У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та об'єктів нерухомого майна, за касаційними скаргами Харківської міської ради, ОСОБА_6, представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 28 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2011 року Харківська міська рада звернулася до суду із позовом, у якому з урахуванням уточнень просила зобов'язати ОСОБА_4 звільнити земельну ділянку по АДРЕСА_1 шляхом знесення самочинно збудованих прибудов «А-1» - «а-5», літ. «аб», гаража літ. «З», привести її у первинний для використання стан та повернути територіальній громаді м. Харкова.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 2/5 частини будинку АДРЕСА_1, який розташований на земельній ділянці площею 0,0734 га, належить на праві власності ОСОБА_4, а 3/5 частини - ОСОБА_6

Відповідачка самочинно зайняла 0,0042 га суміжної земельної ділянки, яка належить громаді м. Харкова, та 0,0044 га за рахунок домоволодіння № 66а по вул. Ватутіна, здійснила самочинні добудови і використовує їх, які підлягають знесенню.

Справа судами розглядалася неодноразово.

Останнім рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2014 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Харківської області від 28 квітня 2015 року, у задоволенні позову Харківської міської ради відмовлено.

У касаційних скаргах Харківська міська рада, ОСОБА_6, та представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій. При цьому, Харківська міська рада просить ухвалити нове рішення про задоволення позову, а ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_7 - направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову Харківської міської ради, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що позивачем не доведено факт порушення прав територіальної громади м. Харкова самочинним зведенням прибудов на земельній ділянці по АДРЕСА_1.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів.

За змістом частин четвертої та сьомої статті 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва зазначені в цих пунктах особи можуть вимагати від особи, яка здійснила самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об'єкта або проведення його перебудови власними силами або за її рахунок, приведення земельної ділянки у попередній стан або відшкодування витрат.

З урахуванням змісту вищевказаної правової норми в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою.

Зазначені положення узгоджуються з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України та статті 3 ЦПК України.

Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 17 грудня 2014 року у справі № 6-137цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

При цьому колегія відхиляє твердження Харківської міської ради про преюдиційність фактів, встановлених судами у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про знесення самочинного будівництва, оскільки спір розглядався між іншими сторонами та з інших підстав.

Таким чином, оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди з урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшли висновку про відмову в позові Харківської міської ради.

Інші доводи касаційних скарг висновків судів не спростовують і зводяться до оцінки доказів, що не є компетенцією суду касаційної інстанції в розумінні ст. 335 ЦПК України, і не дають підстав вважати, що судами при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування судових рішень.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Харківської міської ради, ОСОБА_6, представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 відхилити, рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 28 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Журавель

Судді В.А. Черненко

С.П. Штелик