Справа № 752/5628/15-ц
Провадження №: 2/752/3353/15
15 червня 2015 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Пасинок В.С.
за участю секретаря - Власенко Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Моторного (Транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, -
у березні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача в порядку регресу витрат, понесених в зв'язку зі сплатою страхового відшкодування, в сумі 32 709,15 грн., з яких 31 944,15 грн. - витрати, пов'язані із проведенням виплати страхового відшкодування, 765,00 грн. - витрати за послуги аварійного комісара, та судових витрат у справі.
Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 05 травня 2013 року на вул. Ад. Ушакова в м. Києві з вини водія автомобіля «Фольксваген» державний номерний НОМЕР_4 ОСОБА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода, що підтверджується постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 29 травня 2013 року.
Транспортний засіб одного з учасників ДТП, а саме: автомобіль «Міцубіші» державний номерний знак НОМЕР_5, на момент дорожньо-транспортної пригоди був застрахований, в той час як автомобіль відповідача не являвся таким.
06 листопада 2013 року, керуючись положеннями законодавства про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на підставі звіту № 218 від 09 липня 2013 року та наказу № 3874 від 25 жовтня 2013 року, МСТБУ було сплачено власнику автомобіля «Міцубіші» державний номерний знак НОМЕР_5 грошові кошти в розмірі 31 944,15 грн.
З огляду на викладене, посилаючись на норми ст. ст. 11, 993 ЦК України, на підставі ст. 1191 ЦК України просить стягнути на користь МТСБУ з ОСОБА_1. в порядку регресу відшкодовані збитки у сумі 32 709,15 грн., з яких 31 944,15 грн. - витрати, пов'язані із проведенням виплати страхового відшкодування, 765,00 грн. - витрати за послуги аварійного комісара, та 327,10 грн. витрат по сплаті судового збору.
Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач, який повідомлений в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав.
За таких обставин суд вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Судом встановлено, що 05 травня 2013 року на вул. Ад. Ушакова в м.Києві з вини водія автомобіля «Фольксваген» державний номерний НОМЕР_4 ОСОБА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода, що підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 29 травня 2013 року (а.с. 13-15).
Згідно звіту про оцінку автомобіля № 218 від 09 липня 2013 року, за складання якого позивачем було сплачено 765,00 грн., розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Міцубіші» державний номерний знак НОМЕР_5 склав 38 3321,98 грн. з ПДВ (а.с. 18-26, 28).
Судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль відповідача застрахованим не був, в трой час як цивільно-правова відповідальність водія автомобіля автомобіль «Міцубіші» державний номерний знак НОМЕР_5 була застрахована ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» згідно полісу № АЕ/0250704 (а.с. 16).
Згідно п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
На виконання положень зазначеного закону, на підставі звіту про оцінку автомобіля № 218 від 09 липня 2013 року та наказу № 3874 від 25 жовтня 2013 року МТСБУ 24 лютого 2012 року власнику автомобіля «Міцубіші» державний номерний знак НОМЕР_5 сплачено грошові кошти в розмірі 31 944,15 грн. (а.с. 30, 31).
Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст. ст. 257, 261 ЦК України).
За регресним зобов'язанням перебіг позовної давності починається з моменту виконання основного зобов'язання, а переміна осіб в зобов'язанні не спричинює зміну терміну позовної давності (ч. 6 ст. 261, ст. 262 ЦК України).
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не був пропущений строк для пред'явлення, і вимоги останнім до відповідача пред'явлені в межах строку позовної давності.
Згідно ч. 17 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі, коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за збитки.
Відповідно до вимог ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, сторони мають рівні права щодо надання доказів, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про те, що позивач належним чином довів свої позовні вимоги. Доказів на підтвердження зворотного в розпорядження суду не надано. Тому, суд, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого в ст. 11 ЦПК України, приходить до висновку про обґрунтованість позову та про те, що обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню.
Питання судових витрат слід вирішити відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. ст. 22, 38, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України, -
позов Моторного (Транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Голосіївський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.С. Пасинок