем, так як надані не позивачем, а іншими особами.

У судові засідання відповідач та його представник тричі не з"явилияся, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. Суд вважає, що, оскільки, відповідно до ст.10 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності, в зв"язку із чим суд розглядає справу на підставі ст.169 ЦПК України за їх відсутності, на підставі наявних матеріалів у справі, оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

- відповідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками;

- згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей;

- відповідно ст.1048 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок;

- суд вважає, що позивачем на час звернення до суду виконана вимога про пред»явлення вимоги відповідачу, так як ним на адресу відповідача надсилалась письмова вимога про повернення боргу. Суд вважає, що наявність описки у прізвищі відповідача у письмовій вимозі не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, так як надсилалась за місцем його реєстрації, містила вимогу саме про повернення коштів у сумі 2380 доларів США з 4 % за користування коштами і містила посилання саме на розписку від 01.08.2000 року;

- згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу;

- факт укладення договору позики 01.08.2000 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на суму 2 380 доларів США, зі сплатою 4% щомісяця, підтверджується розпискою від 01.08.2000 року (а.с.8);

- згідно правової позиції, викладеної у листі Верховного Суду України від 07.10.2010 «Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ, які виникають з кредитних правовідносин (2009 - 2010 роки)» суд може визначити порядок виконання рішення суду, зазначивши про стягнення кредиту у гривнях, що складає еквівалент суми за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення у справі;

- станом на день ухвалення рішення курс долара США по відношенню до гривні становить 21,52572 грн за 1 долар США, тому до стягнення підлягає сума, еквівалентна 51 231 грн 22 коп основний борг;

- суд вважає, що копії розписок третіх осіб про отримання певних видів товару не можуть бути підставою для зменшення розміру боргу, так як оригінали суду надані не були, а також у зв»язку з тим, що відповідачем не надано доказів, що вказані особи були уповноважені позивачем на отримання в його інтересах боргу;

- відповідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором;

- згідно розписки відповідач зобов»язувався сплатити 4% від суми боргу щомісячно за користування коштами позивача;

- 4% від суми боргу становить 95,2 долара США;

- разом з тим, згідно ст.261 ЦК України початок перебігу строку позовної давності для пред»явлення позову починається з часу коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав;

- позивач зазначає, що відповідачем йому кошти не повернуто та не сплачено проценти за користування ними. Разом з тим, виходячи з умов, зазначених у розписці, суд вважає, що строк позовної давності щодо сплати процентів почався з 01.09.2000 року, так як повинні були сплачуватись щомісяця;

- відповідач вказує на заперечення щодо строків позовної давності у заяві про перегляд заочного рішення у даній справі, яку суд розцінює як заяву про застосування строків позовної давності, а тому стягненню підлягають проценти за користування грошовими коштами за 36 місяців три роки, які передували дню зверненню позивача до суду з позовом, а тому стягненю підлягає сума, еквівалентна 73 772 грн 95 коп ( 95,2 долара х 36 місяців х 21,52572 грн =73 772 грн 95 коп);

- в зв"язку з чим позовні вимоги в іншій частині залишити без задоволення;

-судові витрати на підставі ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам. Позивачем ставилось питання про стягнення 18 088 доларів США, судом задоволено на суму 5807,2 доларів США, тому стягненню підлягають судові витрати в сумі 761 грн 78 коп;

- суд вважає, що доводи відповідача, зазначені у заяві про перегляд заочного рішення щодо наявних правовідносин гарантії між позивачем та відповідачем, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, так як не було надано суду жодного доказу про наявність даних правовідносин, зустрічний позов про визнання договору недійсним, мнимим чи удаваним відповідачем подано не було, клопотання про притягнення в якості співвідповідача чи третьої особи фірми «Агротехсоюз» суду не заявлялося, дані фірми суду не повідомлялись, суд позбавлений можливості без клопотання позивача притягувати співвідповідачів;

- клопотання про допит осіб в якості свідків, їх дані, які начебто мають відношення до даного спору, дослідження чи витребування інших документів, суду не заявлялося, суд розглядає справу на підставі наданих суду доказів. Крім цього, показання свідків не є належними і допустимими доказами на підтвердження отримання коштів у меншій сумі чи неотримання їх взагалі відповідно ч. 1 ст.1051 ЦК України;

- доводи відповідача щодо обов»язку суду допитувати сторін в якості свідків не грунтуються на положеннях норм діючого ЦПК України, так як клопотання про їх допит суду не заявлялося і їх допит в якості свідків можливий лише за їх згоди відповідно ст.ст. 10, 60, 62-63 ЦПК України;

- суд вважає, що доводи відповідача про наявність договору позички між сторонами відповідно ст.ст.827-836 ЦПК України спростовуються текстом розписки, згідно якої кошти відповідач отримав з оплатою 4%, а договір позички не передбачає оплату користування речами;

- доводи відповідача про відсутність підстав для стягнення грошових коштів з відповідача, так як розписка написана про отримання речей в іноземній валюті, є безпідставними відповідно ст.533 ЦК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 5-8, 10, 11, 14, 57, 60, 62-63, 88, 169, 208-210, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 261, 533, 625, 1046-1051 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 01.08.2000 року : 51 231 грн 22 коп - основного боргу, 73 772 грн 95 коп - процентів, судові витрати в сумі 761 грн 78 коп, а всього 125 765 (сто двадцять п»ять тисяч сімсот шістдесят п»ять ) гривень 95 коп.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів через Монастирищенський районний суд Черкаської області до апеляційного суду Черкаської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя : Д. С. Ротаєнко

Повний текст рішення виготовлено 26.06.2015 року