Справа № 752/5136/15-ц
Провадження по справі № 2/752/3218/15
РІШЕННЯ

Іменем України

10.12.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Хоменко О.Л.,

при секретарі Котович Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Арестович-Корнійчук Олеся Миколаївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мартишенко Світлана Станіславівна про визнання заповіту недійсним ,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся з позовом про визнання заповіту недійсним.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_5 Після смерті бабусі стало відомо, що за життя вона склала заповіт на належне їй майно на ім`я свого сина ОСОБА_2 (відповідача у справі), який прийняв спадщину у встановлений законом строк, а позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

ОСОБА_5 в свій час успадкувала майно свого чоловіка ОСОБА_6, який пішов з життя незадовго до її смерті і який мав намір перед смертю оформити на позивача дарчу на належне йому майно, а саме: на ? частку квартири АДРЕСА_1, на ? частину земельної ділянки, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с.Княжичі та будинок, що знаходиться на вказаній земельній ділянці, в будівництво якого вона та її чоловік вкладали власні кошти.

Тому наявність заповіту у померлої ОСОБА_5 стала для неї несподіванкою.

Після смерті діда ОСОБА_6 вона не мала змоги бачитися з бабусею ОСОБА_5 через фактичну ізоляцію останньої від позивача та членів її сім`ї, яких відповідач та члени його сім`ї навмисно не пускали до помешкання шляхом заміни замка на вхідних дверях квартири бабусі, не давали можливості спілкуватися по телефону, в зв'язку з чим в останній рік життя ОСОБА_5 позивач взагалі нічого про неї не знала, а про її смерть дізналася лише через тиждень.

Враховуючи зазначені обставини, вона вважає, що під час вчинення та посвідчення заповіту не було дотримано вимог ст.203 ЦК України, а саме: не було вільного волевиявлення, що відповідало внутрішній волі ОСОБА_5

Крім того, в момент вчинення заповіту ОСОБА_5 не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, так як в останні роки життя тяжко хворіла на ряд захворювань, зокрема, на цукровий діабет, відчувала сильний головний біль у зв'язку із приступами гіпертонії, внаслідок чого погано сприймала дійсні події.

Просила визнати недійсним заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мартишенко С.С., складений від імені ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_2

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовільнити.

Відповідач та його представники з позовом не згідні і пояснили, що ОСОБА_5 дійсно страждала на цукровий діабет і катаракту, проте до самої смерті вона себе самостійно обходила, готувала їжу, мала ясний розум, чітку пам'ять, любила вишивати та розгадувати кросворди; була щирою та відкритою людиною. Хто мав бажання, міг з нею спілкуватись, але позивач не цікавилась станом здоров`я своєї бабусі.

Вважають, що підстав для задоволення позову немає, так як оформлення заповіту на користь відповідача відповідало власній волі померлої ОСОБА_5 , яка на момент його складання чітко усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними.

Просять в задоволенні позовних вимог відмовити.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мартишенко С.С. вважає, що позов задоволенню не підлягає і пояснила, що до неї звернувся відповідач з приводу того, що його мати бажає скласти заповіт, а так як вона є особою похилого віку і їй тяжко пересуватися, є необхідність скласти заповіт вдома.

Вийшовши за місцем проживання ОСОБА_5 та поспілкувавшись з останньою, вона з`ясувала, що та чітко розуміє, чого хоче. Повернувшись в нотаріальну контору, вона роздрукувала заповіт, після чого знову прибула за місцем проживання заповідача. ОСОБА_5 прочитала заповіт і підписала його, після чого вона знову повернулась в нотаріальну контору, де завірила заповіт.

Заповіт було складено на користь відповідача. Про внуків ОСОБА_5 нічого не говорила. Жодних сумнівів з приводу того, що на заповідача здійснюється тиск, у неї не вникло.

В кімнаті, де складався заповіт були присутні тільки вона і ОСОБА_5 Наслідки складання заповіту нею були роз'яснені і заповідач ніяких заперечень по змісту заповіту не висловлювала.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Арестович-Корнійчук О.М. в судове засідання не з`явилась, про день розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, представників відповідача, третю особу, свідків та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 29.02.2012 року ОСОБА_5 юуло складено заповіт на належне їй майно на користь відповідача. Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мартишенко С.С. та зареєстровано в реєстрі за №218 (а.с.110).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.82).

З копії паспорта ОСОБА_5 вбачається, що на день смерті вона була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.111).

28.07.2014 року представник позивача ОСОБА_7 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Арестович-Корнійчук О.М. із заявою про видачу на ім`я позивача свідоцтва про право на спадщину за законом на відповідну частку спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_5

Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Арестович-Корнійчук О.М. від 28.07.2014року у видачі на ім`я позивача свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено, так як спадкування по спадковій справ після померлої ОСОБА_5 здійснюється за заповітом, а також оскільки не було надано всіх документів, необхідних для вчинення вказаних нотаріальних дій.

Свідок ОСОБА_8 показав, що позивач - його колишня дружина, з якою він перебував у шлюбі з 1996 року по 2010 рік. Між нею та її дідом ОСОБА_6 були хороші стосунки. Він також один час працював в одній фірмі з ОСОБА_6, а бабусю позивача ОСОБА_5 возив на базар.

У ОСОБА_6 було дві дачі: одна - в с.Княжичі, яку він планував залишити позивачу, а інша - в с.Лісники, яка мала залишитись відповідачу.

Особисто він брав участь у перебудові будинку в с.Княжичі. Кошти, які витрачались на будівництво, були спільні: частина -ОСОБА_6, а частина - їх з позивачем.

Щодо стану здоров`я ОСОБА_5, йому відомо, що остання хворіла на цукровий діабет, їй боліла голова та бували запаморочення; кросворди вона розгадувала з лупою. Нічого дивного в її стані він не помічав.

Востаннє він бачив ОСОБА_5, коли ОСОБА_6 лежав хворий.

Обставини складання заповіту ОСОБА_5 йому не відомі.

Свідок ОСОБА_1 показала, що позивач - її сестра, а відповідач - дядько. Приблизно з 1996-1997 років вони з відповідачем не спілкуються. Бабуся ОСОБА_5 знаходилась постійно в квартирі, вишивала, готувала їжу, розгадувала кросворди, але скаржилась на головні болі і поганий зір. На вулицю вона не виходила. Пізніше в неї виявили діабет.

До смерті дідуся ОСОБА_6 вона старалася хоча б раз на місяць їх провідувати, а після смерті дідуся вони з бабусею посварилися, тому що та сказала їй у телефонній розмові, що вони хочуть забрати у неї квартиру.

Про смерть бабусі вони довідались від сторонніх людей.

Дідусь ОСОБА_6 за життя мав намір оформити на сестру земельну ділянку, і деякі документи вони з чоловіком сестри ОСОБА_7 вже почали оформляти.

Вважає, що відповідач міг переконати ОСОБА_5 скласти заповіт на нього.

Свідок ОСОБА_7 показав, що позивач - його дружина. Покійний ОСОБА_6 мав намір оформити дачу в с.Княжичі на позивача і про це говорив. Він особисто брав участь у добудові будинку, завозив землю на ділянку. ОСОБА_6 хотів, щоб він безпосередньо зайнявся питанням оформлення ділянки на позивача. З цією метою він почав збирати необхідні довідки.

З відповідачем вони не спілкувались, так як останній не хотів ні з ким спілкуватись, а у ОСОБА_5 з позивачем були гарні стосунки, поки не помер ОСОБА_6, після чого стосунки погіршились.

Він має медичну освіту і вважає, що на фоні цукрового діабету у ОСОБА_5 міг виникнути старечий склероз. Якось вона зателефонувала йому, щоб він приніс їй фотографії онука, а сама не відчинила двері.

З 12.02.2011 року вони вже не ходили до квартири дідуся.

Свідок ОСОБА_9 показала, що вона два з половиною роки здійснювала догляд за ОСОБА_5 на прохання відповідача. Вона навідувалась до неї двічі на тиждень, готувала їй їжу, допомагала здійснювати заходи особистої гігієни. Інколи ОСОБА_5 хотіла просто поспілкуватися з нею, показувала альбоми з фотографіями.

На вулицю ОСОБА_5 не виходила, бо їй боліли ноги і їй було важко спускатися по сходам. А загалом вона була активною, спілкувалась з подругами, обговорювала серіали, розв'язувала кросворди. Вона погано чула, але носила слуховий апарат.

ОСОБА_6 помер в 2011 році. Позивач його відвідувала. Чому після його смерті позивач перестала спілкуватися з бабусею, їй не відомо.

У відповідача з матір`ю були теплі стосунки. Він ніколи не обмежував її у спілкуванні будь з ким, кожного дня він та його діти її відвідували.

ОСОБА_5 говорила, що хоче, щоб квартира залишилась її єдиному онуку ОСОБА_11.

Свідок ОСОБА_10 показав, що відповідач - двоюрідний брат його матері. Він часто літає з Дніпропетровська за кордон через Київ і кожного разу заходив в гості до ОСОБА_5 Вона завжди раділа, коли до неї хтось приходив. Вона була абсолютно адекватною, в неї був ясний розум. Їй тільки важко було ходити і вона погано чула - потрібно було нахилятися до вуха.

У ОСОБА_5 з відповідачем були гарні стосунки. Він ніколи не обмежував її у пересуванні або у спілкуванні з рідними.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Ст.1234 ч.1 ЦК України визначено, що право на заповіт має особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ст.225 ч.1 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Згідно ст.1257 ч.2 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним,якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Відповідно до ст.60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 29.02.2012 року було складено заповіт на належне їй майно на користь відповідача. Про те, що волевиявлення ОСОБА_5 було справжнім, свідчать пояснення третьої особи приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Мартишенко С.С., яка посвідчувала даний заповіт, дані нею в судовому засіданні.

Той факт, що померлий ОСОБА_6 за життя мав намір оформити земельну ділянку і дачний будинок, що знаходяться в с.Княжичі Броварського району Київської області, на користь позивача, не спростовує дійсності намірів ОСОБА_5 на складання заповіту на користь відповідача.

Не заслуговують на увагу і твердження представника позивача з приводу того, що померла ОСОБА_5, маючи поганий зір і слух, не могла самостійно прочитати заповіт, та будучи інсулінозалежною хворою, могла не в повній мірі розуміти особливості та юридичні наслідки вчинення правочиину.

Так, з показів свідків ОСОБА_8, ОСОБА_1, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вбачається, що, незважаючи на поганий слух та зір, померла ОСОБА_5 вишивала і розгадувала кросворди, користувалась слуховим апаратом і при цьому мала ясний розум.

Таким чином позивачем не доведено той факт, що на день складання заповіту ОСОБА_5 за станом здоров`я не усвідомлювала значення своїх дій, як і факт невідповідності вчиненого правочину її справжній волі.

За таких обставин суд в задоволенні позовних вимог відмовляє.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.1233,1234 ЦК України, ст.ст. 10,60,212-215 ЦПК України. суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Арестович-Корнійчук Олеся Миколаївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мартишенко Світлана Станіславівна про визнання заповіту недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: