Справа № 369/637/15-ц
Провадження № 2/369/907/15
У Х В А Л А

іменем україни

27 березня 2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Рябець А.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Управління Держземагенства у Києво-Святошинському районі Київської області, Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа Головне управління юстиції в Київській області, про визнання державних актів на право власності на земельну ділянку та розпорядження Києво-Святошинської райдержадміністрації недійсними, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки, витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння, визнання права власності на земельну ділянку та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду знаходиться дана цивільна справа.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на земельну ділянку площею 1,9046 га, кадастровий номер :05:003:0018, що розташована на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та унеможливить відчуження даної земельної ділянки іншим особам.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинні бути зазначені причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно розяснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи, що земельна ділянка площею 1,9046 га, кадастровий номер :05:003:0018, що розташована на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, на яку позивач просить накласти арешт, є предметом даного спору, і невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд дійшов висновку, що заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 1,9046 га, кадастровий номер :05:003:0018, що розташована на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали або отримання копії ухвали.

Суддя Л.М. Ковальчук