Провадження № 2/522/5347/15
Cправа № 522/5400/15-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Домусчі Л.В.,
при секретарі - Герасименко Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
Позивачка 17.03.2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від заробітку та будь-яких доходів відповідача, але не менш 30 % прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, тобто до 21.11.2029 року.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 22.08.2009 року. Від шлюбу у них з відповідачем народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний момент проживає з нею. З листопада 2014 року вони з відповідачем фактично припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства. Відповідач не надає матеріальну допомогу, у звязку з чим вона звернулася до суду.
В судове засідання 11.06.2015 року позивачка не зявилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю та не заперечувала проти винесення заочного рішення.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, але хоча був повідомлений за допомогою смс-повідомлення, також неодноразово на його адресу відправилась рекомендованим листом судова повістка з копією позову.
Суд у зв'язку з неявкою відповідача, та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу при заочному розгляді у відсутності відповідача, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що сторони з 22.08.2009 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про шлюб серії 1-СР № 054072, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 432. (а.с.2).
Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 296419, виданого Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 562 (копія свідоцтва а.с.5).
Також судом встановлено, що сторони разом не проживають з листопада 2014 року, що вбачається з позову.
Судом встановлено, що неповнолітня дитина ОСОБА_3 проживає з позивачкою- тобто її матірю.
Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до повноліття.
Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Таким чином у звязку інших доказів, суд вважає що Позивач є працездатною людиною за станом здоровя та спроможний платити аліменти на утримання дитини.
Судом не встановлено та з боку відповідача не надано доказів того, що відповідач має на утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних утриманців, сплачує стягнення по виконавчим документам, а також не додано доказів того, що у нього є інші обовязкові додаткові витрати.
Згідно ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.
Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При цьому, враховуючи заяву позивачки, суд вважає необхідним призначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 17.03.2015 року по 21.11.2019 року.
Відповідно до ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи.
При визнанні розміру аліментів суд, враховує стан здоровя та матеріальне положення дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно ч.1 ст.181 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
З урахуванням положень ст.181 СК України, суд визначає аліменти у чітко визначеній частині заробітку (доходу) батька, який не залежить від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку чи відсотків від нього, тим більше такий розмір аліментів не може вирівнюватися в залежності від зміни розміру прожиткового мінімуму кожного року, оскільки це суперечить ст.184 СК України та принципам такого способу визнання розміру аліментів.
З урахуванням викладеного, та вимоги ч.4 ст.174 ЦПК України,суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 17.03.2015 року по 21.11.2019 року, щомісячно в розмірі ? частини від заробітку та будь-яких доходів відповідача.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.
Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності часткового задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 1, 3, 10, 11, 57, 60, 64, 174, 197, 209, 212-215, 218, 367 п.1 ч.1 ЦПК України; ст.ст. 6, 7, 79-81, 180-183, 191 СК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2,) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3,код НОМЕР_1) аліменти на утримання неповнолітнього дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 17.03.2015 року по 21.11.2019 року,щомісячно в розмірі ? частини від заробітку та будь-яких доходів відповідача.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя: Домусчі Л.В.

11.06.2015