У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Бондаренко Н.В., Василевича В.С., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 28 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3, виконавчий комітет Квасилівської селищної ради Рівненського району Рівненської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника ОСОБА_4, відповідачки ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_5, представника органу опіки та піклування ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю відмовлено.

Зустрічний позов задоволено.Визнано ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що рішення суду є незаконним та необгрунтованим у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням норм матеріального права.

Судом не наведено жодних підстав для відмови йому у позові про усунення перешкод у користуванні квартирою, право на яке йому належить відповідно до ст. 64 ЖК України.

Звертає увагу на те, що враховуючи правову позицію Верховного Суду України від 26 травня 2001 року, у члена сім'ї наймача, включеного до ордера на заселення жилого приміщення, право користування останнім виникає у зв'язку із включенням до ордера, а не у зв'язку із вселенням у це приміщення.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не являються членами сім'ї попереднього наймача, а сама по собі наявність у них прописки не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням.

Зазначає, що відповідачі замінили вхідні двері до спірної квартири і він не має змоги потрапити в житло і оплачувати за нього, так як не має доступу до надісланих рахунків, з приводу чого він звертався із заявою до Рівненського РВ УМВС.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити повністю, а в зустрічному позові ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 з часу включення його в ордер у житлове приміщення не заселився, а тому втратив право користування квартирою. За відсутності такого права не має підстав для задоволення його вимог про усунення перешкод у користуванні житлом.

Такі висновки суду ґрунтуються на вимогах закону та на матеріалах справи і на їх підтвердження в рішенні наведені відповідні мотиви та докази.

Згідно з положеннями ст.ст.71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Отже, у члена сім'ї наймача, включеного до ордера на заселення жилого приміщення, право користування останнім виникає у зв'язку із включенням до ордера, а не у зв'язку із вселенням у це приміщення. Тому в разі не вселення в приміщення без поважних причин у строки, передбачені ст. 71 ЖК, ця особа визнається судом такою, що втратила, а не такою, що не набула право на користування наданим на сім'ю жилим приміщенням.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, даними у п.10 постанови від 12 квітня 1985 р. № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" наймачеві або членові його сім'ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 19 серпня 1994 року виконавчим комітетом Рівненської районної ради народних депутатів видано ордер на квартиру АДРЕСА_2 на сім'ю у складі ОСОБА_7, її сина ОСОБА_1 та дочки ОСОБА_8

3 лютого 2012 року померла наймач спірної квартири ОСОБА_7, а 20 грудня 2013 року померла ОСОБА_8

ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які є дочками покійної ОСОБА_8, проживали у ІНФОРМАЦІЯ_1 від народження до 2005 року, до позбавлення їх матері батьківських прав.

Згідно довідок №117 та № 118 від 20 лютого 2015 року ОСОБА_9 з 13 жовтня 2005 року по 31 серпня 2012 року, а ОСОБА_3 з 13.10.2005 року по 30 серпня 2013 року навчалися в комунальному закладі "Тучинська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат 1-2 ступенів" Рівненської обласної ради та перебували на повному державному утриманні.

Після закінчення навчання у вказаному закладі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повернулись проживати у спірну квартиру та зареєстровані в ній.

28 жовтня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до голови Квасилівської селищної ради із заявою про переоформлення особового рахунку на її ім'я в зв'язку із смертю квартиронаймача, а 3 грудня 2014 року уклала з КП "Рівнекомуненергія" договір на надання послуг централізованого опалення квартири АДРЕСА_3.

ОСОБА_1 не заперечується, що він ніколи не проживав у спірній квартирі та не користувався нею, так як в 1992 року одружився та з того часу постійно проживає в м.Здолбунів.

За наведеного та, враховуючи те, що ОСОБА_1 був включений в ордер на квартиру, проте не вселився в це житлове приміщення, правильним є висновок суду першої інстанції про втрату ним права на користування вказаним житлом, що одночасно є підставою для відмови в задоволенні заявленого ним позову про усунення перешкод у користуванні квартирою.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не являються членами сім'ї попереднього наймача, а сама по собі наявність у них прописки не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням не ґрунтується на положеннях ст.ст.64,65 ЖК України.

Решта доводів апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують .

Суд першої інстанції правильно, всебічно і повно встановив обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосував правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, а тому підстав для скасування рішення не має.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-315, 317, 319, 323-325 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 28 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: Бондаренко Н.В.

ОСОБА_10

ОСОБА_11