Справа № 569/3928/15-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2015 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області,
в складі судді Бердія М.А.,
при секретарі Абашиній О.В.,
з участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ФОП ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди в порядку регресу, суд
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги ФОП ОСОБА_2 підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд їх задоволити та стягнути з ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу кошти в сумі 3 254,48 грн. та 5 000 грн. завданої моральної шкоди.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного.
Як було встановлено в судовому засіданні, 25 листопада 2013 року Рівненським міським судом було постановлене рішення по цивільні справі за позовом ОСОБА_4 до ФОП ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Даним рішенням позовні вимоги ОСОБА_4 до ФОП ОСОБА_2 було задоволено частково, а саме: стягнуто із ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 кошти в сумі 207,25 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, кошти в сумі 1 500 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої наданням неналежної якості послуг, кошти в сумі 215,00 грн. на відшкодування судових витрат, всього кошти на загальну суму 1 922,25 грн.; стягнуто ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 в порядку регресу (зворотної вимоги) кошти, сплачені ОСОБА_4 на користь третіх осіб на відшкодування завданої по вині ФОП ОСОБА_2 шкоди в сумі 1000 грн.
Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 16 травня 2014 року та ухвалою Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 вересня 2014 року дане рішення Рівненського міського суду було залишене без змін.
Дане рішення було виконано ФОП ОСОБА_2 06 лютого 2015 року, що підтверджується квитанцією № 0.0.345218757.1 від 05.02.2015 року на суму 3254,48 грн., згідно якої ним було сплачено кошти, вказані у судовому рішенні та виконавчий збір.
У відповідності ч.1 ст.1166 ЦК України, яка регулює загальні підстави відшкодування шкоди, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частина 2 ст. 1166 ЦК України, визначає, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
У відповідності до положень ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги /регресу/ до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Судом встановлено, що відповідач як безпосередній виконавець роботи (послуги), діями якого безпосередньо завдано шкоду, перебував в трудових стосунках із позивачем ФОП ОСОБА_2, виконував замовлення відповідача та від імені відповідача. Це підтверджується договором про надання інформаційних послуг № 507 від 11.08.2003 року та актом виконаних робіт № 7800 від 18.06.2012 року.
Крім того, факт спричинення шкоди саме відповідачем ОСОБА_3 підтверджується рішенням Рівненського міського суду від 25 листопада 2013 року.
Відповідно ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що надбало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.
Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн. суд зазначає наступне.
В позові позивач ОСОБА_2 зазначив, що внаслідок винних протиправних дій відповідача ОСОБА_3 він зазнав душевних страждань, приниження його ділової репутації як підприємця, відчував психологічний дискомфорт, йому доводиться докладати додаткові зусилля для організації свого життя.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно роз'яснень, викладених в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Факт заподіяння позивачу моральної шкоди, яка виразилась в душевних стражданнях, переживаннях, що негативно вплинуло на його психоемоційний стан суд вважає доведеним. За таких обставин, підстави для стягнення на користь позивача моральної шкоди наявні. Проте розмір, визначений ОСОБА_2 5 000 грн., суд вважає завищеним і таким, що не відповідає характеру та ступеню завданої моральної шкоди.
Враховуючи характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач, та інші обставини, виходячи із засад розумності та справедливості, суд визначає розмір відшкодування, що належить до стягнення на користь позивача в сумі 1 000 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 208-209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ФОП ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди в порядку регресу та моральної шкоди, задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_2 3 254,48 грн. матеріальної шкоди та 1 000 грн. моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 243 грн. 60 коп. судового збору.
В решті позовних вимог ФОП ОСОБА_2 відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд за апеляційною скаргою на рішення суду, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_9