Справа № 758/5295/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Ларіонової Н. М. ,

при секретарі - Матіос А. О.,

за участю позивача ОСОБА_1, представників позивача - ОСОБА_2 та адвоката Чарухи Р.Р.,

представника відповідача Маляренка С.О.,

третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві на професійних захворювань України в м.Києві (далі УВД Фонду соц.страхування НВВПЗУ в м.Києві), третя особа: ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією родиною, визнання права на страхову виплату та зобов'язання виплатити страхову суму, -

В С Т А Н О В И В :

В травні 2015 р. позивач звернувся до районного суду з позовом, в якому просить визнати за ним право на половину від одноразової допомоги в розмірі п'ятирічного заробітку потерпілого від нещасного випадки на виробництві, що стався з його сином ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3., в розмірі 102 990,6 грн.

В ході попереднього судового засідання 18.05.2015 р. позивач уточнив позовні вимоги, збільшивши їх, та подав відповідну заяву, в якій просить доповнити прохальну частину позову ще вимогами про зобов'язання відповідача виплатити позивачу вищевказану суму в розмірі 102 990,6 грн.

В судовому засіданні 25.06.2015 р., до початку розгляду справи по суті, позивач уточнив позовні вимоги, подавши відповідну заяву, в якій просить доповнити прохальну частину позову додатковим пунктом, саме зобов'язавши відповідача виплатити позивачу вищевказану суму в розмірі 102 990,6 грн.

Крім того, в судовому засіданні 25.06.2015 р., до початку розгляду справи по суті, позивач подав заяву про зміну предмету позову, в якій просить встановити ще факт спільного проживання позивача разом з сином ОСОБА_1 з дня народження останнього (ІНФОРМАЦІЯ_4.) по день смерті, що стався ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заяви про доповнення до позову та зміну предмету позову прийняті до одного провадження з первісним позовом.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3. о 18.30 год. внаслідок нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом, на приватному підприємстві "Вітал Вуд-Інвест" загинув син позивача - ОСОБА_6. 19.01.2015 р. позивач, як батько загиблого, звернувся до начальника УВД ФССНВ у м. Києві щодо надання одноразової допомоги у зв'язку з загибеллю сина, як члена сім'ї, але 10.02.2015 р. позивач отримав лист № Т-07/08-18, яким йому відповідач відмовив йому в отриманні цієї одноразової допомоги сім "і та особам, які мають на неї право у разі смерті потерпілого, де стверджує, що на момент нещасного випадку до сім'ї потерпілого ОСОБА_6 (загиблого) належала його дружина -ОСОБА_5, якій і було призначено та виплачено вищезазначену допомогу. Згідно постанови від 05.01.2015 р. № 2605/911/911/2 про призначення одноразової допомоги сім'ї та особам, які мають на неї право у разі смерті потерпілого, було призначено одноразову допомогу в розмірі 205 981 грн. 20 коп. лише ОСОБА_5 (дружині померлого). Відповідно до постанови від 05.01.2015 р. № 2605/911/911/3 про призначення щомісячної страхової виплати особам, які мають на неї право у разі смерті потерпілого, та відповідно до ст.33, 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які причинили втрату непрацездатності" було призначено суму щомісячної страхової виплати особі, яка має на неї право, а саме: позивачу (батьку померлого) у розмірі 858,26 грн. з ІНФОРМАЦІЯ_3. безстроково. До смерті сина позивач проживав разом зі своєю дружиною -ОСОБА_7, сином ОСОБА_6, який загинув, та його дружиною ОСОБА_5 Дружина позивача (матір загиблого) ОСОБА_7, не витримавши гибелі сина, через місяць померла - ІНФОРМАЦІЯ_5. Згідно з ч.2 ст.З Сімейного кодексу України вони всі складали одну сім'ю, оскільки спільно проживали, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.7 ст.34, ст.33 Закону України від 23.09.1999 р. «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" позивач має право одноразову допомогу у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку в розмірі, не меншим за однорічний заробіток потерпілого, як був членом член сім'ї померлого на час смерті останнього. Тому просить визнати за ним це право та зобов'язати відповідача виплатити позивачу половину від одноразової допомоги в розмірі п'ятирічного заробітку потерпілого від нещасного випадку на виробництві, що стався ІНФОРМАЦІЯ_3., у сумі 102 990,6 грн. Крім того, просить встановити факт проживання позивача однією сім'єю з сином, з народження сина (ІНФОРМАЦІЯ_4.) по день його смерті (ІНФОРМАЦІЯ_3.), оскільки такий факт дає право на отримання позивачем одноразової допомоги на підставі ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності". В цій частині позовні вимоги мотивує тим, що позивач є батьком померлого ОСОБА_6, матір'ю є ОСОБА_7, з якою позивач перебував в шлюбі з 16.06.1973 року. Після смерті сина ОСОБА_7 теж померла ІНФОРМАЦІЯ_5. До самої смерті сина вони всі разом проживали в однієї квартирі. Крім того, дружина померлого (ОСОБА_5.) досі проживає з батьком свого померлого чоловіка - позивачем по справі і користується всіма благами, якими користувався її чоловік.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та дав пояснення, аналогічні викладеним в позові обставина, вказавши, що одноразову допомогу в розмірі 5-річного заробітку загиблого сина ОСОБА_6 (205 981,2 грн.) отримала його дружина ОСОБА_5 Між тим, син і після свого одруження з ОСОБА_5 проживали однією сім'є з ним та ОСОБА_7, мешкаючи в одній квартирі, сумісно годувалися та разом їздили та несли витрати по квартирі. Тому він має право на отримання від відповідача страхової виплати у вигляді половини від одноразової допомоги, що отримала ОСОБА_5, тобто в розмірі 102 990,6 грн. Він звернувся до відповідача за призначенням одноразової допомоги, але йому були призначені лише щомісячні страхові виплати.

Представник позивача ОСОБА_2 (за довіреністю) в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та пояснила, що є дочкою позивача та рідною сестрою ОСОБА_6, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3. на виробництві. Після свого одруження вона 17 років не живе разом з батьками, але дуже часто їх відвідувала, в т.ч. і після одруження брата на ОСОБА_5 Вони (батьки та брат з дружиною ) всі разом проживали однією сім'єю, мали спільний бюджет та вели сумісне господарство.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Чаруха Р.Р. просив задовольнити позовні вимоги та пояснив, що позивач на підставі ст.3 ч.2 СК України складав одну сім'ю зі своїм загиблим сином. Тому, крім ОСОБА_5, позивач, як член сім'ї ОСОБА_6, на підставі ст.33 «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" має право на одержання одноразової допомоги після смерті сина ОСОБА_6, загиблого на виробництві, у розмірі, встановленому ч.7 ст.34 вказаного Закону. Але відповідач не визнає за позивачем таке право, тому просить встановити факт, що має юридичне значення, - проживання однією сім'єю, визначити за позивачем право на одноразову допомогу та зобов'язати відповідача виплатити таку одноразову допомогу.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову та надав письмові пояснення, посилаючись на таке. У зв'язку із призначенням ОСОБА_5 одноразової допомоги у зв'язку із смертю внаслідок нещасного випадку на виробництві її чоловіка - ОСОБА_6, до відповідача звернувся батько загиблого потерпілого ОСОБА_1 із запитом від 19.01.2015 р. про надання інформації щодо призначення йому одноразової допомоги у зв'язку із загибеллю сина, як члену його сім'ї, посилаючись на спільне проживання. Подання зазначеного запиту було мотивоване суперечками з невісткою щодо її права на частину його квартири та права на призначення та виплату їй одноразової допомоги у зв'язку із загибеллю чоловіка внаслідок нещасного випадку на виробництві, а також залишенням без моральної, фізичної та фінансової підтримки. У запиті було зазначено, що відповідь на запит необхідна позивачу для можливості звернення до вищестоящих інстанцій. У відповідь на зазначений запит, листом від 10.02.2015 р. за вих.№ Т-07/08-18, відповідач повідомив позивача про законність підстав прийняття рішень та оформлення відповідних постанов Фонду, якими дружині загиблого сина позивача було призначено одноразову допомогу у зв'язку із смертю чоловіка внаслідок нещасного випадку на виробництві, а позивачу були призначені щомісячні страхові виплати, як непрацездатній особі, що не перебувала на утриманні померлого, але мала на це право. Підстави вчинення відповідачем зазначених дій були обґрунтовані відповідними нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що спричинили втрату працездатності» (далі - Закон). Доводи позивача про наявність правових підстав для призначення і виплати йому частини одноразової допомоги у зв'язку із загибеллю сина, як члену сім'ї, а також заперечення проти призначення та виплати дружині загиблого сина суми одноразової допомоги, вважає безпідставними та необґрунтованими тому, що п.4 ст.3, ч.1 ст.4 Сімейного кодексу України визначають перелік підстав створення сім'ї та право особи на створення власної сім'ї, однією з яких є зареєстрований шлюб. ОСОБА_6 та ОСОБА_5. (до шлюбу ОСОБА_5., зареєструвавши між собою шлюб, створили власну сім'ю. Оскільки членом сім'ї ОСОБА_6 була лише його дружина - ОСОБА_5, право на одержання одноразової допомоги на сім'ю належить тільки їй. Позивач, на підставі кровного споріднення, не може вважатись членом сім'ї свого сина, незалежно від того, що вони проживали разом. Також, на день смерті сина, позивач не перебував на його утриманні. В даному випадку мова іде про проживання на одній житловій площі (квартирі) двох сімей: потерпілого і його дружини; батька і матері потерпілого. Відповідно до підпункту 6.1.1 пункту 6.1 розділу 6 «Призначення виплати одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати особам, які мають на неї право, в разі смерті потерпілого» Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат (далі - Порядок), затвердженого постановою правління Фонду від 27.04.2007 року № 24 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.06.2007 року за № 715/13982, до переліку документів до заяви для призначення одноразової допомоги додається, зокрема, копія свідоцтва органу реєстрації актів громадянського стану про шлюб (завіреної працівником робочого органу виконавчої дирекції Фонду на підставі оригіналу або в іншому установленому законодавством порядку). Зазначений документ (свідоцтво про шлюб), у разі перебування потерпілого на день смерті у зареєстрованому шлюбі, підтверджує право особи (жінки/чоловіка) на призначення їй виплати одноразової допомоги. Відповідно до статті 5 Закону одними із основних принципів страхування від нещасного випадку є, зокрема, своєчасне та повне відшкодування шкоди страховиком, а також цільове використання коштів страхування від нещасного випадку. Розподіл суми одноразової допомоги між членами сім'ї померлого потерпілого та/або виплата її частинами не передбачена Законом. Також, підпунктом 6.1.8 пункту 6.1 Порядку встановлено, що непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право (незалежно від того, разом вони проживали чи окремо), - мають право тільки для призначення щомісячних страхових виплат. Керуючись пунктом 5 частини другої статті 33 Закону та підпунктом 6.1.8 пункту 6.1 Порядку відповідачем було прийнято рішення про призначення позивачу щомісячної страхової виплати та оформлено відповідну постанову Фонду. В зв'язку з чим, відповідач своєчасно та у повному обсязі виконав зобов'язання щодо призначення і виплати одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати особам, які мають на них право, у зв'язку із смертю потерпілого. Сума призначеної ОСОБА_5 одноразової допомоги виплачена їй у повному обсязі, а позивачу щомісячно виплачується належні йому суми страхового відшкодування.

Притягнута за клопотанням представника відповідача до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та пояснила, що з 28.07.2007 р. вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, проживали вони в квартирі батьків чоловіка. Але у неї з чоловіком була окрема сім'я від сівиьї його батьків, оскільки у них був свій холодильник, готувала їжу вона на себе та чоловіка, за оплату комунальних послуг та квартирної плати передавала його батькам половину суми, у них з чоловіком був свій сумісний бюджет.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідка ОСОБА_8, дослідивши матеріали страхової справи № на ім'я ОСОБА_6 та матеріали цивільної справи, приходить до таких висновків.

19 червня 2014 р. о 18.30 год на приватному підприємстві «Вітал-Буд-Інвест» загинув ОСОБА_6. Вказаний випадок був визнаний нещасним випадком, пов'язаний з виробництвом, що підтверджується актом по формі Н-1 від 31.10.2014 р., актом проведення спеціального розслідування нещасного випадку по формі Н-5.

Позивач по справі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є батьком загиблого, а третя особа по справі ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, - дружиною загиблого, з якою останній перебував у зареєстрованому щлюбі та дітей не мав.

В грудні 2014 р. вказані особи звернулися до відповідача з письмовими заявами про призначенням страховим виплат у зв'язку зі смертю годувальника.

В судовому засіданні встановлено, що постановою УВД Фонду соц.страхування НВВПЗУ в м.Києві від 05.01.2015 р. № 2605/911/911/1 ОСОБА_5, як дружина померлого, та ОСОБА_1, як батько померлого, взяті відповідачем на облік осіб, які мають право на страхові виплати в разу смерті потерпілого із за реєструванням по них страхових випадків «втрата годувальника».

Як вбачається з постанови відповідача від 05.01.2015 р. № 2605/911/911/2, відповідно до ст.34 ч.7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що спричинили втрату працездатності» одноразова допомога в разі смерті потерпілого його сім'ю в розмірі 5-річної заробітної плати потерпілого (в сумі 205 981,2 грн.) призначена дружині ОСОБА_5 (арк.спр.8).

Постановою відповідача від 05.01.2015 р. № 2605/911/911/3, відповідно до ст.33 ч.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що спричинили втрату працездатності» позивачу ОСОБА_1 призначені щомісячні страхові виплати як особі, яка має на них право, в розмірі 858,26 грн. безстроково, починаючи з 19.06.20014 р. (арк.спр.9).

Вказані обставини не оспорюється особами,що беруть участь у справі.

Як вбачається з наданих документів ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_4., його батьками є ОСОБА_1, 1944 року народження, та ОСОБА_7, 1950 року народження, які перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.06.1973 р.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що вказані особи були постійно зареєстровані та проживали за адресою: АДРЕСА_1, власником особового рахунку є ОСОБА_1, а з 17.09.2009 р. у вказаній квартирі з 17.09.2009 р. була постійно зареєстрована та проживала ОСОБА_5, що підтверджено довідкою форми № 3 КП «Введеньське Подільського району м.Києва» від 30.07.2014 р. № 396 (арк.спр.19).

Як вбачається з вищевказаної довідки, квартира, в якій мешкали сторони, є 3-кімнатною, реєстрація до неї ОСОБА_5 відбулася як дружини сина, зі згоди власника, особовий рахунок на квартиру з часу вселення ОСОБА_5 не розподілявся на 2 родини.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8, який знає сім'ю ОСОБА_5 з 1975 р., працював разом з ОСОБА_1 та прожував в одному під'їзді ними, підтвердив факт сумісного проживання ОСОБА_6 однією сім'єю зі своїми батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_7 і після одруження на ОСОБА_5

У суду не має підстав стави під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Дані про його заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, його показання об"єктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим доказам.

Крім того, ОСОБА_5, заперечуючи факт проживання однією сім'єю з ОСОБА_1, не спростувала доказів, які були надані позивачем.

Тому, оцінивши всі докази в їхній сукупності, суд вважає, що вказані обставини дають суду підстави зробити висновок про те, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що на час смерті ОСОБА_6, загиблого на виробництві ІНФОРМАЦІЯ_3., він спільно проживав зі своїм батьком ОСОБА_1, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання за позивачем права на одноразову допомогу після смерті свого сина та зобов'язання відповідача виплатити таку одноразову допомогу, суд виходить з такого.

Після призначення позивачеві щомісячних страхових виплат (05.01.2015 р.) останній заявою від 19.01.2015 р. звернувся до відповідача з проханням відповіді щодо надання йому одноразової допомоги в зв'язку з загибеллю сина.

Лістом УВД Фонду соц.страхування НВВПЗУ в м.Києві від 10.02.2015 р. ОСОБА_1 повідомлено про те, що відповідно до ст.34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що спричинили втрату працездатності» одноразова допомога на сім'ю у розмірі 5-річної зарплати ОСОБА_6 виплачено та виплачено його дружині ОСОБА_5, а він відповідно до ст.33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що спричинили втрату працездатності» має право на отримання щомісячних страхових виплат.

Відповідно до ст.34 ч.7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що спричинили втрату працездатності» у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання розмір одноразової допомоги його сім'ї повинен бути не меншим за п'ятирічну заробітну плату потерпілого і, крім того, не меншим за однорічний заробіток потерпілого на кожну особу, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого.

Таким чином, право на одноразову допомогу в розмірі 1-річного заробітку потерпілого законодавець пов'язує з фактом перебування на утриманні, а не з фактом проживання однією сім'єю. Саме цей факт май юридичне значення для виникнення правовідносин щодо отримання такої одноразової допомоги. Але про встановлення факту перебування на утриманні загиблого сина позивачем у встановленому законом порядку вимоги не заявлялися.

Посилання сторони позивача на те, що він має право на таку одноразову допомогу безпосередньо на підставі ст.33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що спричинили втрату працездатності», оскільки, як непрацездатна особа, перебував на утриманні померлого або мав на день його смерті право на одержання від нього утримання, не ґрунтуються на законі, оскільки вказана правова норма регулює право на одержання саме щомісячних страхових виплат, які і були призначені позивачеві постановою відповідача від 05.01.2015 р.

Таким чином, вимоги позивача в цій частині не засновані на законі, тому не підлягають задоволенню.

На підставі ст.88 ч.2 ЦПК України судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, ст.ст.33, 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що спричинили втрату працездатності», керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212, 213, 214-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві на професійних захворювань України в м.Києві, третя особа: ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією родиною, визнання права на страхову виплату та зобов'язання виплатити страхову суму - задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім'єю з сином ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3., на час смерті останнього.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова