Справа № 523/5417/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року Суворовський районний суд міста Одеси у

складі:

головуючого судді - Гудіної Н.І.

при секретарі - Мельніченко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі

справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення: про зобов'язання не чинити перешкод у користуванні житловим приміщенням, виділеним у користування та приміщеннями, які залишено у загальному користуванні

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до ОСОБА_2 (далі Відповідач) з позовом про вселення: про зобов'язання не чинити перешкод у користуванні житловим приміщенням, виділеним у користування та приміщеннями, які залишено у загальному користуванні, за наступних обставин.

Позивач за договором дарування від 22 липня 2010 року отримав від ОСОБА_3 1/2 (одну другу) частину квартири АДРЕСА_1, яка складається із трьох житлових кімнат загальною площею 65,9 кв.м., житловою - 38,7 кв.м. Договір дарування був укладений нотаріально та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 (реєстровий номер 1867). Відповідно до вимог чинного на той час законодавства договір був зареєстрований в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 05 серпня 2010 року.

Власником іншої 1/2 (однієї другої) частини вказаної квартири є Відповідач; разом з ним мешкає його дружина.

Згідно до технічного паспорту, квартира складається з трьох житлових кімнат: приміщення 3 - 17,1 кв.м.; приміщення 4 9,1 кв.м.; приміщення 8 - 12,5 кв.м., а також інших приміщень.

Позивач мешкає зараз та мешкав на час укладання договору дарування нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2.

На сьогодні він має намір користуватися належною йому 1/2 часткою трикімнатної квартири АДРЕСА_3.

Однак, особисті речі Відповідача та його дружини, їхні меблі, побутове приладдя знаходяться в усіх житлових кімнатах квартири, Позивач не може вселитися у квартиру, у нього відсутні ключі від вхідних дверей; з боку Відповідача йому чиняться незаконні перешкоди у користуванні власністю.

Порядок користування житловими приміщеннями був визначений рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 05 листопада 2014 року по цивільній справі № 523/14870/13-ц.

Апеляційна скарга Відповідача на зазначене рішення була відхилена Апеляційним судом Одеської області ухвалою від 29 січня 2015 року по вказаній справі.

Позивачу було виділено у користування житлову кімнату площею 17,1 кв.м., а Відповідачу - кімнати площею 9,1 кв.м. та площею 12,5 кв.м.

Кухня, ванна кімната, коридор, туалет та комору - залишено у загальному користуванні.

Тобто, виділена Позивачу житлова кімната за площею менша за дві кімнати, виділені Відповідачу, хоча їх ідеальні частки є рівними - по 1/2 у кожного.

Під час розгляду справи Відповідачем був заявлений зустрічний позов, яким він просив визнати договір дарування 1/2 частки квартири недійсним. У задоволені зустрічного позову було відмовлено.

Позивач неодноразово пропонував не перешкоджати йому у користуванні належної частки квартири. після ухвалення судового рішення, визначення порядку користування квартирою - Відповідач не надав йому ключі від вхідних дверей, тому він не може вселитися.

Загальний стан квартири, стан виділеної мені у користування кімнати площею 17,1 кв.м. - Позивачу невідомі. Позивач не має доступу до квартири.

Оскільки Відповідач позбавляє Позивача права користуватись виділеною кімнатою та іншими приміщеннями, які залишені у загальному користуванні, Позивач не має можливості у позасудовому порядку усунути перешкоди в користуванні власністю, то вважає за необхідне просити суд вселити його у житлову кімнату площею 17,1 кв.м. та зобов'язати Відповідача не чинити йому перешкоди у користуванні житловою кімнатою площею 17,1 кв.м. та іншими приміщеннями, які залишені у загальному користуванні.

В судовому засіданні Позивач підтримав свої вимоги.

Відповідач позов не визнав, надав письмові заперечення, в яких зазначив, що Позивач з моменту отримання у власність ? квартири навіть після судових рішень жодного разу не приходив в кв.№ 85 в будинку № 18 по вулиці Затонського в місті Одесі та не вчиняв жодних дій щодо належного утримання свого майна. Відповідач вважає, що відсутні докази його незгоди та незаконної перешкоди Позивачу в користуванні його власністю, що Позивач не може довести суду, що порушено його цивільне право, а тому просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

За договором дарування від 22 липня 2010 року ОСОБА_3 передала безоплатно у власність, а Позивач прийняв у власність ? частину квартири під № 85 в будинку № 18 по вулиці Затонського в місті Одеса (а.с.6).

Право власності на вказану частку квартири зареєстровано за Позивачем КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» 05.08.2010 року (а.с.7-9).

Згідно рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 05 листопада 2014 року по справі № 523/14870/13-ц встановлено порядок користування квартирою 85 в будинку № 18 по вулиці Затонського в місті Одеса. При цьому Позивачу виділено в користування житлову кімнату площею 17 кв.м, Відповідачу житлову кімнату площею 9,1 кв.м та житлову кімнату площею 12,5 кв.м. Кухня, ванна кімната, коридор, туалет, комора залишені в загальному користуванні сторін (а.с.

Вказане рішення ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 29 січня 2015 року залишено без змін (а.с.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Під правом володіння власністю визнається юридично забезпечена можливість фактичного панування власника над майном, не пов'язана з використанням його властивостей.

Право користування власністю - це юридично забезпечена можливість власника добувати з належного йому майна корисні властивості.

Під правом розпорядження розуміють юридично забезпечену можливість власника визначати долю майна.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 Цивільного кодексу України.

Стаття 321 Цивільного кодексу України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 Цивільного кодексу України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Згідно ст. 155 Житлового кодексу України, власник квартири або її частини не може бути позбавлений права користування житловим приміщенням інакше, ніж це встановлено чинним законодавством.

Відповідно до вимог ст. 383 Цивільного кодексу України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, суд вважає, що Позивачем правомірно заявлені вимоги щодо вселення в АДРЕСА_4 і місті Одеса та зобов'язання не чинити перешкод у користуванні житловим приміщенням, виділеним рішенням суду, та приміщеннями залишеними у загальному користуванні, тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57,60,61,209, 212- 215 ,218 ЦПК України ,317 ,ч. 1 ст. 356,383, ч. 1 ст. 391 ЦК України, ст. 155 Житлового кодексу України,ст. 41 Конституції України ,суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення: про зобов'язання не чинити перешкод у користуванні житловим приміщенням, виділеним у користування та приміщеннями, які залишено у загальному користуванні - задовольнити .

Вселити ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_5.

Зобов'язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 у користуватися житловою кімнатою площею 17,1 м2 у квартирі АДРЕСА_5.

Зобов'язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 користуватися приміщеннями загального користування: кухнею, ванною кімнатою, коридором, туалетом та коморою у квартирі АДРЕСА_5

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд міста Одеса шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя -