Суддя Матвієвська Г. В.
Справа № 644/6669/14-ц
Провадження № 2/644/201/15
Справа № 644/ 6669 / 14-ц
№/п 2/644/201/15
01 квітня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого - судді Матвієвської Г.В.
при секретарі - Нестеренко К.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 особисто та як законного представника неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання, -
В обґрунтування позову вказала, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1, загальною площею 44,9 м , яку придбала 09.09.2009 року за договором купівлі-продажу, який було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Н.Ю. Позивач зазначає, що 29 жовтня 2009 року у зазначеній квартирі були зареєстровані дружина (на той час) її сина ОСОБА_6 - ОСОБА_2, яка є відповідачем у цій справі, та їх неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а 23 вересня 2011 року також у зазначеній квартирі було зареєстровано неповнолітню доньку подружжя - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Позивач стверджує, що станом на 13 грудня 2013 року у зазначеній квартирі зареєстровані зазначені особи. Позивач пояснює, що на початку листопада 2013 року, відповідачка разом зі своїми неповнолітніми дітьми та усім майном (меблями, побутовою технікою, предметами побуту та особистими речами) залишила місце своєї реєстрації, а саме: квартиру АДРЕСА_1, яка належитьпозивачці на праві власності. Позивач наголошує, що з зазначеного часу й до моменту подання позовної заяви, відповідачка та її неповнолітні діти не проживають у належній їй на праві власності квартирі АДРЕСА_1, а адреса, куди вибула відповідачка зі своїми неповнолітніми дітьми, їй не відома, так само, як і невідоме місце її нинішнього мешкання, також відповідач оплату комунальних платежів не проводила, у витратах по утримуванню квартири участі не приймала, житлом не цікавиться.
Позивач в судове засідання надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує..
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заперечень проти позову не надала.
Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю відповідача, заочно, на підставі доказів, які знаходяться у матеріалах справи.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінив надані докази, покази свідків по справі : ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 ( сусіди позивача відповідно квартир АДРЕСА_2, АДРЕСА_3) щодо відсутності без поважних причин за адресою реєстрації постійного місця проживання у зазначеній квартирі відповідача із дітьми з осені 2013 року, вважає, що викладені в позові обставини знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач є власницею квартири АДРЕСА_1, загальною площею 44,9 м , яку вона придбала 09.09.2009 року за договором купівлі-продажу, який було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Н.Ю. 09.09.2009 року за реєстровим № 3066, зареєстрованим у Державному реєстрі правочинів 09.09.2009 року ( витяг № 7700053), у КП « Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 21.09.2009 року, № запису П-7-8635 в книзі 1 ( витяг 23904430).
29 жовтня 2009 року у зазначеній квартирі були зареєстровані дружина (на той час) сина позивачки - ОСОБА_6, - ОСОБА_2, яка є відповідачем у цій справі, та їх неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а 23 вересня 2011 року також у зазначеній квартирі було зареєстровано неповнолітню доньку подружжя - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Таким чином, станом на 13 грудня 2013 року у зазначеній квартирі зареєстровані три особи, що підтверджується довідкою №1716 від 13 грудня 2013 року, виданою дільницею №48 Комунального підприємства «Жилкомсервіс» м.Харків.
Приблизно на початку листопада 2013 року відповідачка разом зі своїми неповнолітніми дітьми та усім майном (меблями, побутовою технікою, предметами побуту та особистими речами) залишила місце своєї реєстрації, а саме: квартиру АДРЕСА_1, яка належить позивачці на праві власності.
З того часу до моменту подання позовної заяви відповідачка та її неповнолітні діти не проживають у належній позивачці на праві власності квартирі АДРЕСА_1. Адреса, куди вибула відповідачка зі своїми неповнолітніми дітьми, позивачці не відома, так само, як і невідоме їй місце їх нинішнього мешкання.
Доказом того, що відповідачка вибула з адреси своєї реєстрації у квартирі АДРЕСА_1 є довідка №285 від 13 грудня 2013 року, видана Комунальним закладом «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №268 комбінованого типу Харківської міської ради» про те, що діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вибули із комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №268 комбінованого типу Харківської міської ради» з 08.11.2013 року (наказ №210). Зазначений дитячий заклад знаходиться неподалік від будинку 63 на пр.Фрунзе у м.Харкові. До 08 листопада 2013 року неповнолітні діти відповідачки відвідували саме цей дитячий заклад. Станом на 12 листопада 2013 року та по день розгляду позову у належній позивачці на праві власності квартирі АДРЕСА_1 відсутні будь-які речі відповідачки та її неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, будь-які меблі та предмети побуту.
Також, відповідачка протягом часу, коли мешкала у належній позивачці на праві власності квартирі АДРЕСА_1, не несла в повному обсязі витрати зі сплати комунальних послуг, що постачаються до зазначеної квартири, що підтверджується квитанціями ПАТ «Мегабанк» за жовтень 2013 року із зазначенням сум заборгованості за послуги з оплати квартплати, плати за опалення, холодну воду, природний газ та вивезення ТПВ. Ця обставина свідчить про незацікавленість відповідачки в мешканні в зазначеній квартирі.
21 січня 2014 року шлюб між відповідачкою та ОСОБА_6 рішенням Орджонікідзевського районного суду від 21.01.2014 року по цивільній справі за позовом відповідачки до ОСОБА_6 було розірвано. З моменту вибуття ОСОБА_2 та до цього дня у квартирі АДРЕСА_1 ніхто не проживає.
З листопада 2013 року позивач особисто несе витрати зі сплати послуг, що надаються до зазначеної квартири, за можливості здійснюючи оплату на часткове погашення заборгованості з оплати комунальних послуг з метою поступово зменшити її розмір. Станом на дату подання позову заборгованість сплачена позивачем повністю.
За ч.І ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
При цьому, згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Таким чином, звернення до суду із даною позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право проживання у жилому приміщенні - є однією із форм захисту власником своїх прав.
За наведених обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 вважаються доведеними, обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню, бо відповідачка та її неповнолітні син ОСОБА_3, та донька ОСОБА_4, 2011 р.н., визнаються судом такими, що втратили право користування квартирою позивача АДРЕСА_1 у зв'язку з тим, що не проживають фактично в ній тривалий час, а саме з листопада 2013 року та повинні бути зняті з реєстрації місця проживання за вказаною адресою, інших домовленостей між відповідачем та власником житла не встановлено.
Відповідно до п.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права проживання у жилому приміщенні, визнання особи безвісно відсутньою або померлою).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,212,214-215,224-226 ЦПК України, ст. ст. 16, 405 ЦК України, п. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 особисто та як законного представника неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, понесені нею по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Харківської області через районний суд шляхом подачі в 10 денний термін з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя