АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3077/15 Справа № 201/114/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Демидова С. О. Доповідач - Демченко Е.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Волошина М.П., Куценко Т.Р.

при секретарі - Назаренко А.С.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу комунального закладу освіти "Багатопрофільний навчально-реабілітаційний ресурсно-методичний центр корекційної роботи та інклюзивного навчання" Дніпропетровської обласної ради" на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 січня 2015 року по справі за позовом комунального закладу освіти "Багатопрофільний навчально-реабілітаційний ресурсно-методичний центр корекційної роботи та інклюзивного навчання" Дніпропетровської обласної ради" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Управління-служба у справах дітей Жовтневої районної у м.Дніпропетровську ради, Дніпропетровська обласна рада, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року комунальний заклад освіти "Багатопрофільний навчально-реабілітаційний ресурсно-методичний центр корекційної роботи та інклюзивного навчання" Дніпропетровської обласної ради (далі - КЗО "Багатопрофільний НРРМЦКРтІН") звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, мотивуючи тим, що на їх балансі в оперативному управлінні є майно, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області і перебувають в управлінні обласної ради на підставі розпорядження голови Дніпропетровської обласної ради від 21 січня 2010 року №10-р, серед якого й об'єкт, розташований по АДРЕСА_2 в м.Дніпропетровську, який складається з житлового будинку Р-1, загальною площею 72,6 кв.м; РЧ - прибудова; Р''- прибудова; рЧ - прибудова; р-1- прибудова; р-ганок.

Зазначали, що У 1964 році між Дніпропетровською школою-інтернат, правонаступником якого є КЗО "Багатопрофільний НРРМЦКРтІН", та ОСОБА_2 укладений договір №XII "Про надання площі для проживання", яка належить їм на праві постійного користування.

Посилаючись на те, що відповідачі понад шість місяців не проживають у спірному житловому приміщенні без поважних причин, просять усунути перешкоди в користуванні будинком АДРЕСА_1 у м.Дніпропетровську шляхом визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняти їх з реєстраційного обліку.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 січня 2015 року у задоволенні позову КЗО "Багатопрофільний НРРМЦКРтІН" було відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 січня 2015 року та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального й процесуального справа.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які буди досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5)чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6)як розподілити між сторонами судові витрати; 7)чи є негайні підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8)чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Однак зазначеним вимогам закону ухвалене у справі рішення суду не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив лише з того, що позивач обґрунтовує свої позовні вимоги ст.ст.316,317,318,321 ЦК України, які захищають права власника, однак як вбачається з матеріалів справи спірний будинок є комунальною власністю, а позивач лише його балансоутримувачем, а тому не має підстав для звернення до суду з даними позовними вимогами.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком, оскільки суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивач звернувся до суду з позовом на підставі ст.ст.71,72 ЖК України.

З позовної заяви вбачається і це підтвердив представник позивача в судовому засіданні апеляційного суду, що КЗО "Багатопрофільний НРРМЦКРтІН" на підставі ст.71,72 ЖК України просить усунути перешкоди у користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 у м.Дніпропетровську шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням та зняти їх з реєстраційного обліку.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24 листопада 2010 року власником житлового будинку АДРЕСА_1 у м.Дніпропетровську є територіальні громади сіл, селищ, міст Дніпропетровської області в особі Дніпропетровської обласної ради (а.с.72).

З листа Дніпропетровської обласної ради від 08 грудня 2009 року за №2045/0/2-09 видно, що майно, яке перебуває на балансі КЗО "Багатопрофільний НРРМЦКРтІН", є в оперативному управлінні закладу і належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області (а.с.31).

За таких обставин колегія суддів вважає, що КЗО "Багатопрофільний НРРМЦКРтІН" має право на звернення до суду з даним позовом.

Встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що у 1964 році між Дніпропетровською школою-інтернат, правонаступником якого є КЗО "Багатопрофільний НРРМЦКРтІН" та ОСОБА_2 і ОСОБА_5 був укладений договір №XII від 1964 року (а.с.30).

Згідно договору №Х11, відповідачка ОСОБА_2 та ОСОБА_5 набули право користування площею 23,65 кв.м під житло, що знаходиться в м.Дніпропетровськ по АДРЕСА_2. Умовами договору передбачені права та обов'язки наймачів житла (а.с.30).

Відповідно до п.п.2,3 даного договору відповідач ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зобов'язалися щомісячно сплачувати, згідно законного положення, усі комунальні послуги та за свій рахунок робити ремонт у наданому їм житлі (а.с.30).

З домової книги щодо реєстрації осіб у житловому будинку АДРЕСА_1 у м.Дніпропетровську вбачається, що за вказаною адресою зареєстровані відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с.48-58).

Наказом №67-а від 12 липня 2004 року ОСОБА_2 було звільнено з посади прибиральника службових приміщень за власним бажанням.

Відповідно до ч.3 ст.47 Конституції України та ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути примусово позбавлений права користування житловим приміщенням інакше, як з підстав і в порядку, передбачених законом за відповідним рішенням суду.

За положеннями ч.ч.1,2 ст.71, ст.72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як роз'яснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" №2 від 12 квітня 1985 року, у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо), суд може продовжити пропущений строк.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" №2 від 12 квітня 1985 року, суд, на ствердження вибуття, може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

З копії акту обстеження умов проживання, складеного головним спеціалістом-юристом управління-служби у справах дітей, від 12 лютого 2014 року та акту обстеження житлово-побутових умов проживання, складеного класним керівником та членами батьківського комітету, вбачається, що відповідачка ОСОБА_4 зі своїми малолітніми дітьми мешкає в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.79).

Відповідно до письмового пояснення ОСОБА_4 на ім'я начальника управління-служби у справах дітей Жовтневої районної у м.Дніпропетровську ради від 12 лютого 2014 року, яке відповідач підтримала в судовому засіданні апеляційного суду, остання зазначала, що в спірному житловому будинку вона не проживає з грудня 2012 року (а.с.80).

Відповідач ОСОБА_2 тривалий час проживає за межами Дніпропетровської області, в Черкаській області.

Також в матеріалах справи містяться копії актів, з яких вбачається, що з січня 2014 року в житловому будинку АДРЕСА_1 у м.Дніпропетровську ніхто не проживає (а.с.99-107).

Крім того, 24 вересня 2014 року, через несприятливі погодні умови було пошкоджено теплотрасу, комісія та бригада МНС не змогли потрапити до спірного будинку та ліквідувати наслідки аварії (а.с.98).

Відсутність відповідачів за зареєстрованою адресою вже понад рік через відсутність житлово-комунальних послуг не можуть бути визнані судом поважними.

Доказів на підтвердження того, що відповідачі вимушені не проживати у спірному будинку з причини того, що позивач або треті особи чинять перешкоди у проживанні, або ж існують інші поважні причини їх не проживання у квартирі, суду не надано.

Крім того, рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 10 листопада 2012 року в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до КЗО "Багатопрофільний НРРМЦКРтІН" про визнання права користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні та зобов'язання вчинити певні дії було відмовлено у зв'язку з ненаданням доказів щодо перешкод в проживанні у спірному будинку з боку адміністрації КЗО "Багатопрофільний НРРМЦКРтІН". Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2012 року рішення суду в цій частині залишено без змін.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що відповідачі добровільно покинули спірне житло, тривалий час мешкають за іншою адресою, втратили інтерес до житла, не проводять ремонтні роботи, з 2013 року не сплачують комунальні послуги, відмовляються від укладання договорів на оплату за питне централізоване водопостачання та централізоване водовідведення; за спожиту теплову енергію. Дані факти не заперечувалися відповідачами в судовому засіданні апеляційного суду.

З урахуванням встановленого, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачі втратили право користування жилим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 у м.Дніпропетровську внаслідок відсутності їх за даною адресою більше ніж шість місяців без поважних причини, на підставі чого їх слід визнати такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням.

Позовні вимоги про зняття відповідачів з реєстрації задоволенню не підлягають, оскільки Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у даній справі є третьою особою, а відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства України лише сторону у справі, а не третю особу, можливо зобов'язати виконати певні дії.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу комунального закладу освіти "Багатопрофільний навчально-реабілітаційний ресурсно-методичний центр корекційної роботи та інклюзивного навчання" Дніпропетровської обласної ради" задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 січня 2015 року скасувати.

Позов комунального закладу освіти "Багатопрофільний навчально-реабілітаційний ресурсно-методичний центр корекційної роботи та інклюзивного навчання" Дніпропетровської обласної ради" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Управління-служба у справах дітей Жовтневої районної у м.Дніпропетровську ради, Дніпропетровська обласна рада про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 у м.Дніпропетровську.

В іншій частині позову комунального закладу освіти "Багатопрофільний навчально-реабілітаційний ресурсно-методичний центр корекційної роботи та інклюзивного навчання" Дніпропетровської обласної ради" відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Волошин М.П.

Куценко Т.Р.