АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 2-142/2011 Головуючий І інстанції Тарасенко Л.М.
Провадження №88-ц/790/33/15 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2015 року Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Кіпенка І.С.,

суддів Котелевець А.В., Шаповал Н.М.,

за участі секретаря Таран В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення апеляційного суду Харківської області від 12 липня 2012 року у звязку з нововиявленими обставинами по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

в с т а н о в и л а:

У березні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з уточненим в подальшому позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя та просив визнати за ним право власності на житловий будинок №105 по вулиці Болонській у м. Харкові, автомобіль «Фіат-Дукато», 1991 року випуску та частину в статутному фонді ТОВ «Аеліта».

У вересні 2011 року ОСОБА_3 звернулася до суду до ОСОБА_2 із зустрічним позовом про поділ їх спільного сумісного майна та просила визнати за нею право власності на 89/100 частин житлового будинку, а за ОСОБА_2 на 11/100 частин.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 березня 2012 року за ОСОБА_2 визнано право власності на 11/10 частин житлового будинку №105 по вул. Болонській у м. Харкові.

За ОСОБА_3 визнано право власності на 89/100 частин житлового будинку №105 по вул. Болонській у м. Харкові.

Додатковим рішенням суду від 12 червня 2012 року визнано право власності сторін по ? частині автомобіля «Фіат-Дукато», 1991 року випуску.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив ухвалені у справі судові рішення скасувати та винести нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 12 липня 2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 березня 2012 року змінено. Позовні вимоги ОСОБА_2 та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Суд визнав право власності ОСОБА_2 на 38/100 частин житлового будинку №105 по вул. Болонській у м. Харкові та право власності на автомобіль «Фіат-Дукато», 1991 року випуску.

Суд визнав право власності ОСОБА_3 на 62/100 частини житлового будинку №105 по вул. Болонській у м. Харкові.

В іншій частині рішення залишено без змін.

12 червня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення апеляційного суду Харківської області від 12 липня 2012 року у звязку з нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви зазначив, що рішенням від 12 липня 2012 року за ним визнано право власності на автомобіль «Фіат-Дукато», 1991 року випуску, який і на теперішній час перебуває у ОСОБА_3

Позивачем випадково знайдено довіреність від 25 грудня 2007 року, видану відповідачкою на право користування та розпорядження вказаним автомобілем.

Позивач вважає, що ОСОБА_3 було свідомо під час шлюбу відчужено за генеральною довіреністю транспортний засіб, який є обєктом спільної сумісної власності подружжя. Цю обставину ОСОБА_3 під час розгляду справи приховала та не повідомила суду першої, ні апеляційної інстанції, тому автомобіль було включено до обєктів спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, судами було вирішено справу без урахування цієї прихованої обставини, яка не було відома до теперішнього часу та визнано право власності на вже відчужене ОСОБА_3 майно.

У звязку з вказаними фактами ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду Харківської області від 12 липня 2012 року та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ч.1 ст.361 Цивільного процесуального кодексу України, рішення чи ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті судом за нововиявленими обставинами.

Підставою для перегляду рішення, ухвали суду у звязку з нововиявленими обставинами, згідно ч.2 ст.361 ЦПК України є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, а також встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду не виконано.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» №4 від 30.03.2012 року, нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обовязки осіб, які беруть участь у справі.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (п.7 вказаної постанови).

В обґрунтування заяви про перегляд рішення апеляційного суду Харківської області від 12 липня 2012 року за нововиявленими обставинами ОСОБА_2 посилається на довіреність від 25 грудня 2007 року про право користування та розпорядження автомобілем «Фіат-Дукато», 1991 року випуску та стверджує, що фактично відбувся правочин, а саме, купівля-продаж автомобіля.

Проте з такими доводами позивача судова колегія погодитися не може, оскільки оформлення купівлі-продажу автомобіля шляхом видачі довіреності не відповідає вимогам законодавства.

Відповідно до ст.237 ЦП України представництво це правовідношення, в яких одна сторона має право вчиняти певні дії від імені другої сторони, яку вона представляє.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів…» передбачено письмову форму договору купівлі-продажу автомобіля. А як вбачається з п.4 даної постанови перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ.

Таким чином, довіреність, на відміну від договору, не є правовим оформленням переходу права власності на автомобіль, тому не допускає перехід права власності до особи, на імя якої довіреність видано.

Також, з наданих представником відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційної інстанції письмових заперечень вбачається, що 26 січня 2015 року державним виконавцем Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції була винесена Постанова про відкриття виконавчого провадження.

01.04.2015 року була винесена Постанова про розшук автомобіля «Фіат -Дукато», 1991 року випуску.

Враховуючи, що інших законом передбачених доказів переходу права власності на автомобіль «Фіат -Дукато», 1991 року випуску, ОСОБА_2 не надано, а видана довіреність не є правочином, тобто договором купівлі-продажу та не передбачає переходу права власності, колегія суддів приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд рішення у звязку з ново виявленими обставинами.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.303, 304, 315, 317 , 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення апеляційного суду Харківської області від 12 липня 2012 року у звязку з нововиявленими обставинами відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 12 липня 2012 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді