АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 171/2105/14-ц 22-ц/774/758/К/15
Справа № 171/2105/14-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/758 /К/15 Чумак Т.А.
Категорія № 27 (ІІІ ) Доповідач Грищенко Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Братіщевої Л.А., Чорнобука В.І.,

при секретарі: Петренко К.І.,

за участю: представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи"- Курдюмова Михайла Миколайовича,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на заочне рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні Ініціативи" ( надалі - ТОВ "Кредитні ініціативи") звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 29.01.2008 року між ВАТ "Сведбанк", правонаступником якого є ПАТ "Сведбанк" та відповідачем ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 0309/0108/71-466, відповідно до умов якого, банк надав боржнику кредитні кошти у сумі 25000,00 доларів США, зі сплатою 11,9 % річних за користування кредитними коштами, зі строком повернення до 28 січня 2038 року.

З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором, ВАТ "Сведбанк" та відповідач ОСОБА_4 29 січня 2008 року уклали Іпотечний договір № 0309/0108/71-466-Z-1, відповідно до якого відповідач передав Банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1

Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 29.01.2008 року ОСОБА_6 уклав з ВАТ "Сведбанк" договір поруки, а 27.02.2009 року ОСОБА_3 також уклала з ВАТ "Сведбанк" договір поруки. Згідно договорів поруки ОСОБА_6 та ОСОБА_3 відповідають перед банком як солідарні боржники із ОСОБА_4

Відповідач належно не виконував взяті на себе зобов'язання, чим грубо порушив істотні умови кредитного договору, в результаті чого станом на 01 липня 2014 року утворилась заборгованість 426079,92 грн., яка складається: із заборгованості за кредитом - 23038,28 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає- 271517,60 грн.; по відсотках 8703,54 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 102575,55 грн.; пені - 4411,08 дол. США, що по курсу НБУ на дату розрахунку складає - 51986,77 грн. Просить стягнути з відповідачів солідарно вказану заборгованість та витрати по справі.

28 листопада 2012 року ПАТ "Сведбанк" та факторинговою компанією "Вектор Плюс" укладено договір факторингу. Відповідно договору банк відступив ФК "Вектор Плюс" свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банку.

28.11.2012 року між ТОВ "ФК "Вектор Плюс" та товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" укладено договір факторингу. Відповідно договору ТОВ "ФК "Вектор Плюс" відступає ТОВ " Кредитні ініціативи" свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах укладених з боржниками. Разом з правами вимоги до ТОВ " Кредитні ініціативи" переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ "Кредитні ініціативи" набуло статусу стягувача за договором від 29.01.2008 року № 0309/0108/71-466 позичальником якого є ОСОБА_4

Заочним рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2014 року позов ТОВ "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_3 на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" заборгованість за кредитним договором в сумі 426079,92 грн. Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_3 судовий збір по 1218, 00 грн. з кожного, на користь ТОВ "Кредитні ініціативи".

Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2015 року заяву представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вважає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що кредитори ФК "Вектор Плюс" та ПАТ "Сведбанк" не повідомили боржника ОСОБА_4 про відступлення права вимоги ТОВ "Кредитні ініціативи", а також не надано реєстру позичальників. Боргові зобов'язання ОСОБА_4 не могли бути передані за договором факторингу, оскільки він не є суб'єктом господарювання.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку відповідача ОСОБА_4, який відбуває покарання у ВК №10 із клопотанням про особисту участь в судовому засіданні не заявляв та його представника ОСОБА_7, яка звернулась із заявою про відкладення, проте належних доказів поважності причин не надала, в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проте, рішення суду першої інстанції не відповідає у повному обсязі зазначеним вимогам, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 29.01.2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Сведбанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Сведбанк" та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 0309/0108/71-466, згідно умов якого останній отримав кредитні кошти в іноземній валюті у розмірі 25000,00 дол. США, під 11,9% річних, строком користування по 28.01.2038 року включно, що підтверджується копією укладеного договору (а.с. 5-8).

Відповідно до умов кредитного договору Відповідач зобов'язаний у строки, передбачені Договором, сплачувати решту кредиту, проценти за його користування. Крім того, п. 8.1. Договору, передбачена відповідальність за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом, а саме сплата пені, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від суми простроченої заборгованості, за кожен день прострочення.

Одночасно, з метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаними Кредитним договором, 29.01.2008 року ОСОБА_6 уклав з ВАТ "Сведбанк" договір поруки, згідно якого поручитель несе солідарну відповідальність разом із боржником за невиконання зобов'язань за кредитним договором ( а.с. 17-19)

Крім того, 27.02.2009 року ОСОБА_3 також уклала з ВАТ "Сведбанк" договір поруки, згідно якого поручитель солідарно відповідає разом із боржником за невиконання останнім зобов'язань за кредитним договором ( а.с. 20-22).

Як вбачається з наданого суду розрахунку заборгованості, борг за Кредитним договором № 0309/0108/71-466 від 29.01.2008 року, станом на 01 липня 2014 року, становить 426079,92 грн., яка складається: із заборгованості за кредитом - 23038,28 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 271517,60 грн.; по відсотках 8703,54 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 102575,55 грн.; пені - 4411,08 дол. США, що по курсу НБУ на дату розрахунку складає - 51986,77 грн.

Згідно наданого до матеріалів справи Договору факторингу № 15 від 28.11.2012 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Сведбанк", яке є правонаступником Відкритого акціонерного товариства "Сведбанк", Акціонерного комерційного банку "ТАС-Комерцбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс", Банк відповідно до п.2.1.,2.2. відступає свої права вимоги заборгованості по кредитним договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі документації ( а.с.23-36).

З моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі, пов'язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів.( а.с.37-50)

За Договором факторингу від 28.11.2012 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Сведбанк", яке є правонаступником Відкритого акціонерного товариства "Сведбанк", Акціонерного комерційного банку "ТАС-Комерцбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс", Банк відповідно до п.2.1.,2.2. відступає свої права вимоги заборгованості по кредитним договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі документації ( а.с.23-50).

Відповідно договору факторингу № 15 від 28.11.2012 року ПАТ "Сведбанк" відступило ФК "Вектор Плюс" право вимоги грошових коштів від відповідачів.

Згідно договору факторингу від 28.11.2012 року ФК "Вектор Плюс" відступило ТОВ " Кредитні ініціативи" право вимоги грошових коштів від відповідачів.

Згідно вимог ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права та обов'язки первісного кредитора у зобов'язанні і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Відповідно до загального порядку заміни кредитора у зобов'язанні, визначеного ч. 2 ст. 516, ч. 2 ст. 517 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Статтею 1082 ЦК України визначено порядок виконання боржником грошової вимоги факторові. За змістом цієї норми боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним.

На виконання вимог законодавства ТОВ "Кредитні ініціативи" було повідомлено боржника та поручителів про заміну сторони у зобов'язанні, що підтверджується надісланням на адресу боржника та поручителів Вимогу про дострокове повернення кредиту від 04 липня 2014 року за вих.. № 32/07, за реєстром відправки рекомендованої кореспонденції та фіскальним чеком ЧД УДППЗ "Укрпошта) ( а.с.65,66). Однак, відповідачі будь - яких дій для погашення заборгованості не вчиняли.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується право вимоги ТОВ " Кредитні ініціативи" грошових коштів на виконання зобов'язань за кредитним договором від відповідачів, тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Однак, у порушення зазначених норм закону та умов укладеного Договору відповідач ОСОБА_4 свої зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 01 липня 2014 року утворилась заборгованість.

На думку колегії суддів, у зв'язку із неналежним виконанням ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором у позивача виникло право стягнути заборгованість із боржника та кожного з поручителів солідарно.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги представника відповідача, про те, що до ТОВ "Кредитні ініціативи" не перейшло право вимоги виконання зобов'язань за кредитним договором № 0309/0108/71-466 від 29 січня 2008 року, оскільки вони не відповідають матеріалам справи.

Договором про передачу прав за кредитним договором від 28.11.2012 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", первісний кредитор відступив новому права стягнення за кредитним договором, відповідно до реєстру заборгованостей боржників та купівельна ціна додаток 1Б , в якому містяться відомості про придбану заборгованість по кредитному договору укладеному ОСОБА_4 (а.с. 62 на звороті). Крім того, посилання в апеляційній скарзі про недійсність укладеного договору факторингу, оскільки боржник ОСОБА_4 не є суб'єктом господарювання, колегія суддів вважає безпідставним.

Відповідно до вимог ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно вимог ч. 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Доказів про визнання договорів факторингу № 15 від 28.11.2012 року між ПАТ "Сведбанк" та ФК "Вектор Плюс", та від 28.11.2012 року між ФК "Вектор Плюс" та ТОВ " Кредитні ініціативи", за яким передано право вимоги грошових коштів від відповідачів, не визнавались повністю або в будь-якій частині недійсними, тому є законними та чинними. А посилання представника відповідача в цій частині - недоведеними.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором із відповідачів, у розмірі , згідно розрахунку наданого позивачем із урахуванням заборгованості по пені за рік.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному суді" №12 від 24жовтня 2008 року, суд апеляційної інстанції, у разі встановлення при перевірці законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, може вийти за межі доводів апеляційної скарги згідно з частинами третьою та четвертою статті 303ЦПК та провести перевірку справи в повному обсязі.

Апеляційний суд і сам не позбавлений можливості встановити фактичні дані, які мають значення для вирішення спору, а також, застосувати норму матеріального права, яка має бути застосована до спірних правовідносин.

Колегія суддів не може погодитися із солідарним стягненням заборгованості із усіх боржників, оскільки поручителі укладали окремі договори поруки, тому не несуть солідарну відповідальність між собою, але лише із боржником.

Відповідно до положень ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов'язання.

У разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК України).

Частиною 1 ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 3 ст. 554 цього Кодексу).

Виходячи з аналізу зазначеної правової норми, поручителі, які спільно поручились, відповідають перед кредитором солідарно. У разі укладення кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов'язання, ч. 3 ст. 554 ЦК України не застосовується. У такому випадку кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі окремого договору, відповідно до яких кожен із поручителів відповідає перед кредитором разом із боржником, як солідарні боржники.

Дійшовши висновку про солідарне стягнення кредитної заборгованості з боржника та двох поручителів, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 суд першої інстанції не звернув уваги на те, що на забезпечення виконання зобов'язання ОСОБА_4 з поручителями укладено самостійні договори поруки, отже поручителі не несуть у такому разі солідарної відповідальності між собою і відсутні підстави вважати поруку їхньою спільною відповідальністю перед кредитором.

Отже, стягуючи з боржника і двох поручителів у солідарному порядку суму заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції помилково не взяв до уваги те, що в даному випадку поручителі не несуть солідарної відповідальності, так як відсутня їх спільна порука, оскільки укладено два окремі договори поруки.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що вирішивши правильно спірне питання про стягнення заборгованості за кредитним договором , суд першої інстанції невірно визначив порядок стягнення, у зв'язку із чим, рішення суду першої інстанції на підставі п.1,3.ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає зміні в частині порядку стягнення кредитної заборгованості солідарно з боржника ОСОБА_4 та поручителя ОСОБА_6, а також солідарно з боржника ОСОБА_4 та поручителя ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 303,307, 309,314-316 ЦПК України колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , задовольнити частково.

Заочне рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2014 року змінити в частині порядку стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , а також солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" заборгованість за кредитним договором від 29 січня 2008 року за № 0309/0108/71-466 станом на 01 липня 2014 року в сумі 426079,92 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 23038,28 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 271517,60 грн.; заборгованості по відсотках 8703,54 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає - 102575,55 грн.; пені - 4411,08 дол. США, що по курсу НБУ складає - 51986,77 грн.

В іншій частині рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: