АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 686/6381/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1198/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Гринчука Р.С.,

суддів: Костенка А.М., Грох Л.В.,

при секретарі Гриньовій А.М.,

з участю представника ОСОБА_1 ОСОБА_2,

ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 6 травня 2015 року, -

встановила:

В березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що про смерть свого батька ОСОБА_5, який помер в с. Давидківцях Хмельницького району 17.03.2012 року він дізнався лише в квітні 2013 року, оскільки на той час постійно перебував по місцю відбування покарання у Маневицькій ВК №42 УДПтС України у Волинській області. Після цього він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову в звязку з пропуском строку шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. В подальшому він не звертався до суду з позовом, оскільки не був обізнаний із законом та не мав можливості скористатися послугами фахівця в галузі права через безгрошівя та постійне перебування у виправній колонії.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 6 травня 2015 року позову було задоволено. Визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5, померлого 17 березня 2012 року в 2 місяці.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неповне встановлення судом обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

При цьому зазначила, що судом неправильно зроблено висновок про її визнання позовних вимог, оскільки в судовому засіданні вона заперечила проти позову; не враховано того, що ОСОБА_1 дізнався про смерть батька безпосередньо після цього факту, оскільки на той час перебував у СІЗО м. Хмельницького і нею особисто був про це повідомлений, однак від спадщини відмовився.

В суді апелянт та її представник підтримали апеляційну скаргу.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечила.

Заслухавши пояснення учасника процесу, дослідивши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом вірно зясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним сином ОСОБА_5, померлого 17.03.2012 року.

З 31.10.2011 року по 11.03.2015 року позивач відбував покарання у Маневицькій виправній колонії №42 УДПтС України у Волинській області.

ОСОБА_5 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 16.04.1993 року до дня смерті 17.03.2012 року.

На підставі нотаріально посвідченого свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.03.2001 року, ОСОБА_5 після смерті своєї матері, ОСОБА_3 отримав у власність житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по вул. Шевченка, 31 в с. Давидківцях Хмельницького району.

Після смерті ОСОБА_5, 02.07.2012 року ОСОБА_3 звернулася в Хмельницьку нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, вказавши при цьому на відсутність інших спадкоємців.

15.05.2013 року Хмельницькою державною нотаріальною контрою було зареєстровано заяву ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті батька, яка була надіслана ним з Маневицької виправної колонії.

17.05.2013 року на адресу колонії на ім'я позивача було направлено письмове повідомлення за підписом завідуючого нотаріальною контрою про неможливість оформлення спадщини в звязку з пропуском ОСОБА_1 шестимісячного строку для прийняття спадщини та розяснено право на звернення до суду в порядку ст. 1272 ЦК України.

30.03.2015 року ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд правильно виходив з того, що позивач пропустив шестимісячний строк для звернення із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки на дату відкриття спадщини постійно перебував у виправній колонії по місцю відбування покарання, відповідач приховала від нього інформацію про смерть батька, про що він довідався лише в квітні 2013 року, отримавши листа від тітки, ОСОБА_6

Згідно з ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В пункті 24 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкування зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом зроблено обґрунтований висновок про те, що перебування ОСОБА_1 в місцях відбування покарання в період з 31.10.2011 року по 11.03.2015 року створило йому непереборні труднощі для прийняття спадщини.

Про смерть батька позивач дізнався лише в квітні місяці 2013 року, після чого відразу ж звернувся до нотаріальної контори з листом про прийняття спадщини.

Свідок ОСОБА_6, рідна сестра померлого ОСОБА_5, в суді першої інстанції підтвердила факт написання листа ОСОБА_1 по місцю відбування покарання в квітні 2013 року, в якому повідомила про смерть батька.

Обєктивних даних на спростування цих обставин матеріали справи не містять.

Під час відбування покарання позивач був позбавлений можливості повноцінного спілкування з батьком.

Позивач ОСОБА_3 приховала від відповідача ОСОБА_1 інформацію про смерть ОСОБА_5, про що свідчить та обставина, що у заяві до Хмельницької районної державної нотаріальної контори від 2 липня 2012 року позивач вказала на відсутність інших спадкоємців, засвідчивши це власним підписом.

Враховуючи встановлені вище обставини слід прийти до висновку, що в даному випадку обєктивно встановлені підстави, передбачені ч. 3 ст. 1272 ЦК України, п. 24 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкування, які свідчать про поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини.

Не спростовують висновків суду першої інстанції й інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 6 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

_______________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7 Доповідач Гринчук Р.С.

Категорія № 39