АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 657/1630/14-ц
Справа № 22-ц/791/1809/15 Головуючий в суді 1 інстанції: ОСОБА_1 Категорія: 39 Доповідач: Склярська І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року липня місяця 20 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі :

Головуючого: Склярської І.В.

Суддів: Цуканової І.В.

ОСОБА_2

При секретарі: Благовещенській О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 26 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: державний нотаріус Каланчацької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 03.08.2013 року помер його батько ОСОБА_6, після смерті якого відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме: 1) земельну ділянку площею 0,1378 га, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: Херсонська область, Каланчацький район, с. Хорли, вул. Леніна, 38; 2) житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Херсонська область, Каланчацький район, с. Хорли, вул. Леніна, 38; 3) земельну ділянку переданої для розміщення магазину «Квіти» розміром 168 кв.м., що розташована за адресою: Херсонська область, Каланчацький район, смт. Каланчак, вул. Леніна, № 7-а; 4) магазин «Квіти», що розташований за адресою: Херсонська область, Каланчацький район, смт. Каланчак, вул. Леніна, № 7-а; 5) ? частка трикімнатної квартири № 67, яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. М. Лагунової, 10; 6) житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Херсонська область, Каланчацький район, с. Хорли, вул. Леніна, 36; 7) земельну ділянку площею 0,1470 га, що розташована за адресою: Херсонська область, Каланчацький район, с. Хорли, вул. Леніна, 36 та на рухоме майно: 1) легковий автомобіль KIA PICANTO, тип легковий хетчбек, рік випуску 2007; 2) вантажний автомобіль ЗИЛ-ММЗ, 1990 рік випуску; 3) вантажний автомобіль ГАЗ 353Б, рік випуску 1980.

Також зазначив, що він постійно проживав разом з батьком, доглядав за ним, оскільки останній тяжко хворів, був інвалідом І групи та людиною похилого віку. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, позивачу стало відомо, що з аналогічною заявою звернулася його сестра, донька померлого, відповідач - ОСОБА_4, яка з позивачем та спадкодавцем разом не проживала, зареєстрована та фактично проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. Враховуючи те, що відповідач з батьком мала погані відносини, з 2009 року майже припинила з ним спілкування, після сповіщення про смерть батька, на похорони не зявилась, свідомо ухилялася від надання батьку моральної та матеріальної допомоги, незважаючи на перебування останнього в безпорадному стані, просив усунути ОСОБА_4 від права на спадкування за законом спадщини, відкритої внаслідок смерті ОСОБА_6, який помер 03.08.2013 року.

Рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 26 травня 2015 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Письмові заперечення до суду апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши доповідача, представника апелянта, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з підстав недоведеності умисного ухилення відповідача від надання допомоги покійному батьку та відсутності підстав для усунення останньої від права на спадкування за законом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, 03.08.2013 року помер ОСОБА_6 (а.с.7,8), який був батьком сторін, та після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді рухомого та нерухомого майна.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 стали позивач ОСОБА_3 та відповідач - ОСОБА_4, які звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини.

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 28.08.2013 року за № 34960011, після смерті ОСОБА_6 в Каланчацькій державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 139/2013 (а.с.38).

Згідно зі ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, суд при вирішенні такої справи повинен установити і факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та його потребу в допомозі цієї особи.

Безпорадний стан слід розуміти як безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у звязку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз'яснено, що під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обовязку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, повязане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обовязок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Крім того, при розгляді таких справ суду належить зясовувати, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу

Таким чином, відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК лише при одночасному настанні цих обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від права на спадщину.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_6 страждав на тяжку хворобу та був інвалідом І групи з 08.10.2007 року (а.с.17).

Відповідно до листа Херсонської обласної клінічної лікарні від 11.02.2015 року № 149/01-08, ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні в гематологічному відділенні з 26.06.2008 року по 19.07.2008 року (історія хвороби № 11903) та з 12.03.2012 року по 15.03.2012 року (історія хвороби № 04729) (а.с.137).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6, який був інвалідом 1 групи, періодично проживав у м. Бровари у ОСОБА_4

Право власності на частину спадкового майна, а саме по ? частини на три автомобіля визнано за ОСОБА_4 рішенням Каланчацького районного суд Херсонської області від 18.12.2014 року, яке ОСОБА_3 не оспорено (а.с.119).

Майновий стан спадкодавця, у власності якого знаходилися три земельні ділянки, два житлових будинку, магазин «Квіти», ? частина квартири, легковий автомобіль та два вантажних автомобіля, не дає підстав для висновку про необхідність надання матеріальної допомоги спадкодавцю.

Окреме проживання ОСОБА_4 (м. Бровари Київської області) від спадкодавця (с. Хорли Херсонської області) також унеможливлює надання безпосередньої фізичної допомоги спадкоємцем спадкодавцю.

З огляду на зазначені вимоги закону, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, правильно визначивши, які правовідносини випливають із встановлених обставин справи, застосувавши до спірних правовідносин норму закону, яка підлягала до застосування, та встановивши відсутність правових підстав для усунення відповідача від права на спадкування за законом після смерті її батька, оскільки позивачем не доведено наявності винної поведінки відповідача, та потреби спадкодавця в допомозі останньою, суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про відмову в задоволені позову.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що наявність сварок між сторонами та нині покійним ОСОБА_6 не є підставою для усунення права на спадкування.

Посилання апелянта на те, що у сторін по справі була домовленість про розподіл майна після смерті батьків та позивач, в свою чергу відмовився від своєї частини спадщини на частину квартиру у м. Броварах Київської області на користь відповідача, до уваги колегію суддів не беруться оскільки вказані обставини не можуть бути підставою для усунення відповідача від права на спадкування за законом після смерті спадкодавця.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про те, що цільове призначення грошових коштів, надісланих відповідачем відповідно до квитанцій (а.с.113-116), було повернення боргу ОСОБА_3, а не для лікування померлого батька, оскільки позивачем належними й допустимими доказами, у відповідності до ст.ст. 10,60 ЦПК України, не доведено, що вказані грошові кошти були спрямовані саме на повернення боргу позивачу.

Доводи апеляційної скарги про те, що догляд за хворим батьком, мав триваючий характер та відповідач, в свою чергу, ніякої допомоги не надавала, своїми діями фактично спричинила лише погіршення стану померлого, що є підставою для усунення останньої від права на спадкування за законом, до уваги колегією суддів не беруться, оскільки відомості, які б свідчили про те, що спадкодавець, який був матеріально забезпечений, додатково потребував та просив про неї відповідача, яка проживала окремо від нього, та те, що остання, маючи змогу надати батьку допомогу, умисно ухилялася від її надання, в матеріалах справі відсутні.

Таким чином, висновки місцевого суду щодо відсутності правових підстав для задоволення позову належним чином мотивовані, підтверджуються матеріалами справи, узгоджуються з нормами матеріального права, що регулюють спірні правовідносини. При цьому, суд дав належну оцінку зібраним у справі доказам, висновки щодо яких обґрунтовано виклав в мотивувальній частині рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги колегією суддів не приймаються до уваги як такі, що не підтверджені належними доказами, не ґрунтуються на вимогах закону, що регулюють спірні правовідносини, та не спростовують мотивованих висновків суду, а тому підлягають відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 26 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: