АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В.

при секретарі - Бугай О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «БТА Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання правочину недійсним за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «БТА Банк», поданою його представником Герасименком Артемом Олеговичем, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 31 серпня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що в січні 2014 року їй стало відомо, що 05 серпня 2008 року між ПАТ «БТА Банк» та її колишнім чоловіком ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 038/015/08-22-04, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 15 000 доларів США на строк з 05.08.2008 року по 05.08.2010 року. У забезпечення належного виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором між банком та позивачем 05 серпня 2008 року укладено договір поруки. Позивач посилаючись на те, що даний договір поруки укладався без її відома, своє волевиявлення на укладення даного правочину вона не виявляла і договір не підписувала, просила на підставі ст.ст.203, 215 ЦК України визнати договір поруки від 05 серпня 2008 року недійсним.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 31 серпня 2015 року позов задоволено.

Визнано договір поруки від 05 серпня 2008 року укладений між ВАТ «БТА Банк», правонаступником якого є ПАТ «БТА Банк», та ОСОБА_2 і ОСОБА_1 недійсним.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «БТА Банк» - Герасименко А.О. просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. При цьому зазначає, що судом як доказ у справі взято висновок експертизи, який не відповідає вимогам ст. 147 ЦПК України. Крім того, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19 листопада 2014 року встановлено факт не підписання договору поруки ОСОБА_1 недоведеним.

В судовому засіданні представник відповідача - Герасименко А.О. підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник позивача - ОСОБА_5 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив її відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з‛явилися, про розгляд справи повідомлені за законом належно, причини неявки не повідомили,заяв про відкладення справи не подавали.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторін,або інших осіб,які беруть участь у справі,належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи в апеляційному суді.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05 серпня 2008 року між ВАТ «БТА Банк», правонаступником якого є ПАТ «БТА Банк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 15 000 доларів США на строк з 05 серпня 2008 року по 05 серпня 2010 року, зі сплатою 18% річних за користування кредитними коштами.

У забезпечення належного виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором між ВАТ «БТА Банк», правонаступником якого є ПАТ «БТА Банк», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 05 серпня 2008 року укладено договір поруки, за умовами якого ОСОБА_1 несе солідарну відповідальність з позичальником за виконання ним своїх зобов'язань за кредитним договором.

Звертаючись до суду позивач просить визнати договір поруки від 05 серпня 2008 року недійсним.

Статтею 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Законодавством України чітко врегульовані питання щодо недійсності угод (ст. 215-216 Цивільного кодексу України).

Зокрема, відповідно до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до висновку експертного дослідження за результатами проведення почеркознавчого дослідження № 1017 від 28 листопада 2014 року підписи від імені ОСОБА_1 на кожному аркуші договору поруки виконані не нею, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_1

Також зі змісту договору поруки вбачається, що його остання сторінка, де міститься інформація про сторін договору та їх підписи, не містить будь-якого підпису ОСОБА_1

Крім того судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась з даного приводу до Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві з заявою про вчинення злочину, на підставі якої були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань і зареєстроване кримінальне провадження № 0017121 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Встановивши, що підписи від імені ОСОБА_1 на кожному аркуші договору поруки виконані не нею, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_1, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не враховано, що ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19 листопада 2014 року встановлено не доведення факту не підписання договору поруки ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки зазначене судове рішення суду апеляційної інстанції постановлено до висновку експертного дослідження за результатами проведення почеркознавчого дослідження № 1017 від 28 листопада 2014 року, в якому встановлено, що підпис в договорі виконано не ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги, що висновок експертного дослідження за результатами проведення почеркознавчого дослідження № 1017 від 28 листопада 2014 року є необґрунтованим та не відповідає вимогам ст. 147 ЦПК України є також безпідставними, оскільки зазначений висновок експертного дослідження містить докладний опис проведеного дослідження та обґрунтовані, чіткі висновки з поставлених запитань, узгоджується із іншими залученими до матеріалів справи доказами як окремо, так і у їх сукупності. Жодних доказів, які б свідчили про необґрунтованість висновку судової експертизи, або суперечливість його іншим матеріалам справи, або таких, які б викликали сумніви в його правильності, позивачем як до суду першої інстанції так і до суду апеляційної інстанції не надано.

Таким чином, суд першої інстанції повно встановив обставини, що мають значення для даної справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307,308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «БТА Банк», подану його представником Герасименком Артемом Олеговичем, відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 31 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до вказаного суду.

Головуючий

Судді