Справа № 2-5417/11
Провадження №: 8/752/17/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Пасинок В.С.,

за участю секретаря - Власенко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Київської міської ради, Державного агентства земельних ресурсів України про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10 червня 2013 року по цивільній справі за позовом заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Київської міської ради, Державного агентства земельних ресурсів України до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна спілка» про визнання недійсними державних актів на право власності на землю, визнання права власності та відновлення становища, яке існувало до порушення,-

в с т а н о в и в:

у квітні 2015 року заступник Генерального прокурора України звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з заявою про перегляд у зв'язку із нововиявленими обставинами рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10.06.2013 року по цивільній справі за позовом заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Київської міської ради, Державного агентства земельних ресурсів України до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ТОВ «Будівельна спілка» про визнання недійсним державного акта на право власності на землю, визнання права власності та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Свою заяву обґрунтовував наявністю підстав для перегляду рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10.06.2013 року, передбачених ч.1 п. 2 ст. 361 ЦПК України.

Зокрема, зазначив про те, що 10.06.2013 року Голосіївським районним судом м. Києва було ухвалено судове рішення, яким позовні вимоги заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Київської міської ради, Державного агентства земельних ресурсів України щодо визнання виданих ОСОБА_1 державних актів на право власності на земельну ділянку недійсними, визнання права власності на вказані земельні ділянки за Київською міською радою та зобов'язання ОСОБА_1 повернути останні Київській міській раді, залишено без задоволення.

В основу зазначеного судового рішення було покладено те, що набуття ОСОБА_1 права власності на земельні ділянки було здійснено відповідно до вимог законодавства, право власності ТОВ «Будівельна спілка», якою було здійснено відлучення землі останньому, мала відповідні правовстановлюючі документи на ці земельні ділянки, й до того ж прокурором не заперечувалось факту того, що Київська міська рада своїм розпорядчим актом, зокрема, рішенням № 355/3189 від 01.10.2007 року, передала спірні земельні ділянки у власність кооперативу.

Проте, на даний час, зокрема, згідно рішення Господарського суду м.Києва від 08.09.2014 року, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 02.04.2015 року, визнано недійсним з моменту прийняття рішення Київської міської ради № 355/3189 від 01.10.2007 року «Про передачу земельних ділянок ОКЖК «Котміст» для житлової забудови на АДРЕСА_1», визнано недійсними видані ОКЖК «Котміст» державні акти на право власності на землю та визнано відсутність у ОКЖК «Котміст», ТОВ «Будівельна спілка» права власності на земельні ділянки. Крім того, у вказаному судовому рішенні встановлено, що ОКЖК «Котміст» не відповідав вимогам ЖК УРСР та Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, через що не мав підстав на отримання безоплатно земельних ділянок у власність відповідно до ст. 41 ЗК України.

Тому, враховуючи положення п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України про те, що підставою для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, просив суд переглянути у зв'язку із нововиявленими обставинами рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10.06.2013 року по цивільній справі за позовом заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Київської міської ради, Державного агентства земельних ресурсів України до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ТОВ «Будівельна спілка» про визнання недійсним державного акта на право власності на землю, визнання права власності та відновлення становища, яке існувало до порушення.

В судовому засіданні заявник та представник Київської міської ради підтримали доводи та обґрунтування заяви та просили суд задовольнити її.

Представники відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 просили залишити заяву без задоволення, про що надали письмові заперечення.

Інші учасники в судове засідання не з'явились, суд керуючись ч 1 ст. 365 ЦПК України вважав за можливе розглянути заяву за відсутності осіб, які не з'явились.

Заслухавши пояснення заявника, представника КМР, представників ОСОБА_2, ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Пункт 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України визначає, що підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі заявнику, на час розгляду справи.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 3 Постанови № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 року визначив, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч. 2 ст. 361 ЦПК України).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. 1, 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно п. 4 вказаної постанови, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

В ході розгляду заяви судом встановлено те, що 10.06.2013 року Голосіївським районним судом м. Києва ухвалено рішення, яким позовні вимоги заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Київської міської ради, Державного агентства земельних ресурсів України щодо визнання виданих ОСОБА_1, ОСОБА_2 державних актів на право власності на земельну ділянку недійсними, визнання права власності на вказану земельну ділянку за Київською міською радою та зобов'язання ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повернути останні Київській міській раді, залишено без задоволення (т. 2 а.с. 131-137).

Вказане судове рішення не оскаржувалось в установленому законом порядку та набрало законної сили.

В своїй заяві заступник Генерального прокурора України посилається на те, що рішення Київської міської ради № 355/3189 від 01.10.2007 року «Про передачу земельних ділянок ОКЖК «Котміст» для житлової забудови на АДРЕСА_1» визнано недійсним з моменту прийняття, так само як і визнано недійсними видані ОКЖК «Котміст» та ТОВ «Будівельна спілка» державні акти на право власності на землю та визнано відсутність у ОКЖК «Котміст», ТОВ «Будівельна спілка» права власності на земельні ділянки.

Разом з тим, аналіз судового рішення, про перегляд якого клопоче заявник, вбачається, що на момент його ухвалення недійсність рішення Київської міської ради № 355/3189 від 01.10.2007 року «Про передачу земельних ділянок ОКЖК «Котміст» для житлової забудови на АДРЕСА_1» не входила до предмету доказування у справі, основною підставою для визнання виданих ОСОБА_1, ОСОБА_2 державних актів на право власності на земельну ділянку недійсними, визнання права власності на вказані земельні ділянки за Київською міською радою та зобов'язання ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повернути останні Київській міській раді слугували результати проведеної Генеральною прокуратурою перевірки та рішення Господарського суду м. Києва від 26.04.2011 року, яким було визнано недійсним рішення Київської міської ради № 355/3189 від 01.10.2007 року, однак, яке було скасовано постановою Вищого господарського суду України від 05.10.2011 року, а провадження у вказаній справі залишено без розгляду ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.02.2012 року. Вказана обставина позивачем вважалась доведеною, разом з тим, не прийнята судом до уваги з точки зору скасування судового рішення, на яке посилався позивач.

До того ж, звернувшись до суду із заявою про перегляд рішення Голосіївського суду м. Києва від 10.06.2013 року заявник безпосередньо у свої заяві вказує на факт того, що обставини, про які він зазначає у заяві про перегляд рішення, існували на момент ухвалення рішення від 10.06.2013 року, проте, установлені були лише у 2015 році.

Тому, оцінивши надані докази та враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд приходить до висновку про те, що наведені заявником доводи не можуть бути підставами для перегляду рішення Голосіївського районного суду м. Києва в розрізі вимог ЦПК України та положень Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 року, оскільки вони не підтверджують істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи, а також не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні.

На думку суду, в даному випадку має місце зміна обставин після ухвалення судового рішення, які не пов'язані із вимогами у цій справі, а тому є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги.

Отже, виходячи з вимог ЦПК України та Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 року, суд приходить до висновку про те, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими, з огляду на що в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 361-366 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

заяву заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Київської міської ради, Державного агентства земельних ресурсів України про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10 червня 2013 року по цивільній справі за позовом заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Київської міської ради, Державного агентства земельних ресурсів України до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна спілка» про визнання недійсними державних актів на право власності на землю, визнання права власності та відновлення становища, яке існувало до порушення - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня наступного після проголошення ухвали.

Суддя В.С. Пасинок