КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
_____________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/3329/15-ц
Провадження № 2/520/2676/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2015 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

при секретарі Гарнаженко Н.С., Маценко В.В.,

ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави в особі Державної архітектурно-будівельної інспекції України

до ОСОБА_4, ОСОБА_5,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6

про визнання недійсним договору дарування,

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Київського району м. Одеси звернувся з позовом в інтересах держави в особі Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6, в якому просив визнати недійсним договір дарування від 23.09.2014 року за реєстровим №1222, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_6, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_4, ОСОБА_9 щодо житлового будинку за адресою: м.Одеса. вул. Вєтрова. 44.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор посилається на те, що прокуратурою Київського району м. Одеси було встановлено, що ОСОБА_5 з метою введення в експлуатацію самовільно реконструйованого житлового будинку, розташованого за адресою: м. Одеса. вул. Вєтрова, 44, подано до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, яку зареєстровано 05.12.2012 за №ОД 9.

На підставі вказаної декларації про готовність об'єкта до експлуатації виконавчим комітетом Одеської міської ради ОСОБА_5 20.12.2012 року видане свідоцтво про право власності на житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Вєтрова, 44, серія CAE №671828.

Прокурор зазначає, що вищевказана декларація про готовність об'єкта до експлуатації від 05.12.2012 № ОД 9 була подана та зареєстрована Інспекцією ДАБК в Одеській області з порушенням вимог законодавства України про містобудівну діяльність, оскільки ОСОБА_5 свідомо внесено недостовірні дані у декларацію про початок виконання будівельних робіт та здійснено реконструкцію житлового будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Вєтрова, 44 без отримання належним чином затвердженого проекту будівництва.

Прокурор також зазначає, що постановою Одеського окружного адміністративного суду України від 28.09.2013 року по справі № 815/5830/13 адміністративний позов прокуратури району задоволено у повному обсязі та зобов'язано Інспекцію ДАБК в Одеській області скасувати реєстрацію Декларації про початок виконання будівельних робіт від 02.11.2012 № ОД НОМЕР_1 та зобов'язано Інспекцію ДАБК в Одеській області скасувати реєстрацію Декларації про готовність об'єкту до експлуатації від 05.12.2012 № ОД 9.

Посилаючись на положення ст. 376 ЦК України, прокурор вважає, що реконструкція будинку була проведена ОСОБА_5 самовільно та вказує, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03.12.2013 року по справі № 520/10203/13-ц позовні вимоги заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави в особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області до Виконавчого комітету Одеської міської ради, ОСОБА_5, про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності, приведення житлового будинку до попереднього стану задоволено у повному обсязі визнано незаконним та скасовано свідоцтво серії CAE за № 671828 про право власності на житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Вєтрова. 44, видане 20.12.2012 року виконавчим комітетом Одеської міської ради на імя ОСОБА_5, зобовязано ОСОБА_5 привести у попередній стан житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Вєтрова, 44, відповідно до технічного паспорту КП «ОМБТІ та РОН», а також вказано, що дане рішення є підставою для Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_5 на житловий будинок, загальною площею 1142,5 кв.м, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Вєтрова. 44.

Однак, як стало відомо прокуратурі Київського району м. Одеси згідно договору дарування від 23.09.2014 року за реєстровим № 1222, посвідченим приватним нотаріусом ОСОБА_6, ОСОБА_5 подарувала, а ОСОБА_4 та ОСОБА_7 прийняли у дар житловий будинок за адресою: м. Одеса, вул. Вєтрова. 44.

Прокурор посилається на ч. 1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Прокурор стверджує, що ОСОБА_5 на час укладання договору дарування від 23.09.2014 за № 1222, посвідченим приватним нотаріусом ОСОБА_6, знала і про постанову Одеського окружного адміністративного суду України від 28.09.2013, і про рішення Київського районного суду м.Одеси від 03.12.2013 року, а тому вказаний договір дарування має бути визнаний недійсним як такий, що укладений під впливом обману.

При цьому прокурор вважає, що діями ОСОБА_10 порушено інтереси держави у сфері містобудування, зокрема публічний порядок введення об'єктів в експлуатацію та набуття права власності на них, та ДАБІ України, як правомочної установи у сфері містобудівних відносин, що згідно ст.121 Конституції України, покладає на органи прокуратури обов'язок представництва інтересів держави в суді.

У судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник позивача Державної архітектурно-будівельної інспекції України у судове засідання не зявився, повідомлявся судом належним чином.

Відповідачка ОСОБА_5 та її представник у судове засідання зявилися, позов не визнали з підстав, викладених у запереченні на позовну заяву, вказували, що спірний договір дарування укладений у відповідності до положень статей ЦК України, жодним чином не порушував і дотепер не порушує ніяких інтересів держави, в тому числі ДАБІ України, яка не є належним позивачем у справі.

Відповідач ОСОБА_4 та третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 у судове засідання повторно не зявилися, сповіщалися судом належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи зворотні повідомлення про вручення поштових відправлень, про поважність причин відсутності не повідомили, заперечень на позов не надали.

Судом також встановлено, що відповідачка ОСОБА_7 (одна з обдарованих за оспорюваних договором) померла 09 жовтня 2014 року (а.с. 33).

На запит суду Третя Одеська державна нотаріальна контора повідомила, що із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_7 протягом встановленого законом шестимісячного строку звернулася тільки ОСОБА_5, яка вже приймала участь у справі в якості відповідачки, а тому у суду були відсутні підстави для вирішення питання про залучення до участі у справі правонаступників померлої ОСОБА_7 (а.с. 42).

Вислухавши пояснення прокурора, відповідачки ОСОБА_5, її представника, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні ОСОБА_5 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності від 18 червня 2012 року належав житловий будинок загальною площею 850,9 кв.м, житловою площею 367,8 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Вєтрова, 44 (а.с. 15, 16). Земельна ділянка за вказаною адресою належить ОСОБА_5 на праві власності на підставі договору дарування від 30.11.2010 року.

Судом також встановлено, що ОСОБА_5 було здійснено реконструкцію будинку за адресою: м. Одеса, вул. Вєтрова, 44, внаслідок чого його загальна площа збільшилася з 850,9 кв.м до 1142,9 кв.м.

ОСОБА_5 з метою введення в експлуатацію реконструйованого житлового будинку, розташованого за адресою: м. Одеса. вул. Вєтрова, 44, подано до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, яку зареєстровано 05.12.2012 року за № ОД 9.

На підставі вказаної декларації про готовність об'єкта до експлуатації виконавчим комітетом Одеської міської ради ОСОБА_5 20.12.2012 видане свідоцтво про право власності на житловий будинок загальною площею 1142,9 кв.м, житловою 565,8 кв.м, розташований за адресою: м.Одеса, вул. Вєтрова, 44, серія CAE № 671828 (а.с. 17, 18).

Зі змісту наданої прокурором до матеріалів справи роздруківки з ЄДРСР рішення Київського районного суду м. Одеси від 03.12.2013 року по справі № 520/10203/13-ц (а.с. 8-9) вбачається, що постановою Одеського окружного адміністративного суду України від 28.09.2013 року по справі № 815/5830/13, яка набрала законної сили, адміністративний позов прокуратури району задоволено у повному обсязі та зобов'язано Інспекцію ДАБК в Одеській області скасувати реєстрацію Декларації про початок виконання будівельних робіт від 02.11.2012 № ОД НОМЕР_1, зобов'язано Інспекцію ДАБК в Одеській області скасувати реєстрацію Декларації про готовність об'єкту до експлуатації від 05.12.2012 № ОД 9.

Крім того, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03.12.2013 по справі № 520/10203/13-ц позовні вимоги заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави в особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області до Виконавчого комітету Одеської міської ради, ОСОБА_5, про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності, приведення житлової о будинку до попереднього стану задоволено у повному обсязі визнано незаконним та скасовано свідоцтво серії CAE за № 671828 про право власності на житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Вєтрова. 44, видане 20.12.2012 року виконавчим комітетом Одеської міської ради на імя ОСОБА_5; зобовязано ОСОБА_5 привести у попередній стан житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Вєтрова, 44, відповідно до технічного паспорту КП «ОМБТІ та РОН», а також зазначено, що рішення суду є підставою для Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_5 на житловий будинок, загальною площею 1142,5 кв.м, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Вєтрова. 44.

У судовому засіданні ОСОБА_5 та її представник не заперечували проти того, що вищевказані судові рішення набрали законної сили та є чинними, однак зазначали, що жодне з вказаних рішень не було виконане.

Судовим розглядом встановлено, що згідно договору дарування від 23.09.2014 року за реєстровим № 1222, посвідченим приватним нотаріусом ОСОБА_6, ОСОБА_5 подарувала, а ОСОБА_4 та ОСОБА_9 прийняли у дар в рівних частках кожний 502/1000 спірного житлового будинку загальною площею 1142,9 кв.м, житловою площею 565,8 кв.м за адресою: м.Одеса, вул. Вєтрова. 44.

Таким чином, судом встановлено, що 23.09.2014 року, тобто через девять місяців після набрання законної сили рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03.12.2013 року по справі № 520/10203/13-ц, яким визнано незаконним та скасовано свідоцтво серії CAE за № 671828 про право власності на житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Вєтрова. 44, видане 20.12.2012 року виконавчим комітетом Одеської міської ради на імя ОСОБА_5, остання безперешкодно уклала та нотаріально посвідчила договір, здійснивши відчуження 502/1000 спірного будинку на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_9

На момент укладання оспорюваного прокурором договору право власності ОСОБА_5 на спірний будинок, яке належало їй на підставі зазначеного свідоцтва серії CAE за № 671828 від 20.12.2012 року, не було скасовано Реєстраційною службою, та було зареєстровано в реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Реєстрація права власності ОСОБА_5 на спірний будинок на підставі свідоцтва серії CAE за № 671828, виданого 20.12.2012 року виконавчим комітетом Одеської міської ради, не скасована і станом на момент розгляду судом даної справи та ухвалення рішення.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме право власності на нерухоме майно.

Згідно ч.1, 3 ст. 3 цього закону державна реєстрація прав є обов'язковою. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Наведені положення нормативно-правових актів свідчать про те, що законодавець повязує момент як виникнення так і припинення прав на нерухоме майно з державною реєстрацією цих прав.

Отже, на момент укладання оспорюваного договору дарування ОСОБА_5 була власником спірного будинку, який належав їй на підставі свідоцтва серії CAE № 671828, виданого 20.12.2012 року виконавчим комітетом Одеської міської ради, це право не було скасовано та будь-які обтяження щодо відчуження спірного нерухомого майна були відсутні.

Ні прокурором, ні позивачем за цим позовом не було належним чином обґрунтовано в чому саме полягає порушення прав Державної архітектурно будівельної інспекції України при укладанні оспорюваного договору дарування 502/1000 частин житлового будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Вєтрова. 44, між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, ОСОБА_9, а також не зазначено яким чином суд може такі права захистити у разі визнання договору недійсним.

Позивач за цим позовом не був стороною оспорюваного договору, його не укладав та суд виходить з того, що вказаний договір дарування жодним чином не впливає на зміст прав, обовязків та компетенції ДАБІ України.

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. У зв'язку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину.

Судом встановлено, що зміст оспорюваного правочину щодо дарування 502/1000 частин житлового будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Вєтрова. 44, не суперечить вимогам законодавства, та його сторонами були додержані усі вимоги, які встановлені статтею 203 ЦК України, на момент вчинення правочину, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 № 294 основними завданнями Держархбудінспекції України є реалізація державної політики з питань державного архітектурно будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства, а саме здійснення в межах своїх повноважень державного контролю за дотриманням законодавства, стандартів, нормативів, норм, порядків і правил із зазначених питань, дотримання встановленого порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів.

Суд вважає, що оспорювання прокурором в інтересах Державної архітектурно-будівельної інспекції України договору дарування приватноправового характеру виходить за межі визначеної чинним законодавством компетенції ДАБІ України.

Нарешті суд вважає помилковим посилання прокурора на положення ст. 230 ЦК України як на підставу недійсності договору дарування.

Згідно ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину.

Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману.

З урахуванням розяснень, наданих Пленумом Верховного Суду України, суд зазначає, що ДАБІ України ніхто під час укладання договору дарування в оману не вводив, оскільки позивач не є стороною цього правочину, його не укладав та не підписував, а сторони договору дарування з позовом про визнання його недійсним на підставі ст. 230 ЦК України до суду не зверталися та не уповноважували прокурора на звернення з таким позовом.

Не є даний договір і правочином, який порушує публічний порядок, в розумінні ч. 1 ст. 228 ЦК України.

За таких обставин, позов слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили.

У звязку із відмовою у задоволенні позовних вимог у справі, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13 березня 2015 року.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки прокурора звільнено від сплати судового збору та у звязку із відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 88, 154, 213, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави в особі Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання недійсним договору дарування відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду міста ОСОБА_10 від 13березня 2015року по справі №520/3329/15-ц.

Зняти арешт з житлового будинку, який розташований за адресою: місто Одеса, вулиця Вєтрова, будинок 44, який належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2) та ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_3).

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі для відома та Реєстраційній службі Одеського міського управління юстиції у разі набрання рішенням законної сили для виконання.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Петренко В. С.