Номер провадження 2/754/773/15
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

15 липня 2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Таран Н.Г.

за участю секретаря судового засідання - Чернишової А.М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за позовом Міністерства аграрної політики та продовольства України до ОСОБА_1, про стягнення зайво сплачених коштів, -

в с т а н о в и в :

В жовтні 2014 року позивач звернувся до суду у з позовом до ОСОБА_1 про стягнення зайво сплачених коштів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 9 вересня 2011 року наказом Мінагрополітики України № 470-к ОСОБА_1 звільнено з посади заступника директора Департаменту правової та законопроектної роботи - начальника відділу правового забезпечення згідно пункту 1 статті 40 КЗпП України. З жовтня 2011 року відповідачка зареєструвалася в Деснянському районному центрі зайнятості як така, що шукає роботу. Наказом Деснянського районного центру зайнятості від 10.10.2011 № НТ111010 останній надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю. За період перебування ОСОБА_1 на обліку в центрі зайнятості їй була виплачена допомога по безробіттю в сумі 34092,77 грн. Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 31.08.2012 року № 667-к, відповідача поновлено на рівнозначній посаді заступника директора Департаменту правової та законопроектної роботи - начальника відділу правової роботи з 03 вересня 2012 року. Крім того, вказаним наказом виплачено ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу з 09 вересня 2011 по 31 серпня 2012 року. Згідно платіжної відомості № 35 на видачу заробітної плати за вересень 2012 року відповідачу у вересні 2012 року нараховано 95669,34 грн. те нею отримано, після всіх утримань 77714,96 грн. Київський міський центр зайнятості звернувся із позовом до Міністерства про стягнення заборгованості в розмірі 34092,77 грн. (стягнення допомоги по безробіттю ОСОБА_1.) Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.04.2014 року за позовом Київського міського центру зайнятості до Міністерства аграрної політики та продовольства України, про стягнення заборгованості позовні вимоги задоволено та стягнуто з Міністерства аграрної політики та продовольства України на користь Київського міського центру зайнятості кошти у розмірі 34 092,77 грн. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31.07.2014 року залишено апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.04.2014 року без змін. З огляду на те, що відповідачка знала про те, що отримала виплату по безробіттю в сумі 34092,77 грн. та 77714,96 грн. заробітної плати за час вимушеного прогулу, в її діях відстежується недобросовісність, а отже з відповідача необхідно стягнути безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 34092,77 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просив його задовольнити в повному обсязі. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання неодноразово не з'являлася. Про час розгляду справи неодноразово повідомлялася судом в порядку, передбаченому ст. 74 ЦПК України. Про причини неявки суд до відома не ставила.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 9 вересня 2011 року наказом Мінагрополітики України № 470-к ОСОБА_1 звільнено з посади заступника директора Департаменту правової та законопроектної роботи - начальника відділу правового забезпечення згідно пункту 1 статті 40 КЗпП України.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 31 серпня 2012 року № 667-к, ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника директора Департаменту правової та законопроектної роботи - начальника відділу правового забезпечення Мінагрополітики на рівнозначній посаді заступника директора Департаменту правової та законопроектної роботи -начальника відділу правової роботи з 03 вересня 2012 року з посадовим окладом 3220 грн. на місяць (а.с.6). на місяць. Крім того відповідно до вищевказаного наказу виплачено ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу з 09 вересня 2011 року по 31 серпня 2012 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2014 року у справі № 826/4469/14 за позовом Київського міського центру зайнятості до Міністерства аграрної політики та продовольства України, про стягнення заборгованості позовні вимоги задоволено та стягнуто з Міністерства аграрної політики та продовольства України на користь Київського міського центру зайнятості кошти у розмірі 34092,77 грн.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2014 року у справі № 826/4469/14 апеляційну скаргу Міністерства аграрної політики та продовольства України залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.04.2014 року залишено без змін.

При цьому, вказаними судовими рішеннями, зокрема, встановлено, що 03.10.2011 в Деснянському районному зайнятості зареєструвалася як така, що шукає роботу ОСОБА_1 Останнім місцем її роботи було Міністерство аграрної політики та продовольства України. ОСОБА_1 була звільнена на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України. Наказом Деснянського районного центру зайнятості від 10.10.2011 № НТ111010 останній надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю на підставі довідки про середню заробітну плату № 402 від 09.09.2011. Шевченківським районним центром зайнятості Київського міського центру зайнятості Державного центру зайнятості Міністерства соціальної політики України проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечений наслідком якого складено Акт № 578 від 18.05.2013. Вказаним актом встановлено, що ОСОБА_1 наказом Міністерства аграрної політики України поновлено на роботі за рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва та виплачено середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 11054,57 з 09.09.2011 року по 31.08.2012 року. За період перебування ОСОБА_1 на обліку в центрі зайнятості їй виплачено допомога по безробіттю в сумі 34092,77 грн.

Так, відповідно до положень ст. 61 ЦПК України: обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, відповідно до положень ст. 61 ЦПК України - обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно з ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Листом від 04.08.2014 року за № 37-31-4-16/11622 позивач повідомляв відповідача про необхідність погашення безпідставно набутих коштів в розмірі 34092,77 грн., однак відповідач самостійно її не погасив.

Згідно зі ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Відповідно до положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, оскільки відповідачу було відомо про отримання нею допомоги по безробіттю - а тому вказані суми мають бути повернуті позивачу.

Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача зайво сплачені кошти в сумі 34092,77 грн.

Керуючись ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61, 208, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги Міністерства аграрної політики та продовольства України до ОСОБА_1, про стягнення зайво сплачених коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Міністерства аграрної політики та продовольства України зайво сплачених коштів в розмірі 34092,77 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Міністерства аграрної політики та продовольства України понесені ними судові витрати по сплаті судового збору в сумі 340,92 грн.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його прийняв, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення виготовлено 20.07.2015 року.

Суддя: Н.Г.Таран