РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/3193/15-ц

2/643/2174/15

22.06.2015 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Малихіна О.Р.

при секретарі - Березко О.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкові цивільну справу за позовом

ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в суму 114 163,72 грив., який був укладений з відповідачем у 2007 році.

Вказує, що відповідач отримав у банку кредит на придбання автомобіля в сумі 61 696,12 грив. терміном до 2014 року і зобовязався сплачувати кредит і відсотки по ньому щомісячно відповідно встановленому графіку. Але умови договору не виконує і кредит, а також відсотки по ньому не сплачує, у звязку з чим склалась така сума заборгованості.

Відповідач проти позову заперечував з тих підстав, що в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором він повернув банку придбаний у кредит автомобіль, ключі і документи від нього, декілька років тому, а тому автомобілем не користується. Але працівники банку втратили документи і ключі від автомобіля, а тому у 2013 році звернулись до суду з позовом до нього про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на автомобіль. Рішенням суду від 2013 року позов задоволений. Але до теперішнього часу автомобіль банком не проданий. Вважає, що кредитний договір перестав діяти у 2013 році.

В судовому засіданні встановлене наступне.

19.07.2007 року між банком і відповідачем був укладений кредитний договір №DN81AR03110232 відповідно до якого позивач отримав у банку кредит на придбання автомобіля в сумі 61 696,12 грив. на термін до 2014 року. І зобовязався повертати кредит і відсотки за користування кредитом щомісячно відповідно до графіку погашення кредиту.

В той же день між банком і відповідачем був укладений договір застави, за яким в забезпечення кредитного договору куплений за кредитні кошті автомобіль DAEWOO, модель NEXIA, рік випуску 2007, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: XWB3D31UD7A105942, був переданий банку у заставу.

Але умови договору відповідач не виконував і суми кредиту і відсотки банку не повертав, у звязку з чим станом 22.05.2013 року склалась заборгованість в сумі 55 224,68 грив., яка складалась з наступного: 32 377,79 грив. заборгованість за кредитом; 14 011,63 грив. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3 717,39 грив. заборгованість по комісії за користування кредитом; 5 117,87 грив. пеня за несвоєчасне виконання зобовязання.

В 2013 році банк звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення вказаної суми заборгованості в розмірі 55 224,68 грив. на предмет застави - автомобіль DAEWOO і рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15.07.2013 року позов задоволений (справа №643/8241/13-ц, провадження №2/643/3299/13). В рішенні суду вказано, що в рахунок погашення вказаної суми заборгованості вилучити у відповідача та передати його банку предмет застави, вказаний автомобіль DAEWOO, а також комплект ключів , свідоцтво про реєстрацію заставленого транспортного засобу. Також звернути стягнення на предмет застави, вказаний автомобіль DAEWOO, що належить на праві власності відповідачу, шляхом продажу вказаного автомобіля банком з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з наданням повноважень отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для його подальшої реалізації, а також з наданням банку всіх повноважень необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України.

Як вказано в рішенні суду і це підтвердили сторони в судовому засіданні, спірний автомобіль DAEWOO з комплектом ключів від нього і свідоцтвом про реєстрацію ще за декілька років до звернення позивача до суду з позовом про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на предмет застави відповідачем добровільно був переданий банку для реалізації в рахунок погашення боргу і на час винесення рішення суду у 2013 році знаходився у володінні у банку.

На теперішній час даний автомобіль знаходиться у позивача і до теперішнього часу не рішення суду не виконано, автомобіль не проданий. Банк навіть не намагався його реалізувати і отримати за нього якусь суму в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

У березні 2015 року банк знову звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому вказує, що відповідач не виконує умов и договору і допустив заборгованість за кредитним договором станом на 12.12.2014 року в сумі 114 163,72 грив., яка складається з наступного: 32 650,39 грив. заборгованість за кредитом; 40 650,19 грив. заборгованість по процентам за користування кредитом; 8 036,11 грив. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 32 827,03 грив. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Але позивач не надав суду належних доказів того звідки взялась сума заборгованості за кредитом в розмірі 32 650,39 грив., якщо за рішенням суду від 2013 року така заборгованість за кредитом складала меншу суму - 32 377,79 грив., в рахунок погашення якої банку вже переданий автомобіль відповідача.

Також банк не надав доказів того з якого часу і з якої суми кредиту нарахована заборгованість за процентами за користування кредитом, оскільки рішенням суду від 2013 року вказана інша сума - 14 011,63 грив..

Крім того, кредитним договором від 19.07.2007 року (п. 7.1 договору) не передбачені сплати позичальником банку комісії за користування кредитом і пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором.

Оскільки рішенням суду від 2013 року фактично стягнута сума заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет застави автомобіль DAEWOO, якій належать відповідачу, кредитний договір закінчив свою дію і позивач має право лише стягнути не покриту сумою від продажу автомобіля суму заборгованості, а не всю заборгованість за кредитним договором, як це просить позивач у своєму позові.

З урахуванням наведеного суд вважає, що підстав для задоволення позову про повторне стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором немає, а тому в задоволенні позову відмовляє.

Керуючись ст. ст. 11, 60, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області особами яки брали участь в судовому засіданні протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду, а особами яки не брали участь в судовому засіданні протягом того ж строку з дня отримання копії рішення суду.

Суддя: