АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4950/15 Головуючий 1 інстанції Овдієнко В.В.
Справа № 621/3666/14-ц Доповідач: Коваленко І.П. Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Довгаль А.П.,Коровіна С.Г.

при секретарі Москаленко Е.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Зміївського районного суду Харківської області від 21 травня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми,-

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2014 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми.

В обґрунтування позовних вимог зазначали, що 18.11.2008 року між ЗАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "Приватбанк", та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 4 923 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов укладеного договору погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов.

У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач, станом на 18.11.2014 року, має заборгованість 137 696 грн. 23 коп., яка складається з наступного: 4923 грн. заборгованості за кредитом; 192 грн. 12 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом; 1600 грн. 04 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом; 130 981 грн. 07 коп. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 21 704 грн. 88 коп., яка була задоволена судовим наказом Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.04.2010 року з відповідача на користь позивача, різниця становить 115 991 грн. 35 коп., а також відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 5799 грн. 57 коп. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить 122 290 грн. 92 коп.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, та пояснив, що відповідно до укладеного договору №НАХRF755691050 від 18.11.2008 року отримав кредит у розмірі 4923 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

«ПриватБанк» ознайомив відповідача з умовами надання кредиту та відповідач погодився на укладення договору саме в такій формі, про що свідчить підпис останнього Заяви позичальника наступного змісту: "Я ознайомився і згоден з Умовами кредитування, які були надані мені в письмовій формі. Своїм підписом я підтверджую факт надання мені повної інформації про умови кредитування та місцезнаходження ПриватБанку, а саме мету, для якої кредит може бути наданий, форму його надання, тип відсоткової ставки та інше. Я згоден, що ця Заява разом із запропонованими ПриватБанком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (СТАНДАРТ), Тарифами складає між мною та Банком кредитно-заставний договір.

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, у зв'язку з чим позивач в 2010 році звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу.

06.04.2010 року Червонозаводським районним судом м. Харкова було винесено судовий наказ про стягнення заборгованості у розмірі 21 704,88 грн.

Оскільки після винесення вказаного наказу зобов'язання в боржника перед банком не припинилися й він продовжував порушувати умови кредитного договору банк звернувся до Змїївського районного суду Харківської області з позовом про стягнення заборгованості в розмірі 122 290 грн. 92 коп. та судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Відповідач ОСОБА_1, якому неодноразово направлялися повістки рекомендованими листами зі зворотним повідомленням до суду не зявився.

Заочним рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 21 травня 2015 року у задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" - відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ „ПриватБанк" просить рішення суду скасувати та задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі, посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення, винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, неналежним дослідженням судом доказів по справі та невідповідності висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем наданий розрахунок не містить відомостей про те, з яких сум складається та за який період нарахована заборгованість, яка стягнута за судовим наказом від 06.04.2010 року, а також не вказано, з яких сум та за який період складається заборгованість, щодо стягнення якої пред'явлені вимоги.

Однак, з такими висновками погодитись не можна.

Судом установлено, що 18.11.2008 року між між ЗАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є ПАТ КБ та ОСОБА_1, був укладений кредитний договір, згідно якому відповідач отримав споживчий кредит фізичним особам у розмірі 4923 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом/ (а. с.5,6-12).

Судовим наказом Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.04.2010 року з відповідача ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором. (а.с.3).

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобов'язання передбачені ст. ст. 599 - 601, 604 - 609 ЦК України, зокрема ст. 559 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У абз. 1, 2 п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що судовим наказом Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.04.2010 року з відповідача ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 21704 грн. 88 коп. та судові витрати. (а.с.3).

Таким чином, оскільки ухвалено судове рішення (судовий наказ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, то нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних, неустойки тощо поза строком дії кредитного договору законом не передбачено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким в позові необхідно відмовити з інших підстав.

На підставі наведеного та керуючись п.2 ч.1 ст.307, 313, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» -задовольнити частково.

Заочне рішення Зміївського районного суду Харківської області від 21 травня 2015 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволені позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми відмовити з інших підстав.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -