Справа № 161/1924/15-ц
Провадження № 2/161/1345/15
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді - Пушкарчук В.П.

при секретарі Акайомовій Т.В.

з участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого 15.10.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований у реєстрі за № 1571.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.04.2007 року між ним та ТзОВ «Укрпромбанк» було укладено кредитний договір. На виконання п. 3.4 цього договору, 12.04.2007 року сторони підписали іпотечний договір, згідно якого в іпотеку банку було передано належний позивачу житловий будинок № 3а, який знаходиться по вул. Ветеранів у с. Липини Луцького району, розташований на земельній ділянці площею 0,19 га. В цьому будинку зареєстровані та проживають позивач, його дружина ОСОБА_5, його дочка ОСОБА_6 та її дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За кредитним договором вже в січні 2008 року утворилася заборгованість, що вбачається з повідомлення ТзОВ «Укрпромбанк» від 10.01.2008 року.

17.04.2009 року приватним нотаріусом позивачу було вручено вимогу від 16.04.2009 року про усунення порушення, в якій банк вимагав сплатити 212 533,88 доларів США, що станом на 16.04.2009 року по курсу НБУ становило 1 636 510,88 грн.

У звязку з несплатою цієї суми позивачу надійшло чергове повідомлення ТзОВ «Укрпромбанк» від 26.06.2009 року, в якому банк повідомляв, що 13.07.2009 року нотаріусом буде вчинено виконавчий напис.

В подальшому ТзОВ «Укрпромбанк» передало всі свої права за кредитним та іпотечним договорами для ПАТ «Дельта Банк», що вбачається з отриманого повідомлення, в якому станом на 02.12.2010 року ПАТ «Дельта Банк» вимагало повернення 1 937 241,51 грн.

У звязку з несплатою боргу, ПАТ «Дельта Банк» звернулося з позовом до Луцького міськрайонного суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 за кредитним договором, в т.ч. тіла кредиту. Одночасно із розглядом даної справи приватним нотаріусом за заявою банку 19.07.2011 року було вчинено виконавчий напис, згідно якого пропонувалося звернути стягнення на належні боржнику земельну ділянку та будинок. Сума, яка підлягала для стягнення на користь ПАТ «Дельта Банк» становила 2 086 741,33 грн., в т.ч. тіло кредиту.

Незважаючи на наявність виконавчого напису, банк підтримував позовні вимоги в Луцькому міськрайонному суді у справі № 2-104/11 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 16.11.2011 року рішенням Луцького міськрайонного суду в цій справі стягнуто 1 710 311,84 грн., в т.ч. тіло кредиту.

Таким чином, банк мав у своєму розпорядженні і виконавчий напис про звернення стягнення на майно, і рішення суду про стягнення боргу. Однак в подальшому виконавчий напис нотаріуса було визнано таким, що не підлягає до виконання, а строк на предявлення до виконання виконавчого листа за рішенням Луцького міськрайонного суду від 16.11.2011 року про стягнення боргу банк пропустив і цей строк банку не було поновлено.

15.10.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 було вчинено виконавчий напис, згідно якого пропонується звернути стягнення на належні боржнику земельну ділянку та будинок. Сума, яка підлягає до стягнення на користь ПАТ «Дельта Банк» становить 4 421 968,22 грн., в т.ч. тіло кредиту.

Вважає, що вищезгаданий виконавчий напис нотаріуса підлягає до визнання таким, що не підлягає виконанню, оскільки суперечить цивільному законодавству, згідно з яким нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Обовязкові умови вчинення виконавчих написів нотаріусами України згідно з ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», наступні: нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, має бути зазначено: відомості про найменування і адресу стягувача та боржника; дата та місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код в ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення: інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть стягненню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо, заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу буде необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

Всупереч вищенаведеним нормам, оспорюваний ним виконавчий напис, вчинений нотаріусом на підставі недостовірних даних стягувача про наявність безспірної заборгованості ОСОБА_3 пред публічним акціонерним товариством. Вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріусом відбулось з порушенням строку для вчинення такого. Нотаріусом не було отримано всіх документів, які могли бути підставою для вчинення виконавчого напису.

Посилаючись на наведене, позивач просить суд визнати виконавчий напис, вчинений 15.10.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 щодо звернення стягнення на належне ОСОБА_3 майно, а саме: нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, загальною площею 321,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Липини, вул. Ветеранів, 3а, та земельну ділянку площею 0,19 га, що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Липини, вул. Ветеранів, 3а, таким, що не підлягає виконанню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову, подав заперечення щодо нього.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 у судове засідання не зявилась, на адресу суду надіслала письмове заперечення, в якому зазначила, що вчинений нею виконавчий напис відповідає чинному законодавству, просила справу розглядати за її відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з врахуванням наступного.

Судом встановлено, що 12.04.2007 року між ОСОБА_3 та ТзОВ «Укрпромбанк» було укладено кредитний договір (а.с. 9-15).

На виконання п. 3.4 цього договору, 12.04.2007 року сторони підписали іпотечний договір № 130/Zквіп-07 (а.с. 16-20), згідно якого в іпотеку банку було передано належний позивачу житловий будинок № 3а, який знаходиться по вул. Ветеранів у с. Липини Луцького району та належить ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 06.09.1999 року, виданого на підставі рішення виконкому Липинської сільської ради від 26.08.1999 року № 16, та земельну ділянку площею 0,19 га, яка знаходиться по вул. Ветеранів 3а у с. Липини Луцького району та належить ОСОБА_3 згідно Державного акту на право приватної власності на землю виданого02.09.1999 року Липинською сільською радою на підставі рішення Липинської сільської ради від 25.09.1997 року.

За кредитним договором вже в січні 2008 року утворилася заборгованість, що вбачається з повідомлення ТзОВ «Укрпромбанк» від 10.01.2008 року (а.с. 29).

17.04.2009 року приватним нотаріусом позивачу було вручено вимогу від 16.04.2009 року про усунення порушення, в якій банк вимагав сплатити 212 533,88 доларів США, що станом на 16.04.2009 року по курсу НБУ становило 1 636 510,88 грн. (а.с. 30-33).

У звязку з несплатою цієї суми позивачу надійшло чергове повідомлення ТзОВ «Укрпромбанк» від 26.06.2009 року, в якому банк повідомляв, що 13.07.2009 року нотаріусом буде вчинено виконавчий напис (а.с. 34).

Відповідно до ст.ст. 512-519 ЦК України, ст.ст. 92, 95 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Постанови Правління НБУ №369 «Про затвердження Положення про застосування НБУ заходів впливу за порушення банківського законодавства», 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку».

Станом на 02.12.2010 року заборгованість ОСОБА_3 перед ПАТ «Дельта Банк» становила 1 937 241,51 грн. (а.с. 35-36).

У звязку з несплатою боргу, ПАТ «Дельта Банк» звернулося з позовом до Луцького міськрайонного суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 за кредитним договором, в т.ч. тіла кредиту.

За заявою банку 19.07.2011 року приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис, згідно якого пропонувалося звернути стягнення на належні боржнику земельну ділянку та будинок. Сума, яка підлягала для стягнення на користь ПАТ «Дельта Банк» становила 2 086 741,33 грн., в т.ч. тіло кредиту (а.с. 37-38).

06.12.2011 року рішенням Луцького міськрайонного суду в цій справі стягнуто 1 710 311,84 грн., в т.ч. тіло кредиту (а.с. 39-42).

Однак в подальшому виконавчий напис нотаріуса рішенням Луцького міськрайонного суду від 30.01.2013 року (а.с. 43-46) було визнано таким, що не підлягає до виконання, а строк на предявлення до виконання виконавчого листа за рішенням Луцького міськрайонного суду від 06.12.2011 року про стягнення боргу банк пропустив і цей строк банку було поновлено ухвалою Луцького міськрайонного суду від 07.03.2013 року (а.с. 77).

15.10.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 вчинено виконавчий напис, яким звернено стягнення на вищевказане нерухоме майно для задоволення за рахунок його реалізації вимог стягувача ПАТ ОСОБА_8, до якого перейшли права первісного кредитора на підставі договору про передачу активів та кредитних зобовязань від 12.04.2007 року, в розмірі 3 421 968,22 грн., а також витрат за вчинення виконавчого напису в розмірі 2500 грн. (а.с. 47).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, позичальник за кредитним договором зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі та на умовах, встановлених договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

У відповідності до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчиненням виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Відповідно до п. 2 гл. 12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, виконавчі написи вчиняються нотаріусами на документах, які встановлюють заборгованість або передбачають повернення майна.

Згідно ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» пунктом 1 визначено -нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання.

Відповідно до п. 3 гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи за умов, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

В даному випадку безспірність заборгованості боржника ОСОБА_3 підтверджено наступними документами:

-Кредитний договір № 130/ФКВ-07 від 12.04.2007 року. Відповідно до п. 1.1., п. 1.5. якого сума кредиту становить 230 000,00 доларів США, процентна ставка за користування кредитом - 14,6% річних. Відповідно до виконавчого напису сума заборгованості за кредитом - 204 247,75 доларів США - сума безспірна; 89 505,97 доларів США - проценти (сума безспірна, оскільки нараховувались відповідно до п. 1.5. кредитного договору). Суми, які можуть викликати спір - штрафні санкції, комісії, банк із боржника не стягує. Таким чином, твердження боржника, що існує спір щодо суми заборгованості, спростовується наведеним вище.

-Розрахунок заборгованості, в якому зазначено сума заборгованості по тілу кредиту та відсотках. Банком не нараховувались платежі, щодо яких може виникнути спір між сторонами, зокрема це штрафи, пені та ін. платежі. Суми, що передбачені в кредитному договору та стягуються банком є безспірними, оскільки боржник самостійно погодився на вищевказані умови повернення кредитних коштів. Прострочення боржником виконання умов договору передбачено в розрахунку заборгованості.

Отже, нотаріусом правомірно вчинено виконавчий напис із дотриманням норм чинного законодавства.

Щодо перевищення встановленого законодавством трирічного строку та пропущенням нотаріусом строку для вчинення виконавчого напису, то суд вважає це твердження позивача безпідставним виходячи із слідуючого. ТзОВ «Укрпромбанк» 22 листопада 2011 року подав позов до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 130/ФКВ-07 від 12.04.2007 року. Ухвалою Луцького міськрайонного суду замінено позивача у справі за вказаним позовом з ТОВ «Укрпромбанк» на АТ «Дельта Банк». По суті відбулось процесуальне правонаступництво згідно ст. 37 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 264 Цивільного кодексу України позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

В даному випадку стягнення боргу із ОСОБА_3 це частина вимоги, право на яку має позивач. АТ «Дельта Банк» до 22.11.2014 року мало право звернутись із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки або вчинити виконавчий напис на іпотечному договорі, що 15.10.2014 року було зроблено, оскільки з 22.11.2011 року АТ «Дельта Банк» набуло права в судовому процесі предявити вимоги до боржника. Самостійно АТ «Дельта Банк» не мало юридичного права звернутися із позовом до боржника про стягнення заборгованості, оскільки в даному випадку відбулося б подвійне стягнення.

Тому, 22.11.2011 року вважається датою предявлення АТ «Дельта Банк» позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 130/ФКВ-07 від 12.04.2007 року. А виконавчий напис від 15.10.2014 року за реєстровим № 1571, що вчинений приватним нотаріусом ОСОБА_4, вчинений в межах строків, що передбачені ч. 2 ст. 264 та ст. 257 Цивільного кодексу України.

Позивачем в позовній заяві зазначено, що в різні періоди банк нараховує по різному заборгованість по тілу кредиту. Однак вимога від 06.04.2009 року надсилалась ТзОВ «Укрпромбанк» і на неї боржник ніяк не відреагував, тобто не звернувся в банк із листом про неточність суми заборгованості по тілу кредиту.

Повідомлення від 02.12.2010 року та виконавчий напис від 19.07.2011 року взагалі скасовані судом і взагалі не можуть розглядатись, як доказ у справі про суму заборгованості по кредитному договору. Остаточна і єдина сума вказана у виконавчому написі від 15.10.2014 року, який на даний момент є дійсним.

Тому, твердження боржника про неточність сум взагалі не підтвердженні належними доказами.

Посилання ОСОБА_3 на те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом було порушено права зареєстрованої з 19.03.2010 року, тобто після укладення Іпотечного договору від 12.04.2007 року, неповнолітньої ОСОБА_9 та посилання на Ухвалу Вищого спеціалізованого суду України від 21.12.2011 року суд не бере до уваги з наступних підстав.

Ухвала Вищого спеціалізованого суду України від 21.12.2011 року взагалі вказує про інші правовідносини ніж ті, що склались між AT «Дельта Банк» та ОСОБА_3, зокрема у вищевказаній ухвалі зазначено, що в інтересах малолітньої дитини брав участь прокурор та опікунська рада, в яких дійсно були докази про порушення прав малолітньої дитини заставодержателя при укладенні іпотечного договору.

В даному випадку за адресою Предмета іпотеки зареєстрована малолітня ОСОБА_9, яка не має відношення до боржника і була зареєстрована після укладення іпотечного договору.

Крім того, 29.03.2007 року виконавчим комітетом Липинської сільської ради Луцького району було винесено рішення № 32 «Про надання дозволу на передачу в іпотеку житлового будинку», яким ОСОБА_3 надано дозвіл передати в іпотеку житловий будинок, що знаходиться за адресою: Луцький район, с. Липини, вул. Ветеранів, 3а. Законні майнові інтереси неповнолітнього сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, в частині їх захисту будуть збереженні.

З вище викладеного можна зробити висновок, що банком дотримано всіх вимог чинного законодавства при укладенні іпотечного договору.

Ні Законом України «Про нотаріат», ні Законом України «Про іпотеку», ні Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, не передбачено обовязок нотаріуса перевіряти наявність зареєстрованих осіб за місцем знаходження іпотечного майна при вчиненні виконавчого напису.

Посилання позивача на те, що нотаріус вчинив нотаріальну дію за межами Луцького нотаріального округу, де розміщується іпотечне майно взагалі не варте уваги, оскільки відповідно до гл. 16 п. 1.4. Порядку виконавчий напис вчинюється нотаріусом незалежно від місця виконання вимоги, місцезнаходження боржника або стягувача. Тому, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 вчинено виконавчий напис в межах свого нотаріального округу, оскільки жодним нормативно-правовим актом не заборонено вчиняти нотаріусу виконавчий напис поза межами місцезнаходження іпотечного майна.

Відповідно до глави 16 Наказу Міністерства юстиції від 22.02.2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій» для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

З поданого нотаріусу розрахунку заборгованості станом на 18.07.2014 року вбачається, що внаслідок невиконання ОСОБА_3 зобовязань загальна сума заборгованості за кредитом становить 3 421 968,22 грн., в тому числі: тіло кредиту 2 379 303,69 грн., заборгованість за відсотками 1 042 664,53 грн. Аналогічний розмір заявлених вимог міститься у виконавчому напису нотаріуса.

З матеріалів нотаріальної справи вбачається, що банком за вих. № 31.4-08/7680/14 та вих. № 31.4-08/7681/14 від 05.08.2014 року направлялися вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором з попередженням про подальше застосування процедури звернення стягнення на майно, яким забезпечено кредит. Проте з моменту отримання вимоги (15.08.2014 року та 19.08.2014 року відповідно) позивач не вчинив жодних дій, які б свідчили про те, що він не погоджується із сумою заборгованості.

Обовязку нотаріуса перевіряти безспірність заборгованості ні Інструкцією, ні Порядком не передбачено.

Крім того, виконавчий напис був чинений нотаріусом Київського міського нотаріального округу з дотриманням вимог ст. 41 Закону України «Про нотаріат» та у відповідності до п. 1 глави 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, в межах свого округу та у приміщенні, яке є її робочим місцем.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що на момент вчинення виконавчого напису не існувало спору щодо суми заборгованості позивача перед банком по кредитному договору, позивач був повідомлений про необхідність погашення заборгованості більше ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису, на підставі чого суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Сплачені за позовом судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 209, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 15, 16, 18, 526 ЦК України, ст.ст. 12, 33, 35 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 87-89 Закону України «Про нотаріат», суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого 15.10.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований у реєстрі за № 1571, - в і д м о в и т и.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання скарги про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання скарги про апеляційне оскарження, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.П. Пушкарчук