Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 369/1308/13-ц
провадження № 2/369/2047/15
РІШЕННЯ

Іменем України

14.07.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Рябець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом Заступника прокурора Києво-Святошинського району Київської області в інтересах держави в особі ОСОБА_1 обласного управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Київське лісове господарство» до ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Хлоп»янець ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління Держземагентства у Києво-Святошинському районі Київської області, про визнання незаконним і скасування рішення сільської ради, визнання недійсними державного акта на право власності на земельну ділянку і договору купівлі-продажу земельної ділянки, витребування земельної ділянки з незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

Заступник прокурора Києво-Святошинського району Київської області звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області в інтересах держави, а саме: ОСОБА_1 обласного управління лісового та мисливського господарства, ДП «ОСОБА_1 лісового господарства» до ОСОБА_2 сільської ради, Хлоп»янець ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним, протиправним та скасування рішення сільської ради, визнання недійсними державного акта на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу земельної ділянки, витребування земельної ділянки у державну власність, посилаючись на те, що прокуратурі стало відомо, що згідно рішення XVI сесії V скликання ОСОБА_2 сільської ради від 27 червня 2008 року надано дозвіл складання проекту відведення земельної ділянки розміром 0,1300 га з цільовим призначення для ведення особистого селянського господарства в с. Тарасівка по вул. Зоряній гр. ОСОБА_5.

Рішенням XXI сесії V скликання ОСОБА_2 сільської ради від 20 лютого 2009 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_5 для ведення особистого селянського господарства в с. Тарасівка, вул. Зоряній, площею 0,1300 га.

В подальшому, на підставі вищезазначеного рішення сільської ради був виданий ОСОБА_5 Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 42196.

02 березня 2010 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_4 купив земельну ділянку площею 0,1300 га, розташовану за адресою: с. Тарасівка, вул. Зоряна, Києво-Святошинського району, Київської області, з кадастровим № :01:004:0065.

Відповідно до висновку про експертну грошову оцінку вартість даної земельної ділянки загальною площею 1 300 кв.м становить 163 748,00 гривень.

Вищезазначені рішення ОСОБА_2 сільської ради від 27 червня 2008 року та 20 лютого 2009 року про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки для ведення ОСГ гр. ОСОБА_5 та про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_6 в межах ОСОБА_2 сільської ради площею 0,1300 га, виданий на його підставі державний акт на право власності на земельну ділянку, договір купівлі-продажу земельної ділянки суперечать вимогам чинного законодавства та повинні бути визнані недійсними з наступних підстав.

Відповідно до інформацій ДП «Київське лісове господарство» від 05 грудня 2012 року № 02-913, № 02-909 земельна ділянка ОСОБА_4 згідно наданих викопіювань, відноситься до земель лісового фонду, а саме до кварталу 48 виділ 2 Васильківського лісництва. Згідно даної інформації, ДП «Київське лісове господарство» не надавало дозволу на вилучення даної земельної ділянки лісового фонду, зміни цільового призначення земель не проводилось.

По даному факту порушення працівниками лісової охорони Васильківського лісництва ДП «ОСОБА_1 лісгосп» був складений акт огляду та вчинення правопорушення лісового законодавства та направлений до Державної інспекції сільського господарства в Київській області.

Відповідно до інформації ОСОБА_2 сільської ради від 04 грудня 2012 року до ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_4 з клопотанням про зміну цільового призначення земельної ділянки з ОСГ на будівництво житлового будинку, господарських будівель і споруд не звертався. Дозволу на проект відведення земельної ділянки на зміну цільового призначення Тарасівькою сільською радою не надавалось. Заяви ОСОБА_4 про надання дозволу на будівництво житлового будинку до сільської ради не надходило.

Вираженням державної політики у сфері лісових відносин є розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.04.08 № 610-р «Про деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками» (із змінами), в якому зазначено, що з метою недопущення фактів порушення інтересів держави і суспільства під час відчуження та зміни цільового призначення земельних лісових ділянок Міністерству екології та природних ресурсів, Міністерству аграрної політики та продовольства, Міністерству оборони, Державному агентству лісових ресурсів та Державному агентству земельних ресурсів":

- зупинити прийняття рішень про надання згоди на вилучення ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення;

- відкликати раніше надану згоду на вилучення ділянок, їх передачу у власність та оренду із міною цільового призначення у разі, коли місцевими органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування не прийнято відповідні рішення або коли за результатами перевірки встановлено, що такі рішення прийняті з порушенням вимог законодавства.

Вищевикладене підтверджує той факт, що спірні рішення ОСОБА_2 сільської ради прийняті з перевищенням повноважень з порушенням вимог законодавства України.

Виходячи з положень ст.ст. 4, 203, 215 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки від 02 березня 2010 року за яким право власності від ОСОБА_5 перейшло до ОСОБА_4 є такими, що суперечать цивільному та земельному законодавству, оскільки на підставі цих договорів було відчужено земельні ділянки, які незаконно вибули із власності держави, та перебувають у приватній власності в порушення чинного законодавства.

З урахуванням наведеного, для відновлення становища, яке існувало до порушення, повинно бути визнано недійсним рішення XXI сесії V скликання ОСОБА_2 сільської ради від 20 лютого 2009 року та виданий на його підставі державний акт серії ЯГ № 421963 на право власності на земельну ділянку, а земельну ділянку витребувати з чужого незаконного володіння.

Посилаючись на викладене, Заступник прокурора Києво-Святошинського району Київської області просив визнати недійсним, протиправним і скасувати рішення ХХІ сесії 5 скликання ОСОБА_2 сільської ради від 20 лютого 2009 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства в межах Гатненської сільської ради та передання у власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,1300 га для ведення особистого селянського господарства, визнати недійсним державний акт серії ЯГ № 421963 на право власності на земельну ділянку площею 0,1300 га, яка розташована в межах ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району, з кадастровим номером № :01:004:0065, виданий ОСОБА_5, визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної від 02 березня 2010 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, витребувати з незаконного володіння ОСОБА_4 на користь Державного підприємства «Київське лісове господарство» земельну ділянку площею 0,1300 га, яка розташована в межах ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району, з кадастровим номером № :01:004:0065, вартістю 163 748,00 гривень.

В подальшому Заступник прокурора Києво-Святошинського району Київської області на підставі ст.ст. 27, 31 ЦПК України подав заяву про збільшення позовних вимог, у якій зазначив, що відповідно до листа відділу Дежземагенства у Києво-Святошинському районі Київської області від 19 червня 2013 року № 01-21/4947 в Державному земельному кадастрі земельна ділянка з кадастровим номером № :01:004:0065 розташована на землях, які відповідно до планово-картографічних матеріалів обліковується, як землекористування ДП «Київське лісове господарство».

Відповідно до інформацій ДП «Київське лісове господарство» від 05 грудня 2012 року № 02-913, № 02-909 земельна ділянка ОСОБА_4 згідно наданих викопіювань, відноситься до земель лісового фонду, а саме до кварталу 48 виділ 2 Васильківського лісництва. Згідно даної інформації ДП «Київське лісове господарство» не надавало дозволу на вилучення даної земельної ділянки лісового фонду, зміни цільового призначення земель не проводилось.

По даному факту порушення працівниками лісової охорони Васильківського лісництва ДП ««Київське лісове господарство» був складений акт огляду та вчинення правопорушення лісового законодавства та направлений до Державної інспекції сільського господарства в Київській області.

Відповідно до інформації ОСОБА_2 сільської ради від 30 травня 2013 року ділянка, що надавалась Хлоп»янець А. С., на даний час не зайнята, межує: з півдня ОСОБА_7 ОСГ 0,12 га; ОСОБА_8 забудова 0,15 га; зі сходу ОСОБА_9 забудова 0,15 га; з заходу проїзд.

Згідно плану зовнішніх меж земельної ділянки в с. Тарасівка, пров. Зоряний, яка відводилась для ведення особистого селянського господарства Хлоп»янець А. С., розміри її з чотирьох сторін становлять відповідно: 44,12 м; 29,4 м; 45,47 м; 29,41 м.

Однак, в державному акті на право власності на право власності на земельну ділянку, виданого Хлоп»янець А. С. на підставі цього ж рішення ради від 20 лютого 2009 року, площею 0,13 га для ведення особистого селянського господарства згідно опису меж зазначено, що від А до Б землі загального користування, від Б до В землі загального користування (вул. Зоряна) та від В до А землі сільської ради.

Згідно плану меж земельної ділянки з кадастровим номером № :01:004:0065, що міститься в державному акті на право власності на земельну ділянку, виданого Хлоп»янець А.С., розміри її з чотирьох сторін відрізняються від розмірів плану зовнішніх меж земельної ділянки, що міститься у проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який був затверджений рішенням ОСОБА_2 сільської ради від 20 лютого 2009 року та становлять відповідно: 40,35 м; 32,36 м; 40,00 м; 32,36 м.

Тобто, рішенням ОСОБА_2 сільської ради від 20 лютого 2009 року надано у власність Хлоп»янець А. С. земельну ділянку розмірами відповідно: 44,12 м; 29,4 м; 45,47 м; 29,41 м, а державний акт на право власності на земельну ділянку видано на зовсім іншу земельну ділянку розмірами відповідно: 40,35 м; 32,36 м; 40,00 м; 32,36 м.

Земельна ділянка з кадастровим номером № :01:004:0065 розташована в іншому місці та її межі не відповідають земельній ділянці, що надавалась.

У проекті організації та розвитку лісового господарства виробничої частини державного лісогосподарського обєднання «Київліс» міститься таксаційний опис, поквартальні суми площ та загальних запасів насаджень Васильківського лісництва, у тому числі квартал № 48, в якому, розташована спірна земельна ділянка.

Згідно наявних в матеріалах копій планшетів № 2 лісовпорядкування від 1993 року та 2003 року, на яких зазначено схеми лісогосподарських земель Васильківського лісництва, зокрема квартал № 48.

Відповідно до висновку експертного земельно-технічного дослідження від 10 вересня 2013 року за №8089/13-41, проект із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в с. Тарасівка в частині відведення земельної ділянки площею 0,1300 га по вул. Зоряна Хлоп»янець А. С. не відповідає вимогам законодавства.

Спірна земельна ділянка перебувала у власності Хлоп»янець А. С., а на даний час перебуває у власності ОСОБА_4 в порушення ст. ст. 20, 84, 116, 118 Земельного кодексу України, без вилучення її у землекористувача ДП «Київське лісове господарство» у порядку, передбаченому ст.ст. 141, 149, 151 Земельного кодексу України, оскільки рішення відповідного органу місцевого самоврядування чи органу державної влади про її вилучення не приймалось. Згода землекористувача ДП «Київське лісове господарство» не надавалась, так як і не надавався позитивний висновок цільового призначення ОСОБА_1 обласним управлінням лісового та мисливського господарства.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2008 року № 610-р «Про деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками», зазначено, що з метою недопущення фактів порушення інтересів держави і суспільства під час відчуження та зміни цільового призначення земельних лісових ділянок, Міністерству екології та природних ресурсів, Міністерству аграрної політики та продовольства, Міністерству оборони, Державного агентства лісових ресурсів та Державного агентству земельних ресурсів»:

- зупинити прийняття рішень про надання згоди на вилучення ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення;

- відкликати раніше надану згоду на вилучення ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення у разі, коли місцевими органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування не прийнято відповідні рішення або коли за результатами перевірки встановлено, що такі рішення прийняті з порушенням вимог законодавства.

Виходячи з положень ст. ст. 4, 203, 215 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки від 02 березня 2010 року, за яким право власності від Хлоп»янець А. С. перейшло до ОСОБА_4 є таким, що суперечить цивільному та земельному законодавству, оскільки на підставі цього договору було відчужено земельну ділянку, яка незаконно вибула із власності держави, та перебуває у приватній власності в порушення чинного законодавства.

Враховуючи, що спірна земельна ділянка площею 0,1300 га вибула з власності держави та заволодіння землекористувача ДП «Київське лісове господарство» поза їх волею, тому існують законні підстави для витребування її у ОСОБА_4.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Оскільки оскаржуваним рішенням ОСОБА_2 сільської ради, державним актом на право власності на земельну ділянку порушено інтереси держави, на підставі ст. 121 Конституції України, ст. ст. 20, 36-1 Закону України «Про прокуратуру», керуючись ст. 45 ЦПК України, Заступник прокурора Києво-Святошинського району звернувся з цим позовом на захист інтересів держави в особі органів уповноважених державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах: ОСОБА_1 обласного управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Київське лісове господарство».

Враховуючи вищевикладене, Заступник прокурора Києво-Святошинського району Київської області просив визнати незаконним та скасувати рішення XXI сесії V скликання ОСОБА_2 сільської ради від 20 лютого 2009 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність Хлоп»янець А. С. для ведення особистого селянського господарства в межах Гатненської сільської ради та передання у власність Хлоп»янець А. С. земельної ділянки площею 0,1300 га для ведення особистого селянського господарства, визнати недійсним Державний акт серії ЯГ № 421963 на право власності на земельну ділянку площею 0,1300 га, яка розташована в межах ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району, з кадастровим номером :01:004:0065, виданий ОСОБА_5, визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної від 02 березня 2010 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, витребувати з незаконного володіння ОСОБА_4 на користь Державного підприємства «Київське лісове господарство» земельну ділянку площею 0,1300 га, яка розташована в межах ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району, з кадастровим номером :01:004:0065, вартістю 163 748,00 гривень.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 травня 2015 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Управління Держземагенства у Києво-Святошинському районі Київської області.

У судовому засіданні прокурор поданий позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

У судовому засіданні представники позивачів ОСОБА_1 обласного управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Київське лісове господарство» поданий позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області в судове засідання 14 липня 2015 року не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, у судовому засіданні 26 червня 2015 року при наданні пояснень по справі представник ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області позов визнала і не заперечувала проти його задоволення.

У судове засідання відповідач ОСОБА_10»янець А. С. не зявилася, про дату час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 і його представники позов не визнали та заперечували проти його задоволення, представник відповідача подав суду заяву про застосування позовної давності, у якій вважав, що перебіг позовної давності починається від 17 грудня 2009 року, і тому строк пропущено, що є підставою в силу ч. 4 ст. 267 ЦК україни для відмови у задоволенні позову.

У судове засідання представник третьої особи Держземагентства у Києво-Святошинському районі Київської області не зявився, про дату, час і місце розгляду справи третя особа повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з»ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 16 сесії 5 скликання від 27 червня 2008 року вирішено надати дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства розміром 0,1300 га в с. Тарасівка по вул. Зоряна Хлоп»янець А.С., доручити землевпорядній організації розробити проект відведення земельної ділянки та подати його на розгляд і затвердження сесії сільської ради.

Рішенням ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області ХХІ сесії 5 скликання від 20 лютого 2009 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність Хлоп»янець А.С. для ведення особистого селянського господарства в с. Тарасівка, вул. Зоряна площею 0,1300 га, передати безкоштовно у власність Хлоп»янець А.С. земельну ділянку площею 0,1300 га для ведення особистого селянського господарства в с. Тарасівка, вул. Зоряна, доручити землевпорядній організації винести проект в натуру та виготовити державний акт на право власності на земельну ділянку Хлоп»янець А.С., землевпоряднику сільської ради внести зміни в земельно-облікові документи, зобов»язано Хлоп»янець А.С. виконувати обов»язки власника земельної ділянки відповідно до ст. 91 Земельного кодексу України та попередити Хлоп»янець А.С., що використовувати надану земельну ділянку потрібно за цільовим призначенням, не порушуючи вимог земельного законодавства.

17 грудня 2009 року на ім»я Хлоп»янець А.С. був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 421963 в тому, що вона є власником земельної ділянки площею 0,1300 га, яка розташована в с. Тарасівка, вул. Зоряна, цільове призначення (використання) земельної ділянки-ведення особистого селянського господарства.

За Договором купівлі-продажу земельної ділянки від 02 березня 2010 року Хлоп»янець А.С., як продавець, передала земельну ділянку у власність покупцю ОСОБА_4, а ОСОБА_4 зобов»язався прийняти земельну ділянку і сплатити за неї обумовлену грошову суму.

Відповідно до умов п. п. 2-4 Договору купівлі-продажу земельної ділянки земельна ділянка площею 0,1300 га, розташована за адресою: с. Тарасівка, вул. Зоряна, Києво-Святошинського району, Київської області (кадастровий номер :01:004:0065), цільове призначення (використання) земельної ділянки-ведення особистого селянського господарства. Земельна ділянка належить продавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 421963, виданого ОСОБА_2 сільською радою Києво-Святошинського району Київської області 17 грудня 2009 року, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 91.

Відповідно до умов п. 5 вказаного договору продаж земельної ділянки проводився за 66300 грн., які продавець отримала повністю від покупця до підписання цього договору.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 липня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 24 жовтня 2013 року, було відмовлено в задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 лютого 2014 року касаційну скаргу заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі ОСОБА_1 обласного управління лісового та мисливського господарства, державного підприємства «Київське лісове господарство» відхилено, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 липня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 24 жовтня 2013 року залишено без змін.

Постановою Судової палати у цивільних, адміністративних та господарських справах Верховного Суду України від 24 грудня 2014 року вказану ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 лютого 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 березня 2015 року касаційну скаргу заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі ОСОБА_1 обласного управління лісового та мисливського господарства, державного підприємства «Київське лісове господарство» задоволено, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 липня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 24 жовтня 2013 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази з врахуванням висновків колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, даних в ухвалі від 18 березня 2015 року по даній цивільній справі, в ході нового розгляду справи судом встановлено наступне.

Заступник прокурора Києво-Святошинського району Київської області звернувся з позовом до суду в інтересах держави в особі ОСОБА_1 обласного управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Київське лісове господарство» до ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_5, ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та договору купівлі-продажу земельної ділянки й витребування земельної ділянки у державну власність.

Позовні вимоги Прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 сільською радою Києво-Святошинського району Київської області прийнято протиправне рішення, яким надано у власність ОСОБА_5 земельну ділянку, що в подальшому незаконно перейшла у власність ОСОБА_4, яка відноситься до земель лісового фонду, що підтверджується інформацією ДП «ОСОБА_1 лісгосп» від 05 грудня 2012 року. Дозволу на вилучення даної земельної ділянки з земель лісового фонду та зміну її цільового призначення ДП «ОСОБА_1 лісгосп» не надавало, в звязку з чим Прокурор просив суд визнати рішення XXI сесії V скликання ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 20 лютого 2009 року недійсним, витребувати у ОСОБА_4 на користь ДП «ОСОБА_1 лісгосп» земельну ділянку та визнати недійсним державний акт на право власності ОСОБА_5 на спірну земельну ділянку, визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 02 березня 2010 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, оскільки він суперечить вимогам цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено під час судового розгляду справи, рішенням ХVI сесії V скликання ОСОБА_2 сільської ради від 27 червня 2008 року ОСОБА_5 надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки розміром 0,1300 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства в с. Тарасівка по вул. Зоряній.

Рішенням XXI сесії V скликання ОСОБА_2 сільської ради від 20 лютого 2009 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 0,1300 га у власність ОСОБА_5 для ведення особистого селянського господарства по вулиці Зоряній в селі Тарасівка.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_5 17 грудня 2009 року отримала державний акт серії ЯГ № 421963 на право власності на земельну ділянку.

02 березня 2010 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу належної ОСОБА_5 земельної ділянки з кадастровим № :01:004:0065.

Під час попереднього розгляду справи суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновків, що ДП "Київське лісове господарство" не надало правовстановлюючих документів на земельну ділянку, а також доказів належності спірної земельної ділянки до земель лісового фонду. Планшети та викопіювання матеріалів лісовпорядкування відповідно до Інструкції з проведення лісовпорядкування, затвердженої постановою Держкомлісу СРСР від 12 вересня 1985 року № 4 і пункту 5 розділу VIII "Прикінцеві положення" Лісового кодексу України не можуть вважатися належним чином оформленими планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування, що підтверджують право постійного користування земельною ділянкою ДП "ОСОБА_1 лісгосп" чи належність спірної земельної ділянки до земель лісового фонду.

За наслідками перегляду колегії суддів Судової палати у цивільних, адміністративних та господарських справах Верховного Суду України в постанові від 24 грудня 2014 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 18 березня 2015 року суди дійшли висновку про передчасність висновків судів попередніх інстанцій судів та неповне зясування обставин, які мають значення для правильного вирішення спору.

Зокрема, колегія Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 18 березня 2015 року не повністю погоджується з висновками судів, що ДП "Київське лісове господарство" не надало правовстановлюючих документів на земельну ділянку, а планово-картографічні матеріали лісовпорядкування, оформлені відповідно до п. 5 розділу «Прикінцеві положення» Лісового кодексу України, не можуть вважатися належним чином оформленими планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування, що підтверджують право постійного користування земельною ділянкою ДП "ОСОБА_1 лісгосп".

Також звертає увагу на той факт, що суди попередніх інстанцій на порушення вимог ст. ст. 213, 214, 315 ЦПК України не встановили усіх дійсних обставин справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, зокрема належним чином не визначилися із статусом та цільовим призначенням спірної земельної ділянки, її місцезнаходженням, не з`ясували чи не порушує інтереси ДП «ОСОБА_1 лісгосп» надання зазначеної земельної ділянки ОСОБА_5 та дійшли передчасного висновку про законність виданого акту на земельну ділянку, необґрунтованість інших позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 338 Цивільного процесуального кодексу України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Згідно зі ст.16 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із способів захисту може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Частиною 1 ст. 155 Земельного кодексу України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Державний акт на право приватної власності видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт видано, і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством, зокрема ст. ст. 116, 118 Земельного кодексу України.

Таким чином, прокурором обрано вірний спосіб захисту інтересів держави шляхом визнання недійсним рішення ОСОБА_2 сільською радою Києво-Святошинського району Київської області від 20 лютого 2009 року.

Стосовно доводів щодо пропуску прокурором строку позовної давності, суд враховує, що виходячи зі змісту статті 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено, встановлено в три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 268 Цивільного кодексу України (в редакції до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства» № 4176-VI від 20.12.2011) позовна давність не поширюється на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право.

Згідно п. 3 ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства» № 4176-VI від 20.12.2011 року протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом особа має право звернутися до суду з позовом про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено право власності або інше речове право особи.

Таким чином, трирічний строк на звернення з даним позовом відліковується від 15 січня 2012 року і відповідно спливає 15 січня 2015 року, і оскільки позов заступником прокурора Києво-Святошинськог району подано до суду 14 лютого 2013 року, то строк позовної давності не вважається пропущеним.

Відповідно до ч.1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно вимог ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Статтею 228 Цивільного кодексу України встановлено правові наслідки вчинення правочину, який порушує публічний порядок. Так, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Відповідно до вимог ст. 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Слід зазначити, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі землі лісогосподарського призначення (стаття 19 ЗК України).

Згідно з частинами першою, другою та четвертою статті 20 ЗК України (тут і далі в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, провадиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною; притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель (статті 21 ЗК України).

Згідно зі статтею 55 ЗК України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.

Відповідно до статей 56, 57 ЗК України землі лісогосподарського призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. Громадяни і юридичні особи в установленому порядку можуть набувати у власність земельні ділянки деградованих і малопродуктивних угідь для залісення.

Земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства.

Планування використання земель лісогосподарського призначення здійснюється головним чином у формі лісовпорядкування, яке, зокрема, передбачає складання проектів організації і розвитку лісового господарства та здійснення авторського нагляду за їх виконанням (пункт 13 статті 46 ЛК України).

Паралельно із земельним кадастром здійснюється облік лісів та ведеться органами лісового господарства державний лісовий кадастр на основі державного земельного кадастру (частина друга статті 49 ЛК України). Державний лісовий кадастр включає: облік якісного і кількісного стану лісового фонду України; поділ лісів на категорії залежно від основних виконуваних ними функцій; грошову оцінку лісів (у необхідних випадках); інші показники (стаття 51 ЛК України).

За статтею 48 ЛК України в матеріалах лісовпорядкування дається якісна і кількісна характеристика кожної лісової ділянки, комплексна оцінка ведення лісового господарства, що є основою для розроблення на засадах сталого розвитку проекту організації та розвитку лісового господарства відповідного об'єкта лісовпорядкування.

Проект організації та розвитку лісового господарства передбачає екологічно обґрунтоване ведення лісового господарства і розробляється відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють організацію лісовпорядкування.

У проекті організації та розвитку лісового господарства визначаються і обґрунтовуються основні напрями організації і розвитку лісового господарства об'єкта лісовпорядкування з урахуванням стану та перспектив економічного і соціального розвитку регіону.

Матеріали лісовпорядкування затверджуються в установленому порядку органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами центрального органу виконавчої влади з питань лісового господарства за погодженням відповідно з органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центрального органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища. Затверджені матеріали лісовпорядкування є обов'язковими для ведення лісового господарства, планування і прогнозування використання лісових ресурсів.

Пунктом 5 розділу VIII Прикінцеві положення ЛК України передбачено, що до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерального дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентується галузевими нормативними документами. Зокрема, за змістом пункту 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Державним комітетом СРСР по лісовому господарству 11 грудня 1986 року, планшети лісовпорядкувальні належать до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а частина друга зазначеної Інструкції присвячена процедурі їх виготовлення.

А тому при вирішенні питання щодо перебування земельної лісової ділянки в користуванні державного лісогосподарського підприємства необхідно враховувати положення пункту 5 розділу «Прикінцеві положення» Лісового кодексу України.

У ході розгляду справи встановлено, що спірна земельна ділянка є земельною ділянкою лісового фонду, відноситься до земель лісогосподарського призначення, розташована в квартал 48 виділ 2 Васильківського лісництва та перебуває в постійному користуванні ДП «ОСОБА_1 лісгосп». Станом на час прийняття оскаржуваного рішення земельна ділянка з постійного користування не вилучалась, жодних погоджень на її вилучення ДП «ОСОБА_1 лісгосп» не надавало.

Вказане підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування планшетів № 2 лісовпорядкування від 1993 року та 2003 року для службового користування, розробленими та затвердженими в 1983, 1993 роках при проведенні базового лісовпорядкування.

У проекті організації та розвитку лісового господарства виробничої частини державного лісогосподарського обєднання Київліс міститься таксаційний опис, поквартальні суми площ та загальних запасів насаджень Васильківського лісництва, у тому числі квартал 48, в якому розташована спірна земельна ділянка.

Крім того, належність спірної земельної ділянки до земель лісового фонду підтверджується інформацією з відділу Держземагенства у Києво-Святошинському районі Київської області від 19 червня 2013 року, згідно якої спірна земельна ділянка розташована на землях, які відповідно до планово-картографічних матеріалів обліковуються як землекористування ДП «Київське лісове господарство».

Згідно з нормами ст. ст. 181-184, 202-204 Земельного кодексу України, законів України Про Державний земельний кадастр та Про землеустрій, дані державного земельного кадастру це документальне підтвердження відомостей про правовий режим земель, їх цільове призначення, їх розподіл серед власників землі і землекористувачів за категоріями земель, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, які ґрунтуються на підставі землевпорядної документації.

Інформацію щодо цільового призначення земельної ділянки й користувача можливо встановити, витребувавши відповідні відомості з Державного лісового кадастру та з Державного земельного кадастру.

За інформацією управління Держземагенства у Києво-Святошинському районі Київської області від 09.06.2015 №10-1012-0.5-1246/2-15, згідно наявних планово-картографіних матеріалів, даних Державного земельного кадастру та інших облікованих даних Управляння, спірна земельна ділянка розташована на землях, які обліковуються, як землекористування ДП «Київське лісове господарство».

Відповідно п. 1 Порядку ведення державного лісового кадастру та обліку лісів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.2007 № 848, Державний лісовий кадастр та облік лісів ведеться Держлісагентством за єдиною для усіх лісів системою за рахунок коштів державного бюджету з метою забезпечення ефективної організації охорони і захисту лісів, їх раціонального використання та відтворення, здійснення постійного контролю за якісними і кількісними змінами в лісовому фонді України.

Українське Державне проектне лісовпорядне виробниче обєднання (ВО «Укрдержліспроект») засноване на державній власності, створене на підставі наказу Міністерства лісового господарства України від 30.09.1991 за № 119, належить до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів України.

Відповідно п. 3.2.8 Статуту ВО «Укрдержліспроект», окрім інших його функцій, забезпечує при лісовпорядкуванні лісового фонду формування повидільних і інтегрованих банків даних, які містять лісо таксаційну, топографо-геодезичну, картографічну і аерофотозйомку інформацію, з наступним формуванням і веденням державного лісового кадастру.

Згідно листа ВО «Укрдержліспроект» від 05.06.2015 № 170 спірна земельна ділянка надана за рахунок вкритих лісовою рослинністю лісових ділянок Васильківського лісництва ДП «ОСОБА_1 лісгосп» квартал 48 виділ 2 (право власності постійне користування Васильківське лісництво ДП «ОСОБА_1 лісгосп»). Відповідно до даної інформації станом на 01.01.2008 року спірна земельна ділянка відноситься до вкритих лісовою рослинністю лісових ділянок. Цільове призначення землі лісогосподарського призначення (розділ 09 секція Н коду Класифікації видів цільового призначення земель затверджених наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року № 548).

До даного листа ВО «Укрдержліспроект» надає фрагмент з Публічної кадастрової карти України з нанесеними межами кварталу 48 і межами спірної земельної ділянки, з якого вбачається, що спірна земельна ділянка накладається на землі ДП «ОСОБА_1 лісгосп»

В матеріалах справи знаходяться кадастровий план, відомості вирахування площі земельної ділянки та зведений кадастровий план, мають відомості щодо координат, кутів, мірних ліній кварталу 48 Васильківського лісництва ДП «ОСОБА_1 лісгосп» та накладення розміщення спірної земельної ділянки на землі ДП «ОСОБА_1 лісгосп».

Матеріали справи містять викопіювання з чергового кадастрового плану ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинскього району, посвідчене Державним земельним агентством, кадастровим реєстратором та представником ДП «ОСОБА_1 лісгосп», відповідно до якого спірна земельна ділянка накладається на землі ДП «ОСОБА_1 лісгосп».

Згідно Висновку експертного земельно-технічного дослідження від 10.09.2013 за № 8089/13-41 Проект із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в с. Тарасівка в частині відведення земельної ділянки площею 0,1300 га по вул. Зоряна гр. ОСОБА_5 не відповідає вимогам законодавства.

Отже, суд вважає доведеною позицію прокурора та позивачів, що ДП «ОСОБА_1 лісгосп» в силу пункту 5 розділу «Прикінцеві положення» Лісового кодексу України є постійним землекористувачем спірної земельної ділянки.

Таким чином, ОСОБА_2 сільською радою Києво-Святошинського району Київської області прийнято протиправне рішення, яким надано у власність ОСОБА_5 земельну ділянку без вилучення у постійного землекористувача та без зміни цільового призначення земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним і скасовується.

Відповідно до вимог п. 4 та п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільного права є відновлення становища, яке існувало до порушення та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно роз'яснень, даних у п. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (ст. 1 ЦК України, статті 2, 5 ЗК України). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК України, ст. 152 ЗК України, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі ст. 15 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи не вирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116, 118, 123, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК України та інші).

У звязку з наведеним Прокурором вірно обрано спосіб захисту і відновлення інтересів шляхом пред'явлення відповідного позову в порядку цивільного судочинства.

Є доведеною та обґрунтованою позиція Прокурора, що у сфері земельних відносин загальносуспільні інтереси переважають над приватними інтересами окремих власників, у звязку з чим порушення принципу законності не допускається.

Цивільний кодекс України у ст. 386 передбачає, що на державу покладений обов'язок забезпечувати рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Зазначені вище дії по незаконній передачі ОСОБА_2 сільською радою Києво-Святошинського району Київської області у власність належної державі земельної ділянки лісового фонду зачіпають інтереси держави.

Згідно зі ст. 387 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

За таких обставин суд дійшов висновку, що вищевказані оспорюванні рішення сільської ради та державний акт в силу вимог ст.ст. 21, 202, 203, 215, 228 Цивільного кодексу України порушують публічний порядок через те, що спрямовані на протиправне вилучення з користування держави земельної ділянки, в звязку з чим позовні вимоги Заступника прокурора Києво-Святошинського району є обґрунтованими і доведеними, внаслідок чого підлягають задоволенню судом в повному обсязі шляхом визнання незаконним і скасування рішення місцевої ради, визнання недійсними державного акту на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу земельної ділянки та витребування з незаконного володіння ОСОБА_4 на користь Державного підприємства «Київське лісове господарство» земельну ділянку площею 0,1300 га, яка розташована в межах ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер :01:004:0065, вартістю 163 748 грн..

Посилання представника відповідача ОСОБА_4 на ту обставину, що вимоги про витребування із чужого незаконного володіння земельної ділянки у державну власність не можуть розглядатися судом, оскільки вже були предметом судового розгляду, з приводу чого винесено рішення Києво-Святошинським районним судом Київської області від 11 березня 2014 року в справі за позовом державного підприємства «Київське лісове господарство» до Хлоп»янець А.С., ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_2 сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, Київське обласне та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства про витребування із чужого незапконного володіння земельної ділянки у державну власність, яким відмовлено у задоволенні позову, і вказане рішення суду залишено без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 22 травня 2014 року, суд вважає необгрунтованими, оскільки, як вбачається з даних судових рішень на час їх ухвалення позивачем не було надано достатніх доказів в обгрунтування заявлених вимог.

Судові витрати по справі підлягають стягненю з відповідачів відповідно до вимог ст. 88 ЦПК україни, і тому підлягає стягненню з ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 243 грн. 60 коп. судового збору на користь держави, з Хлоп»янець А.С. слід стягнути 1062 грн. 34 коп. судового збору на користь держави, та з ОСОБА_4 підлягає стягненню 1062 грн. 34 коп. судового збору на користь держави.

Керуючись ст. ст. 10, 15, 27, 60, 88, 209, 212-215, 218, 338 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов Заступника прокурора Києво-Святошинського району Київської області в інтересах держави в особі ОСОБА_1 обласного управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Київське лісове господарство» задовольнити.

Визнати незаконним і скасувати рішення ХХІ сесії V скликання ОСОБА_2 сільської ради від 20 лютого 2009 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність».

Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 421963 від 17 грудня 2009 року, виданий Хлоп»янець ОСОБА_3 на право власності на земельну ділянку площею 0,1300 га, яка розташована в с. Тарасівка, вул. Зоряна, цільове призначення (використання) земельної ділянки-ведення особистого селянського господарства.

Визнати недійсним Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 02 березня 2010 року, укладений між ОСОБА_4 і Хлоп»янець ОСОБА_3, на земельну ділянку площею 0,1300 га, яка розташована за адресою: с. Тарасівка, вул. Зоряна, Києво-Святошинського району, Київської області, цільове призначення (використання) земельної ділянки-ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :01:004:0065.

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_4 на користь Державного підприємства «Київське лісове господарство» земельну ділянку площею 0,1300 га, яка розташована в межах ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер :01:004:0065, вартістю 163 748 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 243 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.

Стягнути з Хлоп»янець ОСОБА_3 1062 грн. 34 коп. судового збору на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_4 1062 грн. 34 коп. судового збору на користь держави.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.