У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 року Солом'янський районний суд міста Києва

у складі: головуючого Усатової І.А.

при секретарі Здорик Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві Бабенко Ольги Олександрівни, заінтересовані особи- ОСОБА_4, Державна виконавча служба Солом'янського району м. Києва про визнання неправомірними дій державного виконавця та відміни нарахування заборгованості по аліментам згідно довідки розрахунку -

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу ДВС Подільського РУЮ у м. Києві Бабенко Ольги Олександрівни, заінтересовані особи ОСОБА_4, Відділ ДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві і просив визнати неправомірною дію, яка полягає у виготовленні необґрунтованої та не відповідаючій дійсності довідки-розрахунку № 242/1 від 03.06.2013 року, старшого державного виконавця відділу ДВС Подільського РУЮ у м. Києві Бабенко О.О, визнати довідку-розрахунок недійсним, призупинити на період судового розгляду справи дію постанови про відкриття виконавчого провадження за ВП № 44118544 від 06.08.2014 року Солом'янським ДВС м. Києва.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.01.2003 року відділом ДВС Подільського РУЮ у м. Києві за №1239/9 було відкрито виконавче провадження на підставі рішення Солом'янського районного суду від 25.10.2002 року, про стягнення з нього аліментів на неповнолітню доньку ОСОБА_5.

Повноліття доньки настало ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вказує скаржник, він до цього часу сплачував та сплачує аліменти та заборгованості не мав.

Як зазначено скаржником 21.06.2006 року Подільського РУЮ у м. Києві за №2-1922-1 було відкрито нове виконавче провадження, на підставі вищезазначеного рішення Солом'янського районного суду м. Києва що подальшого стягнення з нього аліментів. Попереднє виконавче провадження було закрито.

Відповідно до довідки-розрахунку від 03.06.2013 року № 242/1, виданої старшим державним виконавцем відділу ДВС Подільського РУЮ у м. Києві Бабенко О.О. в графі сплачено за 2002-2003 роки та частково за 2004-2006 рік до відкриття виконавчого провадження №2-1922-1 відсутня інформація щодо сплаченої ним суми аліментів, що на думку скаржника не відповідає дійсності та матеріалам відкритого виконавчого провадження №1239/9 від 23.01.2003 року.

13.06.2013 року скаржник звернувся до Начальника відділу ДВС Подільського РУЮ у м. Києві та до управління ДВС Головного управління юстиції в м. Києві зі скаргами про недостовірність довідки-розрахунку.

Як зазначає скаржник, ОСОБА_4 звернулась з позовом в Подільський районний суд м. Києва про стягнення суми заборгованості по аліментам на підставі оскаржуваної довідки-розрахунку. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 19.06.2013 року позов задоволено, стягнуто с ОСОБА_6 заборгованість за аліментами у розмірі 14 582,21 грн. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26.09.2013 року вказане рішення Подільського районного суду м. Києва скасоване. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.11.2013 року касаційну скаргу залишено без задоволення, а Ухвалу Апеляційного суду м. Києва - без змін.

Як вказано скаржником, на теперішній час справа за виконавчим провадженням № 2-1922-1 не закрита і передана до відділу ДВС Солом'янського РУЮ в м. Києві за місцем його роботи.

На підставі вищевикладеного просив скаргу задовольнити.

В судовому засіданні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Заінтересована особа Державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві Бабенко О.О. в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просив справу розглядати у її відсутність.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судовому засіданні проти скарги заперечувала, просила в її задоволенні відмовити повністю.

Заінтересована особа - відділ ДВС Солом'янського РУЮ в м. Києві в судове засідання представника не направив, надав заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність.

Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутність заінтересованих осіб, оскільки їх неявка не перешкоджає постановленню ухвали, проти чого не заперечували скаржник та ОСОБА_4.

Врахувавши пояснення сторін, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, про відмову у задоволенні скарги, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду від 25.10.2002 року, в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів позов ОСОБА_4 задоволено, стягнуто з ОСОБА_6 аліменти на його неповнолітню доньку ОСОБА_5 в розмірі ? частини з усіх видів заробітної плати, але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 23.08.2002 року і до досягнення дочкою повноліття. На підставі вказаного рішення Солом'янського районного суду було видано виконавчий лист.

Відповідно до виконавчого листа Солом'янського районного суду м. Києва № 2-1922/1 відділом ДВС Подільського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження.

03.06.2013 Державним виконавцем відділу ДВС Подільського РУЮ у м. Києві Бабенко Ольгою Олександрівною було складено довідку-розрахунок заборгованості по аліментам ОСОБА_1, згідно виконавчого листа № 2-1922-1 з 2002 року по 2010 рік помісячно.

17.06.2014 державним виконавцем відділу ДВС Подільського РУЮ у м. Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з тим, що згідно заяви боржника він працює за адресою: м. Київ, вул.. Уманська, 6, що за територіальною належністю відноситься до Солом'янського району м. Києва.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 звернулась з позовом в Подільський районний суд м. Києва про стягнення суми заборгованості по аліментам на підставі довідки-розрахунку № 242/1 від 03.06.2013р.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось сторонами, скаржник згідно рішення Солом'янського районного суду від 25.10.2002 року, в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів, яке ним не оскаржувалось і набрало законної сили, зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дитини.

Згідно ст. 195 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом.

Як вбачається з оскаржуваної довідки-розрахунку, розмір аліментів визначений державним виконавцем на підставі середньомісячної заробітної плати. Розмір середньомісячної суми скаржником не оскаржувався.

Відповідно до оскаржуваної довідки, суми аліментів скаржником сплачувалися, але не в повному обсязі, і несистематично, внаслідок чого утворилася заборгованість.

В судовому засіданні скаржником на спростування викладеного в оспорюваній довідці інших доказів , окрім тих, що знаходяться у матеріалах виконавчого провадження надано не було. Як вбачається із матеріалів справи, у скарзі єдиною підставою для скасування довідки-розрахунку зазначається те, що скаржник, на його думку, не мав заборгованості по виплаті аліментів. Інших підстав скаржником наведено не було.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оcкражуваної довідки-розрахунку.

Відносно посилання скаржника на рішення судів, зокрема на Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 26.09.2013р. та Ухвалу Вищого спеціалізованого суду України, суд вважає, що висновки судів викладені в вказаних рішеннях, стосуються суті спору - стягнення заборгованості по аліментам та зазначене рішення скасовано з підстав того, невідповідності обраного способу стягнення, а не відсутності заборгованості. Що стосується оскаржуваної довідки-розрахунку, то правомірність дій державного виконавця при її виготовленні судами не досліджувалася.

Суд також не бере до уваги показання свідка ОСОБА_7, оскільки надані ним свідчення вони не стосуються суті спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.

Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Звідси, судом не вбачається підстав для визнання оскаржуваної довідки недійсною, а дій державного виконавця по її виготовленню - неправомірними.

Керуючись ст.ст. 180,195 Сімейного Кодексу України, ст.. 74 Закону України «Про виконавче провадження» ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 147, 209, 212-215, 218, 223, 226 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії Державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві Бабенко Ольги Олександрівни, заінтересовані особи: ОСОБА_4 Державна виконавча служба Солом'янського району м. Києва про визнання неправомірними дій державного виконавця та відміни нарахування заборгованості по аліментам згідно Довідки-розрахунку №242/1 від 03.06.2013 року відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя: