Єдиний унікальний номер 741/809/15
Провадження № 2/741/248/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 24 червня 2015 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Драбиноги С.М.,

позивача та його представника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади с. Червоні Партизани в особі Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду з даною заявою, зазначила, що 22 серпня 2001 року відкрилася спадщина після смерті ОСОБА_3, який на день смерті проживав та був зареєстрований сам ІНФОРМАЦІЯ_1 по вул. 40-річчя Жовтня в с. Червоні Партизани Носівського району Чернігівської області. Вона (позивач) є спадкоємцем майна померлого за заповітом, не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, зазначила, що фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, так як вступила в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, утримує в себе свідоцтво про смерть спадкодавця, державний акт на право приватної власності на землю. ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 0,2056 га, призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться в с. Червоні Партизани Носівського району Чернігівської області по вул. 40-років Жовтня, 14. Отримати свідоцтво про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧН № 021728 в нотаріальній конторі вона (позивач) не може, так як нотаріус, оглянувши даний державний акт, встановила, що він виготовлений з порушенням. В звязку з цим вона (позивач) вимушена звернутися до суду.

ОСОБА_2 просила суд встановити факт прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_3, який помер 22 серпня 2001 року, визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,2056 га, яка розташована в с. Червоні Партизани Носівського району Чернігівської області по вул. 40-років Жовтня, 14, і належала померлому ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пояснила, що вона з 1992 року спільно проживала з ОСОБА_3, вела господарство, побудувала літню кухню, доглядала хворого співмешканця, лікувала його. Після смерті ОСОБА_3 отримала свідоцтво про смерть, зберігає державний акт на право приватної власності на землю, продовжує доглядати за земельною ділянкою та господарством, проживає в даному господарстві. В нотаріуса не отримала свідоцтво про право на спадщину у звязку з тим, що державний акт виданий після смерті спадкодавця.

В судове засідання представник Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, сільський голова подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі представника сільської ради.

Суд розглядає справу у відсутності представника відповідача за наявними у справі доказами.

Вислухавши пояснення позивача, його представника, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

22 серпня 2001 року помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 за життя склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповів ОСОБА_2, що підтверджується копією заповіту (а.с. 7) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с. 19).

В силу ст. 534 ЦК УРСР ОСОБА_2 має право на спадкоємство після смерті ОСОБА_3

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується матеріалами справи і показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які в судовому засіданні дали показання про те, що знають позивача з 1992 року. ОСОБА_2 співмешкала з ОСОБА_3, доглядала за ним, лікувала, привела в порядок господарство, обробляла земельну ділянку, побудувала літню кухню. Після смерті ОСОБА_3 позивач здійснила поховання останнього, проживає та доглядає за господарством і земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення даного факту має для ОСОБА_2 юридичне значення, так як дозволяє їй реалізувати своє право на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_3

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_2 в частині встановлення факту прийняття спадщини підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 за життя набув право власності на земельну ділянку площею 0,2056 га, призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована в с. Червоні Партизани Носівського району по вул. 40 років Жовтня, 14, на яку, на підставі рішення Червонопартизанської сільської ради № 77 від 22 серпня 2001 року, 16 серпня 2002 року на імя останнього був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЧН № 021728, який був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 541, що підтверджується його копією (а.с. 6) та копією листа відділу Держземагенства у Чернігівській області від 18 травня 2015 року (а.с. 8).

З повідомлення Носівської районної державної нотаріальної контори № 856/01-16 від 23 червня 2015 року вбачається, що за даними Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася.

В судовому засіданні встановлено, що позивач не має можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку в звязку з тим, що державний акт серії І-ЧН № 021728 від 16 серпня 2002 року виданий на імя ОСОБА_3 після його смерті, що підтверджується копією листа Носівської районної державної нотаріальної контори № 675/02-31 від 13 травня 2015 року (а.с. 14).

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Аналізуючи добуті й досліджені докази, суд вважає, що є всі підстави для визнання позивача власником земельної ділянки, яка належала померлому ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧН № 021728 від 16 серпня 2002 року.

Керуючись ст.ст. 534, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 328, 392, 1261 ЦК України, п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, ст.ст. 213, 215, 234, 256, 259 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, який помер 22 серпня 2001 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, в порядку спадкування право власності на земельну ділянку площею 0,2056 га, призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства, що розташована в с. Червоні Партизани Носівського району Чернігівської області по вул. 40 років Жовтня, 14, яка належала померлому 22 серпня 2001 року ОСОБА_3 згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧН № 021728, виданого 16 серпня 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 541.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В.Киреєв