Справа № 490/4483/15-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Черенкової Н.П.

при секретарі Ковальовій Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення від 04.12.2012 року у зв*язку із нововиявленими обставинамии по цивільній справі № 1423/92134/2012 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Центрального районного суду м.Миколаєва, що прийнято 04.12.2012 року по справі № 1423/92134/2012 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою.

ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 до судового засідання не з*явились, просили про розгляд заяви у їх відсутність.

ОСОБА_2 до судового засідання не з*явилась, заперечень не надала.

Судом постановлено про розгляд заяви у відсутності вказаних осіб, що відповідає вимогам ст. 365 ч.1 ЦПК України.

Вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Рішенням Центрального суду м. Миколаєва від 04.12.2012 року задоволений позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою.

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області дане рішення суду від 27.03.2013 року залишено без змін.

При цьому, матеріалами справи встановлено, що рішенням Центрального райвиконкому № 711 від 18.11.1977 року за ОСОБА_5 та ОСОБА_3 визначені ідеальні частки в праві власності по вулиці Поштовій, 62, відповідно у розмірі 3/4 та 1/4 частини.

Рішенням Центрального суду від 20.10.2009 року збільшено частку ОСОБА_6 до 81/100. Станом на 20.04.2011 року за ОСОБА_2 зареєстровано на праві власності 81/100 частини житлового будинку.

На підставі рішення Миколаївського виконкому № 89 від 24.03.1989 року за будинком №62 по вулиці Поштовій зареєстровано земельну ділянку розміром 1234 кв.м.

Відповідно до положень ч.2 ст. 120 ЗК України, якщо житловий будинок , будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об*єкти, до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Заявник вказує, що підставою для перегляду рішення є дані МБТІ про те, що на момент виникнення ідеальних часток їх розмір складав по 1 / 2 частині на кожного співвласника, що не було відомо експерту. Вважаючи дану обставину суттєвою, та такою, що стали відомою 03.04.2015 року, ОСОБА_3 і просив їх визнати такими, що підпадають під зміст ст. 361 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, и на час розгляду справи.

Отже, за змістом зазначеної норми, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

Необідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи, але не були відомі заявнику на час розгляду справи, ці обставини не могли бути відомі заявнику , входять до предмету доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов*язки осіб, які беруть участь у розгляді справи.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними ( доказами) , що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. При цьому, рішення може бути переглянуто тільки в частині тих вимог, які стосуються нововиявлених обставин.

Таким чином, наявність документів, наданих заявником, знаходились у матеріалах інвентарної справи МБТІ на момент розгляду справи у 2012 році.

Процесуальні недоліки розгляду справи ( зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів, тощо ), не вважаються нововиявленими обставинами.

Згідно вимог ст. 10 ч.4 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з*ясуванню обставин справи : роз*яснює особам, які беруть участь у справі, їх права, обов*язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

За такого, неподання стороною, або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо ( матеріали МБТІ ), не є підставою для перегляду рішення у зв*язку з ново виявленими обставинами.

Питанння про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі , то зміст рішення був би іншим.

Згідно з ч.3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмету доказування у справі (ст. 179 ЦПК України ).

За роз*ясненнями, викладеними у п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного закононодавства при розгляді цивільних справ ", вбачається, що якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній сумісній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право користування якою має позивач, слід виходити з розміру його ( їх ) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір з приводу користування земельною ділянкою, реальний розподіл вказаного жилого будинку між сторонами не проведено.

Визначаючи порядок користування земельною ділянкою між сторонами, суд першої інстанції виходив з того, що другий варіант висновку відповідає первісним ідеальним часткам, встановленим рішенням Центрального виконкому № 711 від 18.11.1977 року. З таким висновком суду погодився і суд апеляційної інстанції.

За такого, суд вважає, що підстав, передбачених ст. 361 ч.2 п.1 ЦПК України для перегляду рішення відсутні, а тому заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.209, 361-365 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_3 про перегляд рішення від 04.12.2012 року у зв*язку із нововиявленими обставинами по цивільній справі № 1423/ 9213/2012 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги в строки, та порядку, передбаченому ст.ст. 365 ч.3, 293-296 ЦПК України

Суддя Черенкова Н.П.