АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1551/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 24 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника за дорученням товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест» - ОСОБА_6 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06 травня 2015 року по цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест» до ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа: орган опіки та піклування Смілянської міської ради про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року ТОВ «Сміла Енергоінвест» через свого представника за довіреністю ОСОБА_6 звернулось до суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення.

Посилаючись на те, що ТОВ «Сміла Енергоінвест» є постачальником теплової енергії до квартири АДРЕСА_1, де проживає ОСОБА_7, нарахування за використану теплову енергію здійснюються відповідачу за тарифами, затвердженими рішеннями виконавчого комітету Смілянської міської ради № 652 від 20 жовтня 2010 року та № 261 від 22 квітня 2011 року, свої обов'язки по наданню теплової енергії позивач виконує належним чином, в повному обсязі та належної якості надає відповідачу теплову енергію. Однак, договір про надання послуг з теплопостачання ОСОБА_7 з товариством відмовилась підписати, чим порушила вимоги ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ухиляється від своєчасного проведення розрахунків за спожите тепло, що призвело до утворення заборгованості в розмірі 7 212 грн. 31 коп.

Оскільки ТОВ «Сміла Енергоінвест» фактично було здійснено постачання теплової енергії до будинку № 82 по вул. Кармелюка в м. Умань, що підтверджується актами, відповідно, є підстави стверджувати, що відносини між позивачем та відповідачем склалися фактично, тому товариство виконало зобов'язання у вигляді постачання теплової енергії.

13 березня 2014 року суддею Смілянського міськрайонного суду Черкаської області винесено судовий наказ про стягнення з відповідача на користь товариства заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення квартири, але за заявою ОСОБА_7 ухвалою суду від 11 серпня 2014 року судовий наказ скасовано.

Представник за довіреністю - ОСОБА_6, посилаючись на порушення норм цивільного, цивільно-процесуального законодавства України та Закон України «Про житлово-комунальні послуги», просила стягнути з ОСОБА_7 заборгованість по оплаті послуг з централізованого опалення квартири в розмірі 7 212 грн. 31 коп. та судові витрати за подачу заяви про видачу судового наказу та подачу позовної заяви в розмірі 243 грн. 60 коп.

Ухвалами Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 березня 2015 року залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача орган опіки та піклування Смілянської міської ради та від 09 квітня 2015 року залучено до участі в справі в якості співвідповідача ОСОБА_9.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06 травня 2015 року позов ТОВ «Сміла Енергоінвест» залишено без задоволення.

Стягнуто з ТОВ «Сміла Енергоінвест» на користь ОСОБА_7 витрати на правову допомогу в розмірі 800 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ТОВ «Сміла Енергоінвест» за довіреністю ОСОБА_6, подала апеляційну скаргу, обґрунтовуючи яку, зазначала, що судом в не повній мірі зясовано обставини, які мають значення для справи.

Апелянт вказувала, що заява, подана ОСОБА_7 від 25 жовтня 2012 року про спрямлення стояків в звязку з тимчасовим не проживанням ОСОБА_9 та ОСОБА_10, була розглянута працівниками підприємства, по результатам розгляду якої заявнику була надана відповідь з приводу неможливості проведення вказаної процедури, оскільки вона передбачає необхідність здійснення процедури відключення від мережі централізованого опалення. Роботи з відключення робляться в міжопалювальний період, що неможливо зробити в жовтні. Крім того відповідач не надала до заяви документально підтверджуючих доказів про те, що відповідачі не проживають в даному житловому приміщенні. Тому правових підстав не здійснювати нарахування плати за послуги з централізованого опалення в позивача не було.

Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 квітня 2012 року по справі № 2315/1985/2012 встановлено, що в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_9 та ОСОБА_10, опікуном яких є ОСОБА_7 та проживає разом з дітьми в даному помешканні. Опіка ОСОБА_7 над неповнолітніми дітьми встановлена з 10 лютого 2011 року, відповідно, з цього часу в опікуна виникло зобовязання по утриманню майна, де проживають особи, що перебувають під її опікою.

Посилаючись на вказані порушення норм матеріального та процесуального права, представник за довіреністю ТОВ «Сміла Енергоінвест» - ОСОБА_6 просила скасувати рішення районного суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга повинна бути відхилена, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону дане судове рішення відповідає в повній мірі, а посилання апелянта на вказані обставини та докази не дають підстав для задоволення його скарги.

Судом встановлено, що звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, ТОВ «Сміла Енергоінвест» зазначило відповідачами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 й обґрунтовуючи підстави позовних вимог виходило з тих обставин, що відповідачі мають зобовязання по сплаті за спожиту теплову енергію по факту проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки договір на постачання теплової енергії в дану квартиру не укладався. При цьому до відповідача ОСОБА_7 вимоги позивач предявив пославшись на ст.ст.177-178 СК України, як до особи, що була призначена опікуном неповнолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які, як особи, що були позбавлені батьківського піклування, отримали право на житло у даній квартирі.

Ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що дитиною є особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше; дитина-сирота - дитина, в якої померли чи загинули батьки; діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв'язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами внутрішніх справ, пов'язаним з ухиленням від сплати аліментів та відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов'язки, а також діти, розлучені із сім'єю, підкинуті діти, діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовились батьки, та безпритульні діти.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, неповнолітні ОСОБА_11 та ОСОБА_12 мали статус дітей, позбавлених батьківського піклування, а з 11 жовтня 2013 року (після смерті їх матері ОСОБА_13М.) дітей-сиріт /а.с.42-43/.

Рішенням виконкому Смілянської міської ради №70 від 10 лютого 2011 року опікуном цих дітей призначено ОСОБА_7. Місцем проживання і реєстрації опікуна є квартира АДРЕСА_3.

До встановлення над цими неповнолітніми опіки вони проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1, яка відноситься до державного житлового фонду і не була приватизована.

Ч. 1 ст.32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» передбачено, що за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування за місцем знаходження житла дітей несуть відповідальність за збереження зазначеного у частині першій цієї статті житла і повернення його дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, а також особам з їх числа після завершення терміну перебування у сім'ї опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

На виконання даної норми рішенням Смілянської міської ради Черкаської області №30 від 26.01.2011 року було вирішено зберегти за малолітніми ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які мають статус дитини, позбавленої батьківського піклування, право на користування житлом в державній двокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_4

Відповідно до п.16 ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» - місцем проживання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування є місцезнаходження закладу для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, жиле приміщення дитячого будинку сімейного типу, прийомної сім'ї, опікунів або піклувальників, житло, в якому дитина проживає, інше житло.

Тому після встановлення опіки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 стали проживати разом з опікуном ОСОБА_7 в її квартирі №38 в будинку по вул. Кармелюка, 82 в м. Сміла, що відповідає закону та підтверджується довідкою про склад сімї №346 від 11.08.2014 р., актом від 19.04.2011 р., довідкою за підписом голови ОСББ «Злагода» від 2.03.2015 року /а.с.44-46/. При цьому доказів, що ОСОБА_7 або неповнолітні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 над якими була встановлена опіка, проживали протягом 2011-2014 рр. у квартирі АДРЕСА_2 відповідач не надав. Навпаки з акту обстеження житлово-побутових умов від 16.09.2010 року вбачається, що дана квартира знаходиться у непридатному для проживання стані /а.с.52/.

Ч.4 ст.319 ЦК України передбачає, що власність зобовязує.

Ст.ст.177-178 СК України, на які посилається позивач, врегульовано порядок управління майном дитини та використання доходу від майна дитини.

Права та обовязки опікуна врегульовані ст.249 СК України та ст.ст.67-74 ЦК України. Якими зокрема передбачено обовязок дбати про збереження майна підопічного та управління нерухомим майном, що належить його підопічному на праві власності.

А відповідно до ч. 5 ст.32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» - до працевлаштування випускників закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, квартирна плата та плата за комунальні послуги здійснюються місцевими державними адміністраціями за місцезнаходженням житла.

Як було встановлено судом - неповнолітні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 права власності на дану квартиру не мають і не мали, а право власності на неї має держава. При ухваленні рішення про збереження за даними неповнолітніми права на користування квартири, контроль за його виконанням було покладено на посадових осіб міськвикому, а не на опікуна ОСОБА_7.

Тому, враховуючи, що: договору про надання послуг з теплопостачання з ОСОБА_7 чи неповнолітніми ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ТОВ «Сміла Енергоінвест» не укладало; і ОСОБА_7 і її підопічні - в квартирі АДРЕСА_2 протягом 2011-2014рр. не проживали і послуг позивача з теплопостачання не отримували; дана квартира є не приватизованою і належить до державного житлового фонду, а за неповнолітніми ОСОБА_9 та ОСОБА_10, як особами, що позбавлені батьківського піклування, було відповідно до Закону лише закріплено право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, але власниками цієї квартири вони не були; самостійного доходу не мали, оскільки не працювали, - суд дійшов до обґрунтованого наявними у справі доказами висновку, про відсутність підстав для стягнення у солідарному порядку коштів за оплату теплопостачання саме з ОСОБА_7 як опікуна та її підопічної ОСОБА_8, яка набула повноліття під час розгляду справи, після подачі даної позовної заяви, оскільки вони не є належними відповідачами по даній справі і прав позивача жодним чином, в тому числі і як недобросовісні споживачі послуг, не порушували.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За таких обставин судова колегія вважає, що оскаржуване рішення суду є законним, обґрунтованим, постановленим на зібраних по справі доказах, які надали суду сторони. Відповідає вимогам матеріального і процесуального законодавства, а доводи апеляційної скарги не є суттєвими, були предметом судового розгляду, суд дав їм належну оцінку і вони не дають підстав для його скасування чи зміни.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника за дорученням товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест» - ОСОБА_6 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06 травня 2015 року - відхилити.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06 травня 2015 року по цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест» до ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа: орган опіки та піклування Смілянської міської ради про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :