АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/1993/15 Головуючий в І інстанції Кузьміна О.І. Категорія: 5 Доповідач: Цуканова І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р Ї Н И

2015 року липня місяця «17» дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Цуканової І.В.
Суддів:Вейтас І.В.,
Склярської І.В.
при секретарі: За участю адвоката:Благовещенській О.О. Дмитрука С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на заочне рішення Суворовського районного суду м.Херсона від «19» липня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_9 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_10 до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2012р. ОСОБА_9 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_10 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про відшкодування витрат на утримання, за період з березня 2012р. по червень 2012р., квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка належить сторонам на праві спільної часткової власності.

При цьому посилався, що ОСОБА_10 належить квартира в частці 1/8, ОСОБА_7 - 5/8, ОСОБА_8 - ?, проте всі витрати по утриманню житлового приміщення несе він в інтересах неповнолітньої дитини. Всього ОСОБА_9 просив стягнути з відповідачів 1011,07 грн., виходячи з суми понесених витрат 1155,51 грн., з яких витрати ОСОБА_10 пропорційно до частки в праві власності становлять 144,44 грн.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 19.07.2012р. позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 1011,07 грн. в рахунок відшкодування витрат на утримання нерухомого майна. Стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 по 107,30 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Ухвалою цього ж суду від 16.06.2015р. заяву ОСОБА_6 в інтересах відповідачів про перегляд вказаного заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просив заочне рішення від 19.07.2012р. скасувати, ухвалити нове про відмову в позові, посилаючись на порушення судом норм процесуального права щодо забезпечення участі сторони в судовому засіданні.

В письмових запереченнях ОСОБА_9 доводи апеляційної скарги не визнав, просив рішення суду залишити без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, представників позивача, представника відповідачів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що сторони є співвласниками житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1: ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на житло №102 від 21.04.1993р. та свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.07.2008р. належить 5/8 частин квартири, ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.08.2008р. належить ? частина квартири, ОСОБА_10 на підставі договору дарування від 06.03.2012р. належить 1/8 частина квартири.

Вказані обставини встановлені рішенням апеляційного суду Херсонської області від 20.12.2012р. у справі за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_11, ОСОБА_10 про припинення права власності на частку у спільному майні, визнання договору дарування недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про відшкодування витрат на утримання майна.

Судом встановлено, із наданих ОСОБА_9 квитанцій, що за період з березня по травень 2012р. включно ОСОБА_9 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_10 витратив на утримання спільного майна 1155,51 грн., а саме:

за теплопостачання - 730,94 грн.,

за водопостачання і водовідведення - 146,70 грн.,

за постачання газу - 43,80 грн.,

за утримання будинку і прибудинкової території - 224,76 грн.,

за банківські послуги - 9,31 грн.

Згідно ч.1 ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Оскільки в належній сторонам квартирі відсутні лічильники газу та води, що підтвердили представники сторін, розмір необхідних витрат на оплату цих житлово-комунальних послуг залежить від кількості зареєстрованих осіб, за матеріалами справи в квартирі зареєстрована одна особа - ОСОБА_7 відповідно факт не проживання сторін та відсутність факту споживання послуг юридичного значення не мають.

Виходячи із зазначеного обов'язку сторін спільно утримувати житлове приміщення, суд правильно встановив, що розмір цих витрат становить загальну суму 1155,51 грн., частка в яких позивача становить 1/8 частину, тобто 144,44 грн. (1155,51:8), відповідно, відповідачі мають нести витрати в сумі 1011,07 грн. (1155,51-144,44).

Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи, підтверджуються дослідженими судом доказами, ґрунтуються на вимогах закону.

Проте судом помилково стягнуто зазначену суму солідарно з відповідачів, в той час як згідно ч.1 ст. 360 ЦК України ОСОБА_7 має нести участь у витратах в розмірі 5/8 частин, тобто 722,19 грн., ОСОБА_8 - в розмірі ? частини, тобто 288,88 грн., в таких же частинах мають бути розподілені і судові витрати, стягнуті на користь ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_10 - з ОСОБА_7 - 153,57 грн., з ОСОБА_8 - 61,43 грн.

Оскільки судом неправильно застосовано норму матеріального права, неправильно визначено розмір сум, що підлягають стягненню з кожного відповідача, то оскаржуване рішення суду слід змінити, зазначивши вищенаведене.

Доводи апеляційної скарги про необхідність скасувати рішення суду з посиланням на позбавлення можливості відповідачів безпосередньо приймати участь у розгляді справи до уваги не приймаються, оскільки при розгляді справи апеляційним судом їх інтереси представляє представник.

На підставі ч.1 ст. 360 ЦК України, керуючись ст.ст. 303, 316, п.3 ч.1 ст.307, п.п. 3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задовольнити частково.

Заочне рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 19 липня 2012 року змінити.

Зазначити замість стягнення з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 солідарно 1011,07 грн. в рахунок відшкодування витрат на утримання нерухомого майна про стягнення з ОСОБА_7 722,19 грн., з ОСОБА_8 288,88 грн. на користь ОСОБА_9 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_10.

Зазначити замість стягнення з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 по 107,30 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору про стягнення з ОСОБА_7 153,57 грн., з ОСОБА_8 61,43 грн. на користь ОСОБА_9 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_10.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

З оригіналом згідно:

Копія рішення оформлена 23 липня 2015 року

Рішення набрало законної сили 17 липня 2015 року

Суддя: І.В. Цуканова

Секретар судового засідання: О.О.Благовещенська