Справа № 686/5553/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17.07.2015

Хмельницький міськрайонний суд

в складі:головуючої судді - Салоїд Н.М.,

при секретареві Лоб І.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький в залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_3

про стягнення коштів за договором позики

в с т а н о в и в :

У березні місяці 2015 року ОСОБА_2 звернулася із позовом до суду, який обґрунтовує тим, що 27 квітня 2007 року з відповідачем був укладений договір позики за умовами якого вона передала позичальнику кошти в сумі 5 000 доларів США строк повернення якої першу вимогу. Передача означеної суми коштів відповідачеві підтверджується письмовою розпискою від 27.04.2007 року.

25 листопада та 30 грудня 2014 року відповідачу направлені вимоги про повернення боргу, однак позичальник коштів не повернув. Просить стягнути з відповідача грошові кошти еквівалентні 5 000 доларів США за офіційним курсом НБУ на день ухвалення судового рішення та судові витрати в примусовому порядку.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав в частині неповернутої суми позики в розмірі 5 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 17.07.2015 року становить 109 933,5 грн.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку.

Заслухавши доводи представника позивача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом достовірно установлено, що 27 квітня 2007 року відповідач ОСОБА_3 позичив у ОСОБА_2 кошти в сумі 5 000 доларів США, які мав повернути позичальник на першу вимогу позикодавця, що підтверджується письмовою розпискою від 27.04.2014 року.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Сторони при укладанні договору позики дотримались письмової форми договору відповідно до вимог частини 2 статті 1047 Цивільного кодексу України, згідно якої на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання їй позикодавцем визначеної грошової суми.

Так, з аналізу ст. ст. 510, 545 ЦК України та відповідно до ст. ст. 1046, 1047 ЦК України розписка є борговим документом та може бути надана позикодавцем для підтвердження перед ним невиконаного зобов'язання за договором позики.

Позичальник, як передбачено частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з розпискою від 27 квітня 2007 року ОСОБА_3 зобов'язався повернути грошові кошти в розмірі 5 000 доларів США на першу вимогу позикодавця. ОСОБА_2 направила таку вимогу позичальнику 25.11.2014 року, тому строку вимоги боргу за договором позики не пропустила.

Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, то сума, що підлягає оплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

У п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим НБУ на день ухвалення рішення.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 за умовами договору позичених коштів не повернув, тому кошти в розмірі 109 933,50 грн., що еквівалентно 5 000 доларів США на день ухвалення рішення підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог закону у примусовому порядку на користь позивача. (5 000 х 2198,67 = 109 933,5 грн.)

За наведених підстав позов слід задоволити та стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 109 933,50 грн., що еквівалентно 5 000 доларів США та судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,60,210, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) борг у сумі 109 933,50 грн. (Сто дев»ять тисяч дев»ятсот тридцять три грн. 50 коп.), що еквівалентно 5 000 доларів США за офіційним курсом НБУ станом на 17 липня 2015 року та судові витрати 1167,5 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив протягом 10 днів з часу отримання його копії до Хмельницького міськрайонного суду.

Суддя: