Провадження № 2/522/8044/15
У Х В А Л А

Іменем УКРАЇНИ

«5» серпня 2015 року

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого судді Погрібного С.О.,

за секретаря судового засідання Солодкої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі клопотання представника позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, за участі третіх осіб Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_4,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся із вказаними позовними вимогами до відповідачів, просив витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартиру під №310, розташовану за адресою: місто Одеса, вулиця Літературна, будинок 12, виселити ОСОБА_2 із вказаної квартири; витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на свою користь квартиру під №210, розташовану за адресою: місто Одеса, вулиця Літературна, будинок 12, виселити ОСОБА_3 із вказаної квартири; повернути у власність позивача зазначені обєкти нерухомого майна; також позивач просив встановити порядок виконання рішення суду, вказавши, що рішення суду є підставою для здійснення державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на зазначені квартири. В обґрунтування позовних вимог посилався на таке. Позивач набув право власності на нежилі приміщення під №204 та №304, які розташовані за адресою: м.Одеса, вул. Літературна, 12, на підставі договорів купівлі-продажу від 07 липня 2006 року між ним та ВАТ «Антарктика». У листопаді 2012 року ОСОБА_4, діючи разом з невстановленими особами, увійшовши в довіру до ОСОБА_1, шляхом омани, переконали його передати їм правовстановлюючі документи на спірні нежилі приміщення. На підставі підробленої розписки і підроблених документів про об'єднання двох нежитлових приміщень в одне та про присвоєння їм одного нового номера 210, замість номерів 204 і 304, на користь ОСОБА_5 ухвалено рішення Приморським районним судом м. Одеси від 30 листопада 2012 року про визнання за ним права власності на нежиле приміщення під №210 в будинку 12 по вул. Літературній в м. Одесі. Втім, зазначене рішення в подальшому було скасоване, а у задоволенні позову відмовлено. Проте, відповідач ОСОБА_4 зареєстрував за собою право власності на нежиле приміщення під №210, після чого передав право власності на спірне приміщення своєму сину ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 27.12.2012 року. В подальшому ОСОБА_2 розділив спірне майно на дві самостійні квартири, яким присвоєно нові номери №210 та №310, та вжито дії з переведення їх у до складу жилого фонду. Відповідач ОСОБА_2 продав квартиру під №210 ОСОБА_3, право власності за якою на спірне приміщення зареєстровано 31 березня 2013 року. Таким чином, враховуючи, що рішення суду, на підставі якого спірне майно формально вибуло з власності позивача, на сьогоднішній день є скасованим, позивач ОСОБА_1 змушений звернутись до суду із вказаними позовними вимогами.

Представником позивача подано клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, на вирішення якої цей учасник просила поставити наступні запитання: якою є дійсна загальна площа квартири під №210, що розташована за адресою: м.Одеса, вул. Літературна, буд.12; якою є дійсна загальна площа квартири під №310, що розташована за адресою: м.Одеса, вул. Літературна, буд.12; чи здійснювалась реконструкція (переобладнання, збільшення/зменшення площі, ремонт) у квартирах №210 та №310, що розташовані за адресою: м.Одеса, вул. Літературна, буд.12 з листопада 2012 р.; якщо так, то в який період часу і які будівельні роботи були здійснені; чи є одними і тими самими обєктами нерухомості квартири №210 та №310 з нежилими приміщеннями №204 та №304 відповідно за адресою:м. Одеса, вул.Літературна, буд. 12.

Представники відповідачів заперечували проти призначення експертизи, вважали її проведення недоцільним, оскільки це не має значення для розгляду справи, а заявлене клопотання є лише способом затягування судового процесу.

Заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів у справі щодо призначення судової будівельно-технічної експертизи, розглянувши клопотання, матеріали справи, суд вважає заявлене клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних причин.

Згідно з ст. 143 ЦПК України для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі медицини тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Призначення судової експертизи є одним із способів забезпечення доказів сторони, за результатом якої мають бути підтвердженні або спростовані доводи, на які посилається сторона, та такі обставини мають бути значущими для обєктивного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить витребувати спірні квартири з володіння відповідачів, при цьому не заперечуючи того факту, що статус зазначених приміщень формально змінився з нежилого в жилий.

Судом підлягає врахуванню те, що позивач, в якості обґрунтування позову, не посилається на ті обставини, з приводу зясування яких поставлені просить поставити перед експертом питання на вирішення судової експертизи. З огляду на це доцільність проведення такої судової експертизи є недоцільною, враховуючи визначені межі судового розгляду, враховуючи при цьому, що проведення такої експертизи займатиме тривалий період у часі, що матиме наслідком безпідставне істотне затягування строків судового розгляду по справі.

Додатково судом враховано, що по суті заявлені для експерта запитання носять правовий, а не технічний характер, а тому не можуть бути постановлені на вирішення судової експертизи.

За правилом частини 1 статті 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Визначення представником позивача мети проведення експертизи в якості спростування доводів відповідачів суд сприймає критично та таким, що не відповідає вимогам ЦПК України, оскільки за загальними принципами цивільного процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на наведене суд вважає клопотання представника позивача, що заявлене з метою спростування позиції відповідачів, таким, що не може бути також задоволеним з точки зору загальних процесуальних принципів диспозитивності, обовязковості доведення своїх вимог і заперечень та вільного розпоряджання своїми процесуальними правами.

У звязку наведеними аргументами, суд вважає заявлене клопотання необґрунтованим та таким, в задоволенні якого необхідно відмовити.

Керуючись п. 3 ч. 6 ст. 130, ст. ст. 143, 150 ЦПК України, СУД

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання представника позивача про призначення судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ С.О. ПОГРІБНИЙ

05.08.2015