АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/5197/2015 Головуючий у першій інстанції - СіромашенкоН.В.
Доповідач - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Оніщука М.І.,

суддів Українець Л.Д., Крижанівської Г.В.,

при секретарі Троц В.О.,

за участю:

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просив стягнути з останньої аліменти на його користь на утримання синів: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

В обгрунтування заявленихвимог вказував на те, що він з ОСОБА_4 перебував в шлюбі, зареєстрованому у 2002 році. Від даного шлюбу мають двох синів. 13 листопада 2007 року шлюб між ними розірвано. З цього часу відповідач участі у вихованні дітей не приймає, коштів на їх утримання не надає. Діти повністю знаходяться на його утриманні. Він одружений та має на утриманні ще доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову. Вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права, зокрема суд неправомірно посилався на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06.03.2013, яке не набрало законної сили.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував за її безпідставністю і необґрунтованістю та просив рішення суду залишити без змін.

Позивач в судове засідання не з'явивсь, про час та місце розгляду справи, повідомлений належним чином, про причини неявки завчасно суд не повідомив. Клопотання апелянта про перенесення судового розгляду справи у зв'язку з сімейними обставинами одержано колегією суддів лише 25.03.2015 о 16 год. 35 хв., в той час як справи була призначена до розгляду на 25.03.2015 о 15 год. 30 хв. Згідно журналу, судове засідання розпочато о 15 год. 48 хв. Та закінчено о 15 год. 56 хв. Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутності позивача, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції.

Згідно вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення суду, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з безпідставності та недоведеності позовних вимог.

Вказаний висновок суду є законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що 13.11.2007 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України закріплено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина 1 ст. 184 СК України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 09.06.2008, яке набрало чинності, було задоволено частково позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, стягнуто з останнього на користь позивачки аліменти на синів ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову - 29.08.2007.

Відповідно до вказаного рішення, судом було встановлено, що згідно свідоцтв про народження ОСОБА_6 та ОСОБА_5, матір'ю дітей є ОСОБА_4, батьком - ОСОБА_3 Також судом встановлено, що відповідач, як батько, належної участі в утриманні дітей не приймає, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 06.03.2013, яке вступило в законну силу, був задоволений позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів та збільшення розміру аліментів; стягнуто з відповідача на користь позивачки пеню за прострочку сплати у розмірі 9 800 грн.; збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, .ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1 000 грн. до 3 000 грн. щомісячно і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Як вбачається з даного рішення, в судовому засіданні було встановлено, що 25.05.2009 Солом'янським районним судом м. Києва частково задоволено позов ОСОБА_4 та з ОСОБА_3 стягнуто пеню за прострочку стягнення аліментів по виконавчому листу №2-1273, виданому Шевченківським районним судом м. Києва 08.07.2008 в розмірі 6 870 грн. за період з лютого 2008 року по березень 2009 року. За встановлених обставин, зважаючи на те, що відповідач не виконує належним чином покладений на нього судовим рішенням обов'язок по сплаті щомісяця аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, суд вважав за можливе задовольнити вимогу ОСОБА_4 щодо стягнення з ОСОБА_3 неустойки у розмірі 9 800 грн. Зважаючи на встановлені обставини, беручи до уваги зміни, що відбулись в матеріальному становищі позивача, стан здоров'я дітей, суд вважав за можливе задовольнити вимогу позивача в частині збільшення аліментів з 1 000 грн. до 3 000 грн. на місяць.

Більш того, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02.10.2014 залишено без задоволення позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів, які встановлені заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06.03.2013

За положеннями ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки, обставини відносно того, що ОСОБА_3 не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, не виконує належним чином покладений на нього судовим рішенням обов'язок по сплаті щомісяця аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, встановлені вищевказаними рішеннями суду, що набрали законної сили, то зазначені обставини не підлягають доказуванню в зазначеній справі, в якій бере участь та ж сама особа - ОСОБА_3, щодо якої встановлено ці обставини.

Позивач в апеляційній скарзі вказує на те, що діти проживають з ним і ОСОБА_4 не надає матеріальної допомоги на їх утримання, однак вказані доводи спростовуються вищевказаним і належних та допустимих доказів у порядку ст.ст. 57-59 ЦПК України щодо зворотного апелянтом надано не було.

У відповідності з вимогами ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

В супереч положень вказаної норми процесуального закону, позивач на обґрунтування апеляційних вимог не надав суду жодних доказів на підтвердження обставин на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність доводів апеляційної скарги, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи, вимогах матеріального та процесуального закону.

Таким чином, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, при цьому, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Отже, з огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись, ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді