ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-р/753/38/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Сирбул О.Ф.

при секретарі - Борисові М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву старшого державного виконавця Медведєвої О.О. Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві про роз'яснення рішення суду, яке підлягає виконанню у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про заборону самовільного будівництва на земельній ділянці спільної приватної власності та за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження, відновлення стану земельної ділянки, припинення перешкод у користуванні земельною ділянкою,-

встановив:

Старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві звернувся до суду з заявою про роз'яснення рішення суду, яке підлягає виконанню за виконавчим листом № 753/10159/13 від 28.05.2014 р., виданим Дарницький районним судом м. Києва у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про заборону самовільного будівництва на земельній ділянці спільної приватної власності та за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження, відновлення стану земельної ділянки, припинення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Вказує, що за виконавчим листом № 753/10159/13 від 28.05.2014 р. міститься зобов'язання ОСОБА_3, ОСОБА_4 здійснити демонтаж самочинно збудованих гаражу і сараю на земельній ділянці спільної приватної власності в АДРЕСА_1, проте для державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві рішення є незрозумілим, в частині знесення незаконних будівель у випадку відмови боржників виконати рішення суду та протидії з боку боржників в процесі вчинення державним виконавцем дії, та чи передбачає виконання рішення в разі відмови божниками добровільно виконати рішення примусового знесення самочинного збудованих гаражу та сараю на вказаній земельній ділянці робочою силою та за кошти стягувача під контролем виконання рішення суду з боку державного виконавця.

В судове засідання сторони не з'явилися, повідомлені належним чином про місце, дату та час розгляду заяви, причини не явки суду не повідомили.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, в заяві просив розгляд проводити у його відсутності.

У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося.

Суд, повно і всебічно вивчивши матеріали справи вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25 квітня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про заборону самовільного будівництва на земельній ділянці спільної приватної власності та за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження, відновлення стану земельної ділянки, припинення перешкод у користуванні земельною ділянкою позов задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_3, ОСОБА_4 здійснити демонтаж самочинно збудованих гаражу і сараю на земельній ділянці спільної приватної власності в АДРЕСА_1. Зобов'язано ОСОБА_3, ОСОБА_4 відновити стан земельної ділянки по АДРЕСА_1, який існував до початку незаконного самочинного будівництва. Зобов'язано ОСОБА_3 здійснити демонтаж огорожі з сітки - рабиці на металевих стовпах, встановленої ним на земельній ділянці спільної приватної власності в АДРЕСА_1. Зобов'язано ОСОБА_3, ОСОБА_4 припинити вчинення перешкод ОСОБА_2 у користуванні встановленим обов'язковим проїздом (проходом) до його частини земельної ділянки та його частини житлового будинку по земельній ділянці площею 88 кв.м., де 19 кв.м. належить ОСОБА_2, залишеній рішенням Дарницького районного суду м. Києва у спільному користуванні ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 в АДРЕСА_1.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_4, ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження, відновлення стану земельної ділянки, припинення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 09 липня 2014 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 квітня 2014 року залишено без змін.

На виконання вказаного судового рішення 28 травня 2014 року видані виконавчі листи.

05 червня 2014 року ВДВС Дарницького районного управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження № 43601200, № 43601261 та виконавче провадження № 43601409, за виконавчими листами № 753/10159/13 від 28 травня 2014 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі № 1-7/2013, є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2004 року по справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Статтею 34 Закону України "Про виконавче провадження" регламентовано, що у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, державний виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення відповідного рішення.

Згідно ч.3 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» суд у разі необхідності дає відповідне роз'яснення рішення чи змісту документа, не змінюючи їх редакції.

Зі змісту ст. 221 ЦПК України випливає, що за роз'ясненням рішення суду можуть звертатися особи, які брали участь у справі, або державний виконавець у випадку, коли рішення є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. В заяві про роз'яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", роз'яснення рішення, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в роз'ясненні рішення.

Звертаючись з поданням державний виконавець посилається на те, що рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28.04.2014 р. є незрозумілим, оскільки не передбачає виконання рішення в разі відмови божниками добровільно виконати рішення примусового знесення самочинного збудованих гаражу та сараю на вказаній земельній ділянці.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Відповідно до ч.2, ч. 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Як зазначалось вище, зазначені обставини регламентуються Законом України «Про виконавче провадження» та не потребують додаткового роз'яснення, оскільки питання якими саме діями державному виконавцю виконати рішення суду у разі відмови боржників здійснити демонтаж будівель, виходить за межі розгляду справи, що прямо суперечить положенням ст. 221 ЦПК України.

При цьому, суд вважає, що резолютивна частина рішення є проста, доступна, зрозуміла, така що не припускає іншого тлумачення, в мотивувальній частині рішення суду чітко вказано, чому суд прийшов до висновку щодо задоволення позову.

За таких обставин, суд, не встановивши підстав регламентованих ч. 1 ст. 221 ЦПК України, для роз'яснення рішення, вважає за необхідне у задоволені заяви відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 14, 215, 221, 293 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", Законом України "Про виконавче провадження", Рішенням Конституційного Суду України від 08.07.2010 р. N 18-рп/2010 у справі N 1-43/2010, Рішенням Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі № 1-7/2013, Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м.Києві про роз'яснення рішення суду, яке підлягає виконанню у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про заборону самовільного будівництва на земельній ділянці спільної приватної власності та за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження, відновлення стану земельної ділянки, припинення перешкод у користуванні земельною ділянкою- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її оголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: