Справа № 520/3484/15-ц
Провадження № 2/520/2715/15
12.06.2015 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Огренич І.В.
при секретарі - Камінській О.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про захист прав споживача та стягнення коштів (повернення банківського вкладу),-
Представник позивача - адвокат ОСОБА_2 до судового засідання не зявився, надав заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, справу просить розглядати за його відсутністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Представник відповідача 12 травня 2015 року надав до суду заперечення на позовну заяву в яких просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, в звязку з чим, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, 29 грудня 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Комерційний банк «НАДРА» був укладений договір строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «ПУ «Перший», №2094588 від (далі - Договір). Сума вкладу за Договором склала 3180 (три тисячі сто вісімдесят) доларів США, строк дії Договору - до 29 березня 2015 року.
До Договору в рамках Пакету послуг «Перший» банком для вкладника також було відкрито поточний (картковий) Рахунок № 82618585 (далі - Рахунок).
Також на Рахунку знаходиться сума 9930,03 доларів США, що згідно із офіційним курсом обміну валют НБУ станом на 06 лютого 2015 року є еквівалентом 229687,35 гривень, що підтверджується Поточним звітом за операціями по поточному (картковому) рахунку від 18 лютого 2015 року.
Відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на підставі постанови Правління Національного банку України від 05 лютого 2015 року №83 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05 лютого 2015 року прийнято рішення №26 про запровадження з 06 лютого 2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування на тимчасову адміністрацію в банку Відповідача.
Частина 1 ст.16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таким чином, з огляду на ч.1 ст.509 ЦК України та зміст Договору, останній є зобовязанням.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.
Згідно із ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.
За умовами Договору (р. 3, п. 3.4.5) відповідач зобовязаний повернути вклад із нарахованими відсотками позивачу в кінці строку розміщення вкладу. Письмові вимоги про розірвання Договору та повернення вкладу надіслані позивачем відповідачу 06 березня 2015 року.
Проте, всупереч умовам Договору та в порушення норм ЦК України,Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач з лютого 2015 року не сплачував проценти за Договором та не повернув відповідний вклад позивачеві за письмовою вимогою останнього.
Відповідач також не повертає позивачеві суму грошових коштів з рахунку. Отримати відповідну суму грошових коштів в банку відповідача або в будь-якому іншому банку - неможливо.
Остаточний розрахунок суми кредиторських вимог в іноземній валюті за вкладами вкладників, вклади яких перевищують 200 тисяч гривень, відбувається шляхом їх перерахування у національну валюту за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на день прийняття рішення Національним банком України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).
Відповідно до змісту ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та Цивільного кодексу.
Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відносини, що виникають з договорів про надання фінансово-кредитних послуг є предметом регулювання Закону України «Про захист прав споживачів», що також встановлено Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» від 12 квітня 1996 року № 5 (із змінами та доповненнями) в пункті 2 якої зазначено, що оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів).
Крім того, згідно п. 3.3 «Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами» банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
Згідно ст.ст.192, 533 ЦК України встановлено, що законним платіжним способом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України є грошова одиниця України - гривня, якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, у звязку з чим сума заборгованості повинна бути визначена в гривневому еквіваленті.
Крім того, згідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 2500 (дві тисячі пятсот) гривень (Квитанція до прибуткового касового ордера №05/03/15 від 05 березня 2015 року) та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3057,42 гривень.
Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,158,212,213,215,218,224-226 ЦПК України, ст.ст. 192,526, 533,610, 611, 612,625, 629, 651,1058,1060 ЦК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Розірвати договір строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «ПУ «Перший», № 2094588 від 29 грудня 2014 року, укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра».
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Огренич І. В.