Справа № 367/6210/13 Головуючий у І інстанції Чернов Д. Є.
Провадження № 22-ц/780/1552/15 Доповідач у 2 інстанції Поліщук
Категорія 1 26.03.2015
УХВАЛА

Іменем України

26 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Поліщука М.А.

суддів: Кулішенка Ю.М., Сушко Л.П.

при секретарі: Лопатюк В.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 09 жовтня 2013 року у справі за позовом Прокурора м.Ірпеня Київської області в інтересах держави до Коцюбинської селищної ради Київської області, ОСОБА_2, ОСОБА_1, третя особа: Комунальне підприємство «Святошинське лісопаркове господарство» про визнання недійсним рішення, державного акту на право власності на землю, визнання права власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2013 року прокурор м. Ірпеня Київської області звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати недійсним рішення Коцюбинської селищної ради від 24.12.08 №1798/25-5 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1»; визнати недійсним Державний акт НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку площею 0,15га., із кадастровим номером НОМЕР_1, виданий на ім'я ОСОБА_2 з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_1 та скасувати його державну реєстрацію; визнати право власності держави на вказану земельну ділянку.

Позов мотивував тим, що рішенням Коцюбинської селищної ради від 24 грудня 2008 року №1798/25-5 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1» ОСОБА_2 затверджено проект землеустрою щодо відведення та передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,15 га для вказаних цілей. На підставі даного рішення ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 із кадастровим номером НОМЕР_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1.

В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22.04.2009 року вказану земельну ділянку придбав ОСОБА_1 та на державному акті на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, виданому на ім'я ОСОБА_2 зроблено відмітку про перехід права власності на спірну земельну ділянку до ОСОБА_1

Позивач вказував, що рішення прийнято, а державний акт видано з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки земельна ділянка знаходиться за межами смт. Коцюбинське, земельну ділянку передано за рахунок земель, що перебувають у постійному користуванні Святошинського лісопаркового господарства.

Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 09 жовтня 2013 року позов прокурора м. Ірпеня Київської області задоволено частково.

Визнано недійсним рішення Коцюбинської селищної ради Київської області від 24.12.2008 року № 1798/25-5 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1».

Визнано недійсним державний акт НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, виданий на ім'я ОСОБА_2 з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_1 та скасовано його державну реєстрацію.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 25 червня 2014 року рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсним державного акту НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, виданого на ім'я ОСОБА_2 з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_1 та скасування його державної реєстрації скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог. У решті рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року рішення апеляційного суду Київської області від 25 червня 2014 року в частині вирішення позовних вимог про визнання недійсним державного акту скасовано, справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення залишено без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню із наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходив із того, що на час прийняття оскаржуваного рішення Коцюбинської селищної ради спірна земельна ділянка знаходилась поза межами смт. Коцюбинське, оскільки на момент прийняття вищезазначеного рішення межі смт. Коцюбинське у встановленому законом порядку не були визначені та не встановлені, а тому рішення Коцюбинської селищної ради не відповідає вимогам земельного законодавства.

Також суд вказав, що так як оспорюваний державний акт на право власності на землю з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_1, виданий на підставі рішення Коцюбинської селищної ради від 24.12.08 №1798/25-5 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1», яке визнано недійсним, то є недійсним і державний акт на право власності на землю.

Такі висновки суду є правильними, такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Судом встановлено, що рішенням Коцюбинської селищної ради від 24 грудня 2008 року № 1798/25-5 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1» ОСОБА_2 було затверджено проект землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,15 га для вказаних цілей.

На підставі даного рішення ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 із кадастровим номером НОМЕР_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1.

В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №1168 від 22 квітня 2009 року вказану земельну ділянку площею 0,15 га по АДРЕСА_1 придбав ОСОБА_1 (т.1, а.с.9), про що на державному акті НОМЕР_2 було зроблено відмітку про перехід права власності до ОСОБА_1 (т.1, а.с.10).

Встановивши факт відсутності на час прийняття селищною радою рішення про надання ОСОБА_2 земельної ділянки будь-якої містобудівної чи іншої, передбаченої законом документації, яка б встановлювала межі смт. Коцюбинське Київської області, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про перевищення селищною радою повноважень щодо розпорядження землями, які знаходяться за межами населеного пункту, та недійсність такого рішення селищної ради.

Частиною 1 ст.155 Земельного Кодексу України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.125, ч.1 ст.126 Земельного Кодексу України (у редакції від 16 вересня 2008 року, яка була чинною на момент прийняття селищною радою рішення) право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку виникло з моменту отримання ним державного акта та його державної реєстрації.

Тобто, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції правильно врахував те, що зазначені норми встановлювали нерозривний зв'язок між виникненням права власності на земельну ділянку з обов'язковим одержанням її власником державного акта, який посвідчував його право власності, а тому обґрунтовано задовольнив вимоги прокурора, щодо визнання недійсним державного акта, виданого ОСОБА_2 на підставі недійсного рішення селищної ради з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_1.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції від 5 березня 2009 року, яка була чинною на час укладення договору купівлі-продажу) підставою для державної реєстрації права власності на земельну ділянку є саме нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна, а не державний акт.

Вчинення в такому разі на державному акті (визнаного судом недійсним) відмітки про відчуження земельної ділянки на підставі договору купівлі-продажу не змінює суті такого державного акта, як недійсного (правова позиція Верховного Суду України згідно з постановою №6-67 цс 14).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку визнаючи недійсним державний акт НОМЕР_2 виданий ОСОБА_2 з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_1

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги на те, що суд одночасно визнав недійсною відмітку про перехід права власності на земельну ділянку до ОСОБА_1, що він набув право власності на підставі договору купівлі-продажу, який відповідає вимогам закону і ніким не оспорений підлягають відхиленню, оскільки суд визнав недійсним державний акт на право власності на землю. Вчинення на державному акті, визнаного судом недійсним, відмітки про відчуження земельної ділянки на підставі договору купівлі-продажу не змінює суті такого державного акта, як недійсного.

Інші доводи апелянта про порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права висновків суду не спростовують та не впливають на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 09 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: