Справа № 308/7038/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕ М УКРАЇНИ

10.07.2015 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Світлик О.М.,

при секретарі Копчі Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Сюртівської сільської ради Ужгородського району, за участю третьої сторони на боці відповідача Реєстраційної служби Ужгородського міжрайонного управління юстиції про визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

15 червня 2015 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до Сюртівської сільської ради Ужгородського району про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.09.1959 р. його батьки, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, придбали житловий будинок (з надвірними спорудами та земельною ділянкою, розміром 0,12 га) під № 204 в с. Струмківка Ужгородського району, вартістю 10500,00 карбованців. Позивач проживав у будинку батьків і станом на день їхньої смерті залишився спадкоємцем першої черги за законом. Позивач автоматично прийняв спадкове майно у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, тобто, - постійним проживанням із спадкодавцем. Однак, при оформленні права власності на спадкове майно, виникли труднощі,у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу, а тому в оформленні права власності на вказане нерухоме майно позивачу відмовлено, що і стало підставою звернення останнього з даним позовом.

Позивач посилається на положення норм ЦК України та зазначає, що постійно проживав із спадкодавцями у спірному будинку, а тому вказане спадкове майно прийняв, вступивши в його управління, однак, у звязку із відсутністю первинного правовстановлюючого документу, який посвідчує право власності на спірне майно, - не має змоги оформити свідоцтво про право на спадщину та здійснити реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно. На підставі викладених обставин просить суд визнати за ним право приватної власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Сюрте, вул. Ракоці, 170 в порядку спадкування нерухомого майна після смерті батьків, матері ОСОБА_3 та батька ОСОБА_2.

Сторони у судове засідання не зявилися. Представник позивача подав заяву від 10.07.2015 року, згідно з якою підтримує позовні вимоги, просить розгляди справу без участі позивача. Від відповідача надійшла заява від 22.06.2015 року №168/02-23 про розгляд справи без його участі, при цьому не заперечує проти задоволення позову та визнає його.

Зясувавши обставини, на які сторони посилаються, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин.

Із матеріалів справи, а саме, договору купівлі-продажу, укладеного 03.09.1959 року між ОСОБА_4 з однієї сторонни та ОСОБА_3, ОСОБА_2 з другої сторони, за умовами якого ОСОБА_3 та ОСОБА_2 купили кожний в рівних долях житловий будинок в селі Струмківці, №204, Ужгородського району, який складається з двох кімнат, кухні, розташований на земельній ділянці мірою 0,12 га (а.с. 5-6).

З даних довідки Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 10 червня 2015 року №602/02-28, судом встановлено, що згідно з постановою Верховної Ради України «Про відновлення окремим населеним пунктам Берегівського, Виноградівського, Мукачівського та Ужгородського районів Закарпатської області колишніх найменувань» за 137/95-ПВ від 02.03.1995 року, назва села Струмківка Ужгородського району Закарпатської області змінена на село Сюрте Ужгородського району Закарпатської області; пере нумерація будинків змінена згідно з рішенням 6 сесії Сюртівської сільської ради 22 скликання від 08.08.1995 року «Про перенумерацію будинків с. Сюрте», а тому будинок за адресою с. Струмківка, 204 Ужгородського району Закарпатської області та будинок під № 170 по вул. Ракоці в с. Сюрте Ужгородського району являється одним і тим же спірним будинком, який належить померлим ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Судом з наявних доказів у матеріалах справи, а саме, свідоцтва про народження серії І-УР №265866, встановлено, що позивач є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_2; а з паспорта позивача вбачається, що місце його проживання з 02 лютого 1998 року прописано у с. Сюрте, Ракоці, 170.

У судовому засіданні встановлено факти смерті батька позивача та його матері відповідно 13 липня 1988 року та 30 грудня 2011 року, що підтверджено свідоцтввами серії І-ФМ №428490 та серії І-ФМ №130002 (а.с. 9-10).

Враховуючи наведене, є доведеним факт, що мати позивача, ОСОБА_3, на час своєї смерті являлася власником житлового будинку з допоміжними господарськими побудовами, що розташований за адресою с. Сюрте, 170, Ужгородського району Закарпатської області. Після смерті ОСОБА_3, в силу частин 1 та 2 статті 1220 ЦК України, в день її смерті на усі права та обовязки, що належали їй на цей момент відкрилась спадщина.

Факт проживання матері позивача за вищенаведеною адресою, а також позивача, в тому числі на день її смерті 30.12.2011 року, підтверджується довідкою Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 08 червня 2015 року №599/02-28, а також витягом з будинкової книги (а.с. 14-16).

Отже, позивач (в даних правовідносинах спадкоємець) прийняв спадщину на підставі ст. 1261 та ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України, оскільки на момент відкриття спадщини постійно проживав із матірю, яка являлася спадкодавцем, а про відмову від спадкового майна у встановлений ст.1270 ЦК України трьохмісячний строк, - не заявив.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в позасудовому порядку набути право власності не може внаслідок відсутності первинних правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, вихідний «231 від 31.03.2015 року (а.с. 12).

В матеріалах справи наявна заява Відповідача, з якої вбачається, що Сюртівська сільська ради Ужгородського району Закарпатської області проти задоволення позову не заперечує та визнає позов.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За положеннями ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту порушене, невизнане або оспорюване право.

В розумінні ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За загальним правилом, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1 ст. 1296 ЦК України).

Якщо у складі спадщини є нерухоме майно, спадкоємець, який прийняв спадщину, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно та зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ч.1 ст. 1297 ЦК України).

Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи, що заперечень проти позову не надійшло, спірне майно належало на праві власності спадкодавцям, позивач спадщину прийняв, таким чином, визнання права власності на житловий будинок за позивачем в порядку спадкування відповідає положенням чинного законодавства України, заявлені вимоги підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, на підставі ст. ст. 15, 182, 328, 392, 1217, 1218, 1223, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 1, 3, 10, 11, 60, 209, 212, 213-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Сюртівської сільської ради Ужгородського району, за участю третьої сторони на боці відповідача Реєстраційної служби Ужгородського міжрайонного управління юстиції про визнання права власності на нерухоме майно задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право приватної власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Сюрте, вулиця Ракоці, будинок 170, в порядку спадкування нерухомого майна після смерті батьків, матері ОСОБА_5 та батька ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Світлик