З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Пр. № 2/643/1293/15
26.03.2015 року Московський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Зінченко Ю.Є.
за участю секретаря Колтур Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду цивільну справу за позовом Харківської міської фінансово-кредитної спілки «Криниця» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави, суд -
Позивач, звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 18.09.2014 року між Харківською міською фінансово-кредитною спілкою «Криниця» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 106-14. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, позивач надав відповідачу кредит у сумі 128105,00 грн., а відповідач зобов'язався повернути кредит в строк до 18 жовтня 2014 року. Згідно з п. 3.3. Кредитного договору за користування кредитом відповідач прийняв зобов'язання сплачувати позивачу 5 відсотків від суми кредиту, що складає 6405,25 грн., не пізніше 18 числа кожного місяця.
В якості виконання зобов'язання по кредитному договору № 106-14 від 18.09.2014р. між позивачем та відповідачем 18.09.2014р. був укладений Договір застави № 4-14.
Предметом застави за цим договором є автозапчастини б/у від автомобіля марки «Хюндай Туксон», згідно додатку 1 до договору застави. За згодою сторін, предмет застави був оцінений в 150000 грн. Згідно п. 2.3 договору застави від 18.09.2014р. предмет застави знаходиться у заставодержателя. Так, позивач свій обов'язок по кредитному договору щодо надання відповідачу кредиту виконав, надавши відповідачу кредит 128105,00 грн. по кредитному договору № 106-14 від 18.09.2014р., що підтверджується видатковим касовим ордером. Однак відповідач, отримавши кредит свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, своєчасно не повернув суму кредиту.
У випадку порушення позичальником зобов'язань в частині своєчасного повернення суми кредиту, також несплати відсотків, кредитор стягує суму кредиту з урахуванням штрафних санкцій - 2% від непогашеної в строк заборгованості за кожний день прострочення платежу.
Таким чином, загальна заборгованості відповідача станом на 04 грудня 2014 р. становить 248523,00 грн., з яких: 128105,00 грн. сума заборгованості по кредитному договору, 120418,00 грн. - пеня за несвоєчасне повернення суми кредиту по кредитному договору.
Просить позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 248523,00 грн., звернути стягнення на предмет застави запчастини б/у від автомобіля «Хюндай Туксон», а саме: - комплект коліс з дисками - 5шт., бампер задній - 1 шт., бампер передній - 1 шт., крила передні-2 шт., двері у зборі - 4 шт., капот у зборі - 1 шт., двері багажника у зборі - 1 шт., салон автомобіля в зборі - 1 шт., автоматична КПП - 1 шт., ходова частина автомобіля у зборі - 1 шт., фари передні в зборі - 2 шт., ліхтарі задні в зборі - 2 шт., фари протитуманні - 2шт., дзеркала заднього виду зовнішні - 2 шт., стягнути з відповідача судові витрати.
Представник позивача надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення.
Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 18.09.2014 року між Харківською міською фінансово-кредитною спілкою «Криниця» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 106-14. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, позивач надав відповідачу кредит у сумі 128105,00 грн., а відповідач зобов'язався повернути кредит в строк до 18 жовтня 2014 року. Згідно з п. 3.3. Кредитного договору за користування кредитом відповідач прийняв зобов'язання сплачувати позивачу 5 відсотків від суми кредиту, що складає 6405,25 грн., не пізніше 18 числа кожного місяця (а.с. 5-6).
В якості виконання зобов'язання по кредитному договору № 106-14 від 18.09.2014р. між позивачем та відповідачем 18.09.2014р. був укладений Договір застави № 4-14 (а.с. 7).
Предметом застави за цим договором є автозапчастини б/у від автомобіля марки «Хюндай Туксон», згідно додатку 1 до договору застави (а.с. 8). За згодою сторін, предмет застави був оцінений в 150000 грн. Згідно п. 2.3 договору застави від 18.09.2014р. предмет застави знаходиться у заставодержателя. Так, позивач свій обов'язок по кредитному договору щодо надання відповідачу кредиту виконав, надавши відповідачу кредит 128105,00 грн. по кредитному договору № 106-14 від 18.09.2014р., що підтверджується видатковим касовим ордером (а.с. 10).
Відповідач, отримавши кредит свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, своєчасно не повернув суму кредиту.
У випадку порушення позичальником зобов'язань в частині своєчасного повернення суми кредиту, також несплати відсотків, кредитор стягує суму кредиту з урахуванням штрафних санкцій - 2% від непогашеної в строк заборгованості за кожний день прострочення платежу.
Таким чином, загальна заборгованості відповідача станом на 04 грудня 2014 р. становить 248523,00 грн., з яких: 128105,00 грн. сума заборгованості по кредитному договору, 120418,00 грн. - пеня за несвоєчасне повернення суми кредиту по кредитному договору (а.с. 12).
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 України наслідками порушення позичальником зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач зі свого боку не виконав умови договору, у зв'язку із чим суд вважає за необхідне стягнути з нього заборгованість за кредитним договором.
Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст. 617 ЦК України.
Відповідно до ч. 2 п. 42 Постанови Пленуму ВСУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону України "Про іпотеку" (або статті 589 ЦК щодо заставодавця).
Так, позивач в позовних вимогах не ставить питання щодо звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості, а одночасно просить стягнути заборгованість та звернути стягнення на предмет застави, в зв'язку з чим позов в частині звернення стягнення на предмет застави не підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно квитанції, що знаходиться у справі, позивачем при подачі позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 2485,24 грн.
В силу ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,88,169,197,212,214-215,224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 530,610, 612,1046,1048-1050,1052,1054 ЦК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківської міської фінансово-кредитної спілки «Криниця» заборгованість у розмірі 248523,00 грн. (двісті сорок вісім тисяч п'ятсот двадцять три гривні 00 коп.), з яких 128105 - сума заборгованості за кредитним договором, 120418 - пеня за несвоєчасне повернення суми кредиту.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківської міської фінансово-кредитної спілки «Криниця» судовий збір в розмірі 2485,24 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят п'ять грн. 24 коп.)
В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя Зінченко Ю.Є.