АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/1422/14-ц Номер провадження 22-ц/786/978/15Головуючий у 1-й інстанції Гудков С. В. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі :

Головуючого судді : Абрамова П.С.

Суддів : Карпушина Г.Л., Корнієнка В.І.

При секретарі: Рибак О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 грудня 2014 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна в натурі, -

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 17.07.1999 року по 2011 рік він перебував у шлюбі з відповідачкою. Під час перебування у шлюбі ними було придбано майно, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,0577 га, яке було визнано рішеннями апеляційного суду Полтавської області спільним сумісним майном подружжя та визнано за ним і відповідачкою по ? частини кожному. У добровільному порядку дійти згоди з відповідачкою про поділ майна вони не можуть. Прохав поділити в натурі по 1/2 частці між ним та відповідачкою ОСОБА_3 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, а також поділити в натурі по 1/2 частці між ним та відповідачкою земельну ділянку, площею 0,0577 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських споруд за вищезгаданою адресою. Судові витрати прохав розділити між ним та відповідачкою порівну.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 лютого 2015 року в позовних вимогах ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 прохав рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог, вказував на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог колегія суддів приходить до висновку про її відхилення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, місцевий суд вірно встановив фактичні обставини справи, що з 17.07.1999 року по 2011 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі.

Під час проживання в шлюбі сторонами за спільні кошти було придбано житловий будинок А-1, площею 44,1 кв.м та паркан за адресою: АДРЕСА_1, а також приватизована земельна ділянка, площею 0,0577.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 02.09.2013 року було визнано вищевказане домоволодіння спільним сумісним майном його та ОСОБА_3 та визнано за ним і відповідачкою ОСОБА_3 по 1/2 частині кожному (а.с. 8-9).

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 05.02.2014 року земельна ділянка, що розташована під домоволодінням була визнана спільним сумісним майном та визнано за позивачем і відповідачкою по 1/2 частині кожному (а.с. 6-7).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, місцевий суд виходив з того, що виконавчим комітетом місцевої Ради фактично не надано дозвіл на проведення перепланування та переобладнання спірного житлового будинку, що передбачено ст. 152 ЖК України.

Відповідно до ст.152 ЖК України, переобладнання та перепланування житлового будинку, що належить громадянам на праві власності проводиться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 22.10.2014 року було визначено 3 варіанти розподілу спірного житлового будинку (а.с.39-53).

26.11.2014 року рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради № 291 (а.с.65) надано дозвіл на перепланування та переобладнання спірного житлового будинку за умови погодження варіантів розподілу з відділом містобудування та архітектури виконкому Лубенської міської ради.

Однак, Відділ містобудування та архітектури виконкому Лубенської міської ради не погодив висновок судової будівельно-технічної експертизи, у зв"язку з відсутністю у висновку порядку користування земельною ділянкою між співвласниками, господарських споруд та прибудови до будинку "а-1", яка побудована на підставі рішення виконкому № 112 від 24.05.2006 року (а.с.75).

Встановивши зазначені обставини місцевий суд вірно прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову.

Крім того , як вбачається з матеріалів справи між сторонами наявний спір щодо належності побудованих, але не введених в експлуатацію прибудови до будинку літ а-1, літньої кухні гаражу літ «Б» та погребу під ними.

Предметом даного спору є лише розподіл в натурі земельної ділянки та житлового будинку «А».

Таким чином без вирішення питання щодо права власності на спірні об'єкти: прибудова літ» а-1» та літньої кухні гаражу, неможливо вирішити питання щодо реального розподілу будинку та земельної ділянки.

Будинок є головною річчю, а прибудова до нього невід'ємною, тому неможливо ділити в натурі лише частину будинку.

Також неможливо розділити в натурі земельну ділянку, на якій знаходяться не здані в експлуатацію літня кухня - гараж з погребом під ними, не з'ясувавши, чи є ці об'єкти правом спільної сумісної власності подружжя, чи ці об'єкти є особистим майном, оскільки від вирішення цього питання залежить і порядок розподілу земельної ділянки.

За таких обставин доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростували.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти діб до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : (підписи)

З оригіналом згідно: