Справа № 202/4431/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 липня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - - ОСОБА_1

при секретарі - - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив № 406», Шоста Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_4, ОСОБА_5, у якій просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 як за дружиною, та визнати за нею право власності на іншу ? частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6, померлого 08 лютого 2008 року.

В обґрунтування таких позовних вимог ОСОБА_3 посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 з 17 вересня 1983 року. Від сумісного життя вони мають двох дорослих дітей - відповідачів по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

В 1990 році її чоловік вступив до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 406», став членом цього кооперативу та отримав однокімнатну квартиру АДРЕСА_2.

При цьому, на рахунок ЖБК-406 від імені її чоловіка було сплачено за погашення вартості квартири 4117 рублів, а за квитанцією № 893458 серії СК 2210 рублів 07 коп., а всього 6327,10 рублів. Таким чином, вартість отриманої їхньою сім'єю кооперативної квартири була сплачена у повному обсязі за рахунок їхніх сумісних коштів.

В 1997 році вони з чоловіком вирішили обміняти однокімнатну квартиру № 124, в якій проживали та вартість якої виплатили, на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, вартість якої на час обміну також була сплачена у повному обсязі попереднім наймачем.

Згідно обмінного ордеру № 004458 від 09.10.1997 р., який був виписаний на ім'я чоловіка вони усією родиною вселились в квартиру АДРЕСА_1. В обмінний ордер в якості членів сім'ї були вписані вона, їхній син ОСОБА_4 та донька ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) А.Є.

Весь цей час вони своєю сім'єю проживали в зазначеній квартирі та проживають в ній і зараз.

Згідно довідки ЖБК-406 вартість квартири АДРЕСА_1 в сумі 8400 карбованців сплачена у повному обсязі. На теперішній час залишкова вартість квартири складає 72 484,59 грн.

08 лютого 2008 року у віці 45 років її чоловік ОСОБА_6 помер.

За життя чоловік не оформив належним чином свого права власності на кооперативну квартиру, вартість якої повністю була сплачена, та не отримав свідоцтво про право власності. В Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутня реєстрація на його ім'я на вказану квартиру.

Вона проживала разом зі спадкодавцем та була зареєстрована разом з ним, тому вважаюсь спадкоємцем першої черги за законом, яка прийняла спадщину належним чином.

У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру вона не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса.

Постановою державного нотаріуса Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори від 15 травня 2015 р. їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_6, померлого 08.02.2008 р., у зв'язку з тим, що у неї, як у спадкоємця, відсутні правовстановлюючі документи на ім'я померлого ОСОБА_6 на вищезазначену квартиру. Тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Враховуючи, що спірна квартира була набута у власність її чоловіком під час шлюбу, вона має право на визнання за нею права власності на ? частку як за дружиною.

Спадщина відкрилась лише на 1/2 частину квартири, яка належала померлому ОСОБА_6

Спадкоємцями першої черги за законом згідно до вимог ст. 1261 ЦК України є вона як дружина померлого та ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як рідний син та рідна донька померлого.

В судовому засіданні позивачка підтримала пред'явлену позовну заяву та посилаючись на викладені у ній обставини просила позов задовольнити.

Відповідачі позовні вимоги визнали повністю, заявили про свою відмову від частки у спадщині на користь матері, проти розгляду позовної заяви без їхньої присутності не заперечували.

Представник Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 406» позовні вимоги підтримала та зауважила на тому, що пайовий внесок за спірну квартиру за життя спадкодавця було сплачено у повному обсязі.

Представник Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про місце та час судового розгляду, заперечень проти позовних вимог на адресу суду не надав.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи надані сторонами письмові докази, матеріали спадкової справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 з 17 вересня 1983 року по 08 лютого 2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі під час якого у них народилися діти: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_7.

За життя чоловік позивачки вступив до членів обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельного кооперативу № 406» та йому була надана однокімнатна квартира АДРЕСА_2.

На рахунок Обслуговуючого кооперативу «ЖБК № 406» від імені ОСОБА_6 були сплачені в повному обсязі кошти в загальному розмірі 6327,10 рублів в рахунок оплати вартості квартири АДРЕСА_2.

В 1997 році позивачка та її чоловік вирішили обміняти однокімнатну квартиру № 124, в якій вони проживали разом із дітьми, на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, вартість якої на час обміну також була сплачена у повному обсязі попереднім квартиронаймачем.

Згідно обмінного ордеру № 004458 від 09.10.1997 року подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 разом із дітьми вселилися в спірну квартиру АДРЕСА_1, та з того часу почали проживати у спірній квартирі та користувалися нею за призначенням.

Право власності на вищевказану кооперативну квартиру ОСОБА_6 за життя у КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» не зареєстрував.

08 лютого 008 року ОСОБА_6 помер та після його смерті відкрилась спадщина. Спадкоємцями першої черги на вищезазначене майно є позивачка (як дружина спадкодавця, яка перебувала із ним у зареєстрованому шлюбі на час відкриття спадщини та проживала із ним однією сім'єю) та відповідачі, які діти спадкодавця.

Позивач після смерті чоловіка у встановлений законом строк звернулася до нотарілаьної контори із заявою про прийняття спадщини, але постановою державного нотаріуса Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 15 травня 2015 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_6, померлого 08.02.2008 року, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірну квартиру.

Згідно ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У відповідності до ст.70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Таким чином, враховуючи, що спадкодавцем вартість спірної квартири ще за життя була оплачена у повному обсязі, на момент отримання квартири та виплати за неї коштів у повному обсязі позивачка ОСОБА_3 та її чоловік ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі та проживали весь час однією сім'єю, зазначене нерухоме майно має статус спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_6, та у звязку із цим, слід вважати, що після смерті ОСОБА_6 спадщина відкрилася лише на ? частку спірної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3, що належала ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності.

Статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є, зокрема, день смерті особи.

Згідно із ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частиною 3 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ст. 384 ЦК України будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

За встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 законні, обґрунтовані та підлягають повному задоволенню.

Вищевикладені обставини безспірно встановлені судом та підтверджуються поясненнями позивача, а також наданими суду письмовими доказами.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідачів.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61,88, 208, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1, право власності на ? частку квартири АДРЕСА_4 як на майно, що належить їй на праві спільної сумісної власності.

Визнати за ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1, право власності на ? частку квартири АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6, померлого 08 лютого 2008 року.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 по 362,42 грн. судового збору з кожного з них.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.С. Шклярук