Справа № 667/5637/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2015 р.

Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді Черниш О.Л.

при секретарі Сільчик Т.В.

за участю представника скаржника ОСОБА_1, державного виконавця відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції в м. Херсоні ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні, у якій просить: винести ухвалу про бездіяльність державного виконавця Швагер М.В. та про такі дії, що порушують її права на квартиру і зняти з продажу квартиру АДРЕСА_1, ціною 285 тис. та виконати вимоги ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» і поставити на продаж її земельну ділянку по вулиці Грінченка №9 в мкрн. Янтарний, з побудованим підвалом, цокольним поверхом і двома гаражами з оцінкою 290 тис. грн. як вказує ця стаття 63, про те, що повинен виконуватися державний виконавець згідно Закону.

На обґрунтування вимог скаржник послався на такі обставини:

На виконанні відділу державної виконавчої служби Комсомольського РУЮ у м. Херсоні державного виконавця перебуває два виконавчих листи про стягнення з неї біля 100000гривень і в якості гарантії про виплату цієї суми на її квартиру, де вона проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 , було накладено арешт.

У листі, який боржник підписала, вказувалося. що у неї інших цінностей для продажу немає і вона повинна охороняти свою квартиру. Від часу опису квартири ніяких листів від виконавчої служби скаржник не одержувала.

З пенсії боржника стягуються кошти в рахунок погашення боргу.

На початку липня скаржник випадково дізналася, що на сайті з електронних торгів розміщена інформація про продаж її квартири.

Представник боржника звернувся до державного виконавця Швагер М.В. із заявою про заміну обєкту продажу, а саме: зняти з продажу квартиру і виставити на продаж земельну ділянку площею 594 кв.м. з побудованим підвалом і цокольним поверхом для будинку та двома гаражами. На вказаний обєкт є всі необхідні документи.

17 липня 2015 року скаржник отримала листа, яким в заміні обєкту продажу було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду.

Ціна квартири, виставленої на продаж, є меншою за ціну обєкта, який боржник пропонує для продажу, і продаж цього обєкта може покрити заборгованість.

Ніяких дій державний виконавець Швагер М.В. про те, щоб повідомити боржника про продаж квартири не вчиняв, все робиться без відома боржника, тоді, як державного виконавця повідомлено про наявність іншого нерухомого майна, на яке відповідно до черговості, встановленої ст.63Закону України «Про виконавче провадження», повинно звертатися стягнення першим за житло.

У судовому засіданні представник заявника підтримав заяву, просив суд її задовольнити.

Державний виконавець просив відмовити у задоволенні скарги, пояснив, що всі його дії щодо звернення стягнення на квартиру боржника відповідають вимогам закону, звернення стягнення на земельну ділянку для задоволення вимог боржника не може бути здійснено, оскільки п.1Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 року №56/5, реалізація земельних ділянок не передбачена.

Заслухавши пояснення представника заявника(боржника), пояснення державного виконавця, дослідивши надані суду письмові докази, суд встановив, що на виконанні державного виконавця відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції ОСОБА_2 перебуває зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 89480,81 грн.

В рахунок сплати боргу стягуються кошти з пенсії боржника.

Для задоволення вимог стягувачів державним виконавцем прийнято рішення звернути стягнення на належну боржнику квартиру за адресою: м. Херсон. АДРЕСА_2, в якій боржник проживає, на яку державним виконавцем було накладено арешт і передано на відповідальне зберігання боржнику.

Державним виконавцем була призначена оцінка квартири, повідомлено боржника про оцінку квартири і передано квартиру на електронні торги.

Представник боржника заперечував отримання повідомлення про оцінку квартири.

Порядок виконання судових рішень визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ч.1 ст.52 ЗУ «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до ч.5 ст.52 цього ж закону боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

За змістом вказаних норм державний виконавець повинен був звернутися до боржника з тим, що той запропонував для реалізації певні види майна, адже у боржника, крім нерухомого майна, може бути і рухоме майно. У квартирі, вартість якої складає 408тисяч гривень, може знаходитися і складна побутова техніка, інші цінні ліквідні речі.

Проте, державний виконавець до боржника з пропозицією надати перелік майна, на яке може бути звернено стягнення, не зверталася.

Згідно ч.6 тієї ж статті стягнення на майно боржника звертається у розмірі і обсязі, необхідному для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій , штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження.

Відповідно до п.3 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» постановою про арешт майна боржника може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети.

Згідно наданих суду документів розмір стягнення складає 89480,81 грн. , певна частина яких погашена за рахунок стягнення з пенсії.

Вартість інших витрат державним виконавцем не обрахована.

Таким чином, державний виконавець наклала арешт на квартиру, вартість якої явно не відповідає сумі боргу, оскільки більш як в чотири рази перевищує суму боргу (вартість квартири за оцінкою складає 408007 гривень), тоді як за змістом ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження» накладення арешту на майно, яке в такій кратності перевищує суму стягнення, є недопустимим.

При цьому державний виконавець не зясовувала наявність у боржника іншого майна чи предметів, крім нерухомого.

Статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно проводиться у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належить боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

У боржника є інше нерухоме майно земельна ділянка, яку він запропонував виставити на торги, проте вказана пропозиція боржника державним виконавцем не взята до уваги ,

Відхилення пропозиції боржника про звернення стягнення на земельну ділянку державний виконавець обґрунтовує посиланням на Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014року №656/5, яким не передбачено реалізації земельних ділянок.

Суд не приймає доводи державного виконавця щодо неможливості звернення стягнення на земельну ділянку, через обмеження, встановлені вищезазначеним Тимчасовим порядком, оскільки є чинним Тимчасове положення про реалізацію арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції від 27.10.1999року №68/5., який не містить такої заборони, є чинною. ст. 63 Закону України « По виконавче провадження».

Відповідно до ст.383ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст.387ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновити його порушені права та свободи.

При розгляді скарги судом встановлено, що державний виконавець, перед тим, як прийняти рішення про звернення стягнення на квартиру, повинен був вчинити низку виконавчих дій для того, щоб встановити, що іншого способу задоволення вимог кредитора, як реалізація квартири, де боржник фактично проживає, немає, оскільки стягнення на квартиру, в якій фактично проживає боржник, вчиняється згідно приписів ст.63ЗУ «Про виконавче провадження» в останню чергу.

Державним виконавцем порушені вимоги Закону України «Про виконавче провадження» щодо арешту майна в обсязі заборгованості боржника накладено арешт на майно, яке в більш як 4 рази перевищує розмір заборгованості; не визначено обсяг майна боржника, на яке може бути звернено стягнення; проігноровано пропозицію боржника про звернення стягнення на земельну ділянку; в першу чергу звернено стягнення на квартиру, в якій проживає боржник, тоді як не як не перевірено можливість звернути стягнення на інше майно.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що дії державного виконавця щодо звернення стягнення на квартиру, в якій проживає боржник, є неправомірними.

Суд при розгляді скарги не повязаний вимогами скаржника щодо способу в який можуть бути поновлені його права. Суд повинен визначити спосіб, який поновлює права учасника виконавчого провадження.

Квартиру боржника виставлено на електронні торги, які призначені на 17.08.2015року, і її може бути продано, в результаті чого скаржнику необхідно буде в інший спосіб продовжувати захищати свої права.

Суд вважає, що дії державного виконавця щодо звернення стягнення на квартиру мають бути визнані неправомірними, його необхідно зобовязати зняти з реалізації квартиру боржника.

Скаржник просить поставити на продаж належну йому земельну ділянку, проте до повноважень суду не належить виставляти на продаж майно боржника чи встановлювати черговість продажу майна, а тому вказана вимога задоволенню не підлягає.

Скаржник не пропустив строку на звернення із скаргою.

Керуючись ст.ст.ст.383-387 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_3 задовільнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м. Херсоні ОСОБА_2 щодо звернення стягнення на квартиру, яка належить боржнику ОСОБА_3, і в якій ОСОБА_3 проживає, а саме: квартира №15 у будинку №1 корп. 2 по вул..Благоєва у м. Херсоні, у зведеному виконавчому провадженні ЄДРВП 46303583

Зобовязати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м. Херсоні ОСОБА_2 зняти з реалізації квартиру АДРЕСА_3, корп.2, у м. Херсоні.

В решті вимог відмовити.

На ухвалу протягом пяти днів з дня її проголошення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Черниш О.Л.