Номер провадження: 22-ц/785/51/15
Головуючий у першій інстанції Донцов Д. Ю.
Доповідач Бабій А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Бабія А. П.

суддів Станкевича В. А., Ступакова О. А.

при секретарі Стадніченко А. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_2, Державної реєстраційної служби України, третя особа ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність та усунення перешкод у здійсненні права власності, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08. 09. 2014 р.,

в с т а н о в и л а:

10. 12. 2013 р. Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (далі ПАТ "Дельта Банк") звергнулося до суду з позовом до ОСОБА_2, Державної реєстраційної служби України, третя особа ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки - АДРЕСА_1 шляхом передачі її у власність банку та визнання за ним права власності на підставі договору іпотеки, укладеного 26. 03. 2008 р. між АКІБ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_2, в рахунок виконання основного зобовязання щодо оплати заборгованості у розмірі 53212,94 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 425331,03 грн. за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 26. 03. 2008 р., укладеним між АКІБ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_3; зобов'язання Державної реєстраційної служби України здійснити державну реєстрацію права власності на цю квартиру за позивачем; припинення права власності, в тому числі права володіння, користування та розпорядження, іпотекодавця ОСОБА_2 і права користування цією квартирою усіх мешканців, які проживають та зареєстровані в ній; виселення з цієї квартири ОСОБА_2 та усіх інших мешканців з цієї квартири; стягнення судового збору з ОСОБА_2

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20. 05. 2014 р. закрито провадження за позовною заявою ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_2, Державної реєстраційної служби України, третя особа ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність та усунення перешкод у здійсненні права власності в частині зобов'язання Державної реєстраційної служби здійснити державну реєстрацію за ПАТ "Дельта Банк" права власності на АДРЕСА_1.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08. 09. 2014 р. у задоволенні позовних вимог ПАТ "Дельта Банк" відмовлено.

Справа судом першої інстанції розглянута за відсутності сторін і наявності заяви представника позивача про розгляд справи у його відсутність.

В апеляційній скарзі ПАТ "Дельта Банк" ставить питання про скасування рішення суду як незаконного та необґрунтованого.

Зокрема, вказується, що суд не з'ясував усі обставини справи і зазначається обґрунтованість позову і, що Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" не обмежує повноваження судів ухвалювати рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі чинного законодавства і не поширюється на правовідносини, що виникли до його прийняття, а також, що за договором іпотеки іпотекодавець надав свою згоду на стягнення та відчуження предмету іпотеки. Крім того, вказано, що судом першої інстанції не з'ясовано чи поширюється Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" на правовідносини між сторонами, і чи використовується спірна квартира для постійного проживання іпотекодавця, чи є у іпотекодавця інше нерухоме майно, що належить йому на праві власності, чи висловлює іпотекодавець згоду на відчуження майна, чи належить іпотекодавцю інше нерухоме майно на праві спільної сумісної власності, придбане під час перебування в шлюбі, зазначається на відсутність актуальних даних з державного реєстру щодо права власності та міграційної служби щодо реєстрації місця проживання, наявності іншого нерухомого майна, а також без конкретизації вказано, що представнику позивача стало відомо, що предмет іпотеки не використовується для постійного проживання іпотекодавця, і останньому належить на праві власності інше нерухоме майно, в тому числі придбане під час шлюбу, яке не є предметом іпотеки і зареєстроване за іншим з подружжя, для встановлення чого суду необхідно витребувати необхідні докази. Зазначається на відповідність закону та обґрунтованість всіх інших позовних вимог.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, не перешкоджає розгляду справи.

Одночасно апеляційний суд відмічає наявність повідомлення позивача про розгляд справи і заяви представника позивача про розгляд справи у його відсутність.

Розглянувши доводи скарги і перевіривши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позов ПАТ "Дельта Банк" про звернення стягнення на предмет іпотеки не може бути задоволений у зв'язку з застосуванням Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

Підстав для незгоди з даним висновком суду апеляційний суд не вбачає.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов'язання або зобов'язання іншої особи перед іпотекодержателем; іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель; майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника; іпотекодержатель - кредитор за основним зобов'язанням.

Предметом іпотеки за ст. 5 Закону України "Про іпотеку" можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов:

нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація;

нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення;

нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Згідно зі ст. 589 ч. 1, 590 ч. 1, 2 ЦК України, ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, за рішенням суду.

07. 06. 2014 р. набрав чинності Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

Згідно зі підпунктом 1 пункту 1 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" протягом дії цього Закону:

не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу"та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку;

За пуктом 4 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" відповідно до п. 3 цього Закону набирає чинності з дня його опублікування та втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості.

Положеннями ст. 29 ЦК України (в редакції на час розгляду справи судом першої інстанції) визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово, а ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (в редакції на час розгляду справи судом першої інстанції) визначає місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання як адміністративно-територіальну одиницю, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік; реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції; довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи.

Пунктом 1. 6 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України від 22. 11. 2012 р. № 1077, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 2109/22421 від 18. 12. 2012 р., передбачено, що ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування осіб в Україні здійснюється територіальними органами ДМС України та адресно-довідковими підрозділами територіальних органів ДМС України з дотриманням вимог законодавства про захист персональних даних.

Судом встановлено, що за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 26. 03. 2008 р., укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсоцбанк" (далі АКІБ "Укрсоцбанк") та ОСОБА_3, останній отримав від банку 46000 доларів США, що дорівнює еквіваленту 232300 грн. за курсом НБУ на день укладення договору, з наданням кредиту 26. 03. 2008 р. і з погашенням кредиту згідно Додатку № 1 "Графік погашення кредиту" до договору, але не пізніше 26. 03. 2015 р.

За нотаріально посвідченим договором іпотеки від 26. 03. 2008 р., укладеним між ОСОБА_2 і АКІБ "Укрсоцбанк", іпотекодавець ОСОБА_2 у забезпечення виконання зобов'язань боржника ОСОБА_3 перед іпотекодержателем АКІБ "Укрсоцбанк" за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 26. 03. 2008 р. та договором про надання споживчого кредиту № 0 від 26. 03. 2008 р. передала в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно - 2-кімнатну, житловою площею 30,4 кв. м. і загальною площею 39,3 кв. м., кв. АДРЕСА_1; право визначення підстави та способу звернення стягнення належить іпотекодержателю.

На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 27. 10. 2009 р. АКІБ "Укрсиббанк" змінив назву на ПАТ "Укрсиббанк", яке є правонаступником усіх прав та зобов'язань АКІБ "Укрсиббанк", а на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08. 12. 2011 р. право вимоги останнім передано ПАТ "Дельта Банк".

Через неналежне виконання умов вказаного договору про надання споживчого кредиту № № 0 від 26. 03. 2008 р. у ОСОБА_3 станом на 26. 06. 2013 р. утворилася заборгованість у розмірі 53212,94 долара США, що згідно курсу НБУ складає 425331,03 грн., що складається з заборгованості за кредитом в розмірі 31759,8 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 253856,08 грн., заборгованості по процентам за користуванням кредитом в розмірі 21453,14 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 171474,95 грн.

За даними адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області ОСОБА_2 і ОСОБА_3 зареєстровані в АДРЕСА_1.

Вказані обставини справи підтверджені матеріалами справи і ніким не спростовані та не оспорюються у справі.

З урахуванням розгляду справи в суді першої інстанції за відсутності сторін і клопотання представника ПАТ "Дельта Банк" в порядку ст. 303 ЦПК України апеляційним судом було витребувано і досліджено нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами - розгляд справи за відсутності сторін, зокрема, дані стосовно наявності у відповідача ОСОБА_2 у власності іншого нерухомого житлового майна та знаходження її в іншому шлюбі, в якому відповідачу належить на праві власності інше нерухоме майно.

За даними листів відповідних державних органів і державних реєстрів, досліджених апеляційним судом в порядку ст. 303 ЦПК України, у ОСОБА_2 на праві власності є лише житло, в якому вона зареєстрована і яке є предметом іпотеки - кв. АДРЕСА_1, а також є лише дані про зареєстрований 21. 03. 1991 р. шлюб між ОСОБА_4 і ОСОБА_2, який розірвано 19. 08. 1999 р.

При таких обставинах посилання представника позивача в апеляційній скарзі на відсутність актуальних даних міграційної служби щодо реєстрації місця проживання відповідача з одночасним неконкретизованим твердженням про належність відповідачу на праві власності іншого нерухомого майна, в тому числі придбаного під час шлюбу, яке не є предметом іпотеки і зареєстроване за іншим з подружжя, без надання даних про інше місце проживання відповідача, не приймаються до уваги, в тому числі тому, що суд першої інстанції постановив рішення у справі на підставі витребуваних саме цим судом даних адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_2 (а. с. 71-74) і представник позивача не заявляв клопотання про повторне витребування таких даних з будь-яких підстав в суді першої інстанції.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що відповідним державним органом щодо реєстрації місця проживання фізичної особи є лише територіальні органі ДМС України та адресно-довідкові підрозділи територіальних органів ДМС України; на час розгляду справи судом першої інстанції вищевказаними правовими положеннями передбачено офіційну реєстрацію місця проживання при проживанні особи у відповідному місці понад 6 місяців, у зв'язку з чим самі по собі офіційні документи щодо реєстрації місця проживання або інші документи, видані відповідними органами на підставі даних про реєстрацію місця проживання (наприклад, територіальними житлово-експлуатаційними органами з місця проживання фізичної особи), у даному випадку не встановлюють офіційне фактичне постійне чи не постійне проживання фізичної особи у певному місці.

До того ж за діючим законодавством України територіальні житлово-експлуатаційні органи вправі видавати довідки про стан сім'ї та місце реєстрації або проживання лише на підставі даних про реєстрацію місця проживання фізичної особи.

У справі відсутні докази, що ОСОБА_2 не проживає постійно в АДРЕСА_1, у зв'язку з чим з урахуванням наведених правових актів та даних про право власності ОСОБА_2 на предмет іпотеки - квартиру, за адресою якої вона зареєстрована, апеляційний суд за відсутності іншого, в тому числі щодо іншого шлюбу та наявності на праві власності іншого нерухомого житлового майна стосовно ОСОБА_2, виходить з того, що ця квартира - предмет іпотеки є постійним місцем проживання ОСОБА_2

Проаналізувавши матеріали справи і вищевикладені правові положення, апеляційний суд приходить до висновку, що до правовідносин між сторонами підлягає застосуванню Закон України ""Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", в тому числі підпункт 1 пункту 1 цього Закону, і не може бути примусово стягнуто (відчужено без згоди власника ОСОБА_2) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом іпотеки - кв. АДРЕСА_1 згідно із ст. 5 Закону України "Про іпотеку", оскільки таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України ОСОБА_3 (позичальника) за споживчим кредитом, наданим йому кредитною установою - резидентом України в іноземній валюті тому, що це нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання майнового поручителя ОСОБА_2 і у майнового поручителя ОСОБА_2 у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; а загальна площа вказаного нерухомого житлового майна - кв. АДРЕСА_1 (житлова площа в розмірі 30,4 кв. м. і загальна площа 39,3 кв. м.) не перевищує встановлених цим Законом обмежень в розмірі 140 кв. метрів загальної площі для квартири.

Вищенаведені доводи апеляційної скарги спростовуються викладеним, у зв'язку з чим доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги апеляційним судом.

При цьому, апеляційний суд враховує, що відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про правильність висновку суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки з посиланням на положення Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" і оскільки інші позовні вимоги ПАТ "Дельта Банк" у справі є похідними від прийняття рішення щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, то суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позовних вимог ПАТ "Дельта Банк".

Апеляційний суд також враховує, що відповідно до вимог ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції; апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

За викладених обставин судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та дав їм належну правову оцінку, а наведені в апеляційній скарзі доводи висновки суду не спростовують, в зв'язку з чим рішення суду підлягає залишенню без змін.

При цьому, апеляційний суд приймає до уваги, що при встановленні в подальшому даних про те, що відповідач не підпадає під дію Закону України ""Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", позивач не позбавлений звернутися до суду з відповідним позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Керуючись ст. ст. 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 317, 319, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" відхилити, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08. 09. 2014 р. залишити без змін.

Судове рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області А. П. Бабій

В. А. Станкевич

О. А. Ступаков