№ 207/4603/14-ц
№ 2/207/166/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Погребняк Т.Ю.

при секретарі Плоха А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, від імені якого за довіреністю діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог - приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Ялова О.М., - про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування домоволодіння,

В С Т А Н О В И В :

07 жовтня 2014 року представник позивача ОСОБА_1 на підставі довіреності ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, який протягом судового розгляду уточнив, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Ялова О.М., у якому просив визнати недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_7, в інтересх якого діяв за довіреністю ОСОБА_3, та ОСОБА_4, в інтересах якого діяла за довіреністю ОСОБА_8; витребувати у ОСОБА_4 та передати позивачу зазначене домоволодіння.

В обгрунтування заявлених вимог у позовній заяві зазначив, що його довіритель є братом померлого спадкодавця ОСОБА_7, оскільки вони мали одну матір - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла ІНФОРМАЦІЯ_3, батько спадкодавця ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_4. В документах брата позивача допущено помилку і прізвище "ОСОБА_7" записано як "ОСОБА_7", однак факт їх спорідненості підтверджено тим, що їх мати - ОСОБА_9 Брату позивача ОСОБА_7 належав спірний будинок, який він успадкував після смерті батьків. Після його несподіваної смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 позивач звернувся до нотаріату з заявою про прийняття спадщини як єдиний спадкоємець, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру. За життя спадкодавцем ОСОБА_7 було надано відповідачу ОСОБА_3 довіреність на право розпорядження вказаним домоволодінням іна підставі неї 18.07.2014 року було відчужено домоволодіння відповідачу ОСОБА_4, від імені якого за довіреністю діяла ОСОБА_8 Однак даний договір є недійсним, оскільки на час його укладення помер довіритель ОСОБА_7

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 підтримав заявлений позов і просив його задовольнити. Пояснив, що брат позивача дійсно видав довіреність ОСОБА_3 щодо розпорядження спірним домоволодінням, але невдовзі помер; позивач звертався до правоохоронних органів з приводу заволодіння майном; позивач звернувся до нотаріату 24.09.2014 року, тобто до спливу шести місяців після смерті брата, вони є рідними по матері, що видно зі свідоцтв про їх народження. Право позивача на спадщину порушено, тому звернувся до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що при видачі довіреності братом був у нотаріальній конторі, але до нотаріуса не заходив, зайшли брат та ОСОБА_3, а він з дружиною чекали у коридорі; після нотаріуса ОСОБА_7 поїхав до нього і пробув у них у гостях близько чотирьох днів, а потім поїхав від них і через деякий час вони дізнались, що він помер; поховання брата здійснено за державний кошт; також пояснив, що у нього є племінник ОСОБА_13 - син ОСОБА_7, але де він зараз мешкає, не знає, із ним не спілкується.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав, пояснив, що при видачі довіреності на його імя померлим ОСОБА_7 були присутніми позивач ОСОБА_1 та його дружина, вони вимагали розрахуватись за будинок із ними і документи на будинок були у них; він же повністю розрахувався з власником будинку ОСОБА_7 у нотаріуса, ОСОБА_7 дав йому розписку про отримання грошей, але угоду купівлі-продажу будинку не оформили, так як не було кадастрового номеру; також за умовами домовленості з продавцем будинку ОСОБА_7 він погасив його кредит у Приватбанку, що підтверджується квитанціями, які надані ним для долучення до справи; його дійсно викликали до правоохоронних органів з приводу спірного будинку, але свідоцтва про смерть ОСОБА_7 не показували; на час укладення угоди про відчуження будинку йому не було відомо, що ОСОБА_7 помер, він почав використовувати спірний будинок в інтересах своєї родини майже одразу після отримання довіреності та фактичної купівлі будинку, так як повністю за нього розрахувався з власником; протягом декількох місяців родина робила там ремонт, а потім він продав будинок своєму дідусеві, так як будинок купували для його переїзду з Полтавської області; вважає, що позивач не має права вимагати повернення йому будинку, так як не є єдиним спадкоємцем, у спадкодателя ОСОБА_7 є син та дружина, вони жодних претензій з даного приводу не пред`являють. Має на руках розписку власника будинку ОСОБА_7 щодо отримання ним коштів за будинок; не звертався до суду, щоб визнати дійсною угоду купівлі-продажу будинку між ним та ОСОБА_7, оскільки не було претензій від сина ОСОБА_7, який є його прямим спадкоємцем.

Представник відповідача ОСОБА_4 за довіреністю ОСОБА_14 у судовому засіданні не визнав заявлений позов, пояснив, що відповідач ОСОБА_3 - його син, а відповідач ОСОБА_4 - батько, спірний будинок купили для батька, який мешкає у Полтавській області, хотіли забрати його до себе; в будинок вклали багато коштів, так як він був занедбаний, замінили вікна на пластикові, виконали інші роботи, що підтверджується квитанціями та копіями договору; з часу його придбання багато працював у будинку, робив там ремонт протягом місяців і нікого це не турбувало, від родичів колишнього власника будинку жодних претензій не було; рідний син колишнього власника і зараз ніяких претензій щодо будинку не пред'являє, проживав з батьком у цьому будинку у квітні 2014 року; вважає позовні вимоги необгрунтованими та просить у задоволенні позову відмовити.

Третя особа - без самостійних вимог - приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Ялова О.М. в судове засідння не зявилась, про наявність окремих заяв чи клопотань стосовно позову не повідомила, заявила письмове клопотання, згідно якого просила розглядати справу без участі представника; зазначила, що при посвідченні довіреності були виконані усі вимоги закону та роз`яснені його положення сторонам довірителю та представникові.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що є дружиною позивача, брат чоловіка по материнській лінії звернувся до них весною 2014 року з приводу того, що хоче продати будинок, їздили з ним до нотаріальної контори, але до нотаріуса не заходили, брат грошей від продажу будинку не показував.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3, його приятель, на початку квітня 2014 року звернувся до нього з проханням дати у борг грошей 5 тис. доларів США, він пообіцяв допомогти і приїхав з Дніпропетровська до Дніпродзержинська з цією мето, зустрівся з ОСОБА_3 в центрі міста, з ним вже був чоловік, котрий продавав будинок, звали його ОСОБА_7; у салоні свого автомобіля свідок дав ОСОБА_3 гроші в сумі 5 тис. доларів США і вони разом поїхали до відділення Приватбанку, де ОСОБА_3 погасив кредит продавця будинку перед банком; у присутності свідка ОСОБА_3 міняв гроші на гривну; потім поїхали до нотаріальної контори, яка знаходиться в центрі Дніпродзержинська, де вже знаходились брат продавця зі своєю дружиною; у присутності свідка ОСОБА_3 дав продавцю будинку гроші, продавець написав розписку і просив, щоб його відвезли до банку, щоб він поклав гроші на рахунок, начебто він і карту-рахунок відкрив у той день, але потім поспілкувався з братом і його дружиною і сказав, що йому в банк не потрібно, його брат постійно поспішав; ОСОБА_3 зі свідком поїхали, а продавець будинку залишився зі своїм братом та його дружиною.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що відповідач ОСОБА_3 її син, на час укладення оспорюваного договору купівлі-продажу ніхто з них не бачив свідоцтва про смерть довірителя, який формально залишався власником будинку; фактично весною 2014 року син купив спірний будинок, вони усією родиною спокійно займались ремонтом будинку, благоустроєм, усім сусідам відомо, що вони саме купили будинок.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України недодержання сторонами або стороною в момент вчинення правочину вимог, встановлених частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, як правило, має наслідком визнання правочину недійсним. Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до п. 3 ст. 215 ЦК України, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути пред'явлена тільки особами, визначеними законом, а саме: однією із сторін правочину або заінтересованою стороною, права яких були порушені на момент звернення до суду і на права та обов'язки яких безпосередньо впливає оспорюваний правочин.

Згідно статті 330 ЦК України на майно, відчужене особою, яка не мала на це права, набуває право власності добросовісний набувач, тільки якщо відповідно до статті 388 ЦК майно не може бути витребуване у нього.

Згідно ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника не з його волі іншим шляхом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Як видно з копії нотаріальної справи з посвідчення договору купівлі продажу (л.с. 94-145) спірне домоволодіння по АДРЕСА_1 належало ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.09.2007 року (л.с.98), виданого Другою державною нотаріальною конторою м. Дніпродзержинська, згідно з яким ОСОБА_7 успадкував домоволодіння після смерті свого батька ОСОБА_10, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 (л.с.14), з урахуванням відмови від 1/2 частини спадщини ОСОБА_9, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (л.с.13).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (л.с.12).

Згідно копії спадкової справи (л.с.71-83), заведеної приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Красношлик В.В., 24 вересня 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті брата - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, повідомивши, що крім нього, інших спадкоємців немає. (л.с.72). В обгрунтування спорідненості зі спадкодавцем позивачем надано нотаріусу свідоцтво про народження позивача (л.с.78), де вказано, що його мати - ОСОБА_9. У звязку з відсутністю свідоцтва про народження спадкодавця ОСОБА_7 нотаріусом витребувано витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актових записів про народження та про шлюб, з яких вбачається, що ОСОБА_9 змінила прізвище після реєстрації шлюбу на "ОСОБА_9" і відповідно матір`ю померлого спадкодавця ОСОБА_7 є ОСОБА_9 (л.с. 158-163). При цьому в обгрунтування позову надано свідоцтво про смерть ОСОБА_9 (л.с.13), що не дає підстав вважати, що померла особа і є матір`ю позивача та спадкодавця, оскільки даний факт у судовому порядку не встановлений і наявні розбіжності у написанні їх прізвищ.

У відповідності до ст. 131 ЦПК України сторони зобов`язані подати свої докази чи повідомити суд про них до або під час попереднього судового засідання; згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню; доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Згідно ст. 1261, 1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно ст. 1259 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Також на нотаріуса покладається обов'язок перевірити коло спадкоємців, що повязано з встановленням черговості спадкування тощо.

Позивач ОСОБА_1 не повідомив нотаріуса про наявність іншого спадкоємця після смерті ОСОБА_7, а саме сина спадкодавця, не зазначив його у позові при зверненні до суду, тоді як спір безпосередньо торкається його інтересів як спадкоємця першої черги, хоча у судовому засіданні визнав, що у його брата є син, це підтвердила і свідок ОСОБА_15, а також відповідачі. Крім того, згідно довідки з місця проживання спадкодавця (л.с.157) син ОСОБА_7 - ОСОБА_13 мешкав у спірному будинку, в тому числі на час смерті спадкодавця, відповідно в контексті ст.1268 ЦК України може вважатись таким, що прийняв спадщину, однак до участі у справі він не притягнутий, відповідне клопотання позивачем та його представником, а також відповідачами не заявлялось.

Таким чином суд вважає недоведеним позивачем у суді право заявлення вимоги щодо оспорювання вчиненого правочину та витребування майна з чужого незаконного володіння на свою користь, у звязку з чим у задоволенні позовних вимог вважає необхiдним відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215, ст. 218 ЦПК України, ст. ст. 203, 215, 216, 321, 386-388, 1258, 1261, 1262, 1268-1270 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, від імені якого за довіреністю діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог - приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Ялова О.М., - про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування домоволодіння, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні при проголошенні рішення суду, мають право подати апеляційну скаргу у той же строк та в тому ж порядку з дня отримання копії судового рішення.

Головуючий у справі Погребняк Т.Ю.