АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер 667/565/15-ц
Номер провадження 22-ц/791/1569/2015 Головуючий в І інстанції Скорик С.А.
Категорія Доповідач: Колісниченко А.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Колісниченка А.Г.,
суддів:Вербицької Л.І.
Радченка С.В.,
при секретарі:Грицак А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 23.04.2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про відшкодування збитків в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року до суду із зазначеним позовом звернулася ОСОБА_5, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 23.09.2010 року вона придбала квартиру АДРЕСА_1. Після підписання договору купівлі - продажу, нею було направлено відповідачам листа з проханням самостійно та в добровільному порядку звільнити вищевказану квартиру та знятись з реєстраційного обліку. Проте, її прохання відповідачами проігноровано і вони продовжували проживати у вищезгаданій квартирі та користуватися комунальними послугами, не сплачуючи при цьому їх вартість. 17.07.2014 року працівниками відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні було здійснено примусове виселення відповідачів з вказаної квартири. Після їх виселення з'ясувалося, що по сплаті комунальних платежів існує борг, а саме заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 571,91 грн. та заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 2 400 грн. Вищезазначені платежі в розмірі 2 980 грн. нею були сплачені, внаслідок чого позивачці було завдано майнову шкоду. Оскільки відповідачі у добровільному порядку не повернули сплачені нею кошти за комунальні послуги, позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на її користь 2 980 грн., як відшкодування сплаченої нею заборгованості за комунальні послуги, а також судовий збір у сумі 244 грн.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції від ОСОБА_5 надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій вона просила суд стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на її користь 14 579,08 грн., як відшкодування сплаченої нею заборгованості за спожиті ними комунальні послуги.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 23.04.2015 року в задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що з метою більш точного розрахунку, а саме комунальних платежів нарахованих саме за період незаконного проживання відповідачів у квартири позивачки (період з 29.01.2012 року до 17.07.2014 року) ОСОБА_5 звернулася з проханням провести акти звірки з організаціями на рахунки яких поступили відповідні платежі. Проте в усному порядку їй було відмовлено, по причині того, що це платежі минулого періоду, а якщо справа знаходиться у суді, то і акти звірки можна отримати лише на запит суду. Так у судовому засіданні ОСОБА_5 заявила клопотання про витребування доказів, однак суд його відхилив. Крім того, що стосується рахунку за електроенергію, то позивачкою було отримано попередження про відключення електричної енергії і при несплаті рахунку її квартира буде відключена від подачі електроенергії. Тобто несплата комунальних платежів тягла за собою відключення квартири та припинення відповідними організаціями надання послуг, що в свою чергу унеможливлює нормальне проживання та користування її власністю. На підставі чого, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким її позовні вимоги задовольнити.

У письмових запереченнях на апеляцію ОСОБА_6 посилаючись на необґрунтованість доводів ОСОБА_5, просила про відхилення скарги та залишення рішення суду без змін.

Представниця ОСОБА_5 - ОСОБА_9, у судовому засіданні на задоволенні апеляції наполягала, з підстав зазначених у скарзі.

Представник ОСОБА_6 - ОСОБА_10, у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Інші учасники процесу до суду не з'явилися, про причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подали. За таких обставин, колегія суддів, вважає за можливе розглянути справу без їх участі на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України

Заслухавши доповідача, учасників процесу, які з'явилися до суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у визначених цивільно-процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи ОСОБА_5 у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка не довела того, що відповідачі проживали у її квартирі без правових підстав, а також не довела з якого часу останні втратили право користування квартирою і у який період позивачка не мала можливості користуватись квартироою. Однак, з такими висновками колегія погодитись не може оскільки, суд дійшов до них з порушенням норм матеріального та процесуального права. Через це рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору купівлі-продажу предмету іпотеки від 23.09.2010 року ОСОБА_5 придбала квартиру АДРЕСА_1 (а.с.5-7). Вказаний договір зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 30.09.2010 року(а.с.8). Таким чином саме з цього періоду у позивачки виникло право використовувати квартиру на власний розсуд.

Відповідачі відмовлялись добровільно звільнити квартиру, у зв'язку з чим ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права власності, зняття з реєстрації та виселення.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 15.03.2011 року позов задоволено та ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області від 04.04.2012 року вказане рішення залишено без змін (а.с.65-66).

17.07.2014 року працівниками ВДВС Комсомольського району у м. Херсоні було здійснено примусове виселення відповідачів з вказаної квартири та винесена постанова про закінчення виконавчого провадження від 25.07.2014 року у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі з виконавчим документом (а.с.67).

З наданих позивачем квитанцій вбачається, що вона 25.12.2014 року сплатила 2400 грн. за послуги обслуговуючої організації ТОВ «Шумен», 26.03.2015 року сплатила 10 500 грн. за теплопостачання, 26.03.2015 року сплатила 3 129,08 грн. за водопостачання, 27.03.2015 року сплатила 850 грн. за послуги з газопостачання та інше (а.с.10,11,45-47).

Згідно ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

При зверненні до суду позивачка просила стягнути з відповідачів кошти, які вона сплатила за комунальні послуги як власник квартири, але якими вона не мала можливості користуватись через перешкоди, які їй чинились з боку відповідачів. ОСОБА_5 просила про стягнення вказаних коштів в межах строку позовної давності - за період з 29.01.2012 року по момент виселення відповідачів 17.07.2014 року. Відповідно до інформації, наданої на запит апеляційного суду, у період з 29.01.2012 року по 17.07.2014 року сума оплати нарахована за послуги:водопостачання та водовідведення - 1690,32 грн.;електроенергію - 3937,15 грн.; газопостачання - 703,14 грн.;теплопостачання 4183,68 грн.; за обслуговування будинку та прибудинкової території -2062,18 грн. Загалом за названий період заборгованість із сплати комунальних платежів склала 8639,32 грн.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки відповідачі протягом тривалого часу, протиправно перешкоджали позивачці користуватись належним їй майном, яке вона була зобов'язана утримувати і нести витрати, то колегія суддів вважає, що вони мають нести цивільно-правову відповідальність за свої дії і відшкодувати ОСОБА_5 заподіяну ними майнову шкоду за період з 29.01.2012 року по 17.07.2014 року у розмірі 8639,32 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309,316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 23.04.2015 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 8639,32 грн. в рахунок збитків та 366 грн. в рахунок судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає чинності з дня його проголошення і може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: