Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-322/2011 р. Головуючий у 1-й інстанції: Картофлицький Г.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2011 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Онищенка Е.А.,

суддів: Маловічко С.В.,

ОСОБА_2

при секретарі Бабенко Т.І.

з участю прокурора Токмакова О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Заступника прокурора Запорізької області в інтересах держави в особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 березня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Бердянської міської ради про визнання права власності на самочинно побудоване нерухоме майно, -

ВСТАНОВИЛА :

В січні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Бердянської міської ради, в якому просив суд визнати за ним право власності на самочинно збудовані обєкти нерухомості: двоповерховий будинок А, душ Д, вбиральню Ж, сарай Г, літню кухню Б, господарчу будівлю Вв домоволодінні № 37-б по вул. Макарова в м. Бердянську, Запорізької області.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 березня 2009 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на двоповерховий будинок А, душ Д, вбиральню Ж, сарай Г, літню кухню Б, господарчу будівлю Вв домоволодінні № 37-б по вул. Макарова в м. Бердянську Запорізької області.

В апеляційній скарзі Заступник прокурора Запорізької обалсті в інтересах держави в особі Державного архітектурно-будівельного контролю в Запорізькій області, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі і застосувати поворот виконання скасованого рішення.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідь судді-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції і обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 на момент звернення з цим позовом був власником земельної ділянки площею 379 кв. м по вул. Макарова, 37-б в м. Бердянську Запорізької області, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. На цій земельній ділянці було збудовано самочинні об"єкти, а саме: житловий будинок "А", літню кухню "Б", душ Д, вбиральню Ж, сарай Г, господарчу будівлю В, на які позивач у відповідності до ст. 376 ч. 5 ЦК України просив визнати за ним право власності з огляду на те, що земельні ділянка знаходиться в його власності, ним отримані висновки компетентних органів щодо відсутності порушень будівельних, пожежних та санітарних норм.

В суді першої інстанції представник територіальної громада в особі Бердянської міської ради проти задоволення позову не заперечував.

Задовольняючи позов, суд виходив із того, що за умови наявності в матеріалах справи висновків про відсутність порушень будівельних, санітарних та пожежних вимог у зведених самочинних будівлях, а також з огляду на відсутність порушення прав інших осіб, є можливим визнання права власності за позивачем на самовільні споруди. Позовні вимоги вирішені судом на підставі ст. 376 ЦК України.

Проте залишились поза увагою суду наступні обставини та вимоги закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Отже, закінчені будівництвом об'єкти як за раніше діючим законодавством, так і за

законодавством, що діє на теперішній час, підлягають прийняттю в експлуатацію приймальними комісіями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів. Експлуатація не

прийнятих у встановленому законодавством порядку об"єктів забороняється.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруди, інше нерухоме майно вважається самочинним, якщо вони збудовані чи будуються на земельній ділянці, котра не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила чи здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Статтею 376 ЦК України також визначені певні правила, за якими можливе визнання за особою права власності на самочинне збудоване нерухоме майно.

Відповідно до ст. 26 ЗУ "Про основи містобудування" спори з питань містобудування вирішуються радами у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.

Згідно з статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання.

З огляду на вказане звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво повинно мати місце при наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного держаного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Проте, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції не встановив такого порушеного права, оскільки Бердянська міська рада визнала позов та не заперечувала проти визнання права власності на самочинні будівлі позивача. При цьому, судом встановлено та зазначено в рішенні, що всі матеріали справи свідчать про те, що не мається перешкод для належного оформлення самовільно побудованих споруд.

Зазначене свідчить, що БМР в межах своєї компетенції могла вирішити це питання і в позасудовому порядку у випадку звернення позивача, який до подання позову до суду таке своє право не намагався використати.

За таких обставин, ухвалене у цій справі рішення вважати обґрунтованим немає підстав, тому воно підлягає скасуванню у відповідності до вимог п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України з постановленням нового рішення протилежного змісту, тобто про відмову в задоволенні позову.

Крім того, є обґрунтованими вимоги апелянта щодо застосування у відповідності до ст. 380 ЦПК України повороту виконання скасованого рішення суду, за яким на теперішній час було проведено реєстрацію прав власності позивача на самочинно збудовані будівлі.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Запорізької області в інтересах держави в особі Державного архітектурно-будівельного контролю в Запорізькій області - задовольнити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 березня 2009 року у цій справі скасувати.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 до територіальної громади в особі Бердянської міської ради про визнання права власності на самочинно побудоване нерухоме майно, розташоване за адресою вул. Макарова, 37-б в м. Бердянську, Запорізької області, а саме: житловий будинок "А", літню кухню "Б", душ Д, вбиральню Ж, сарай Г, господарчу будівлю В.

Застосувати поворот виконання рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 березня 2009 року, зобовязавши Комунальне підприємство з технічної інвентаризації Бердянської міської ради скасувати державну реєстрацію на самочинно збудовані будівлі: житловий будинок "А", літню кухню "Б", душ Д, вбиральню Ж, сарай Г, господарчу будівлю В, розташовані за адресою вул.. Макарова , 37-б в м. Бердянську, Запорізької області.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: