АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6124/15 Справа № 202/9731/14-ц №2/0202/5068/2014 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Черненкова Л.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Черненкової Л.А.

суддів - Пономарь З.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Яловій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2015 року по справі за позовом прокурора Індустріального району м. Дніпропетровська в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» про зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

25 вересня 2014 року прокурор Індустріального району м. Дніпропетровська в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом до ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» про стягнення суми авторської винагороди. В подальшому позовні вимоги прокурором в порядку ст. 31 ЦПК України були змінені, та прокурор в інтересах позивачів просив суд зобов'язати ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» виконати умови п.п. 4.2 договору № 550061676, укладеного 20 вересня 2006 року між авторами винаходу «Сталева виливниця колісних злитків» та ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», здійснити розрахунок та виплатити авторську винагороду за кожен рік використання винаходу відповідно до умов договору, а також зобов'язати ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» виконати умови п.п. 5.1 договору № 550061676, укладеного 20 вересня 2006 року між авторами винаходу «Сталева виливниця колісних злитків» та ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», а саме ознайомити винахідників винаходу «сталева виливниця колісних злитків» з розрахунками сум винагороди за кожен рік використання відповідачем винаходу та матеріалів, використаних для їх розрахунків. В обґрунтування поданої заяви прокурором Індустріального району м. Дніпропетровську було зазначено, що позивачі є співавторами винаходу «Статева виливниця колісних злитків», що підтверджується патентом № 784663, зареєстрованим в Державному реєстрі патентів на винаходи 15.03.2007 року на підставі договору «Про уступку права на отримання патенту» № 550061676 від 20 вересня 2009 року, укладеного між співавторами винаходу «Сталева виливниця колісних злитків та ПАТ «Нижньодніпровський трубопрокатний завод». Згідно розділу 4, пункту 4.2 зазначеного договору виплата винагороди відбувається при наявності патенту на винахід у випадку використання у власному виробництві. Порядок розрахунку розміру винагороди та його виплати проводиться у відповідності до розділу 7 Інструкції, якою затверджено Порядок складання, подачі, розгляду заяви на раціоналізаторські пропозиції, використання раціональних пропозицій, винаходів та виплати авторської винагороди. Пунктом 7.10. Інструкції передбачено, що розмір авторської винагороди не може бути меншим 10% доходу, щорічно отриманого підприємством від використання винаходу. Пунктом 5 договору визначено, що винахідники мають право знайомитись з розрахунком суми винагороди та з матеріалами використаними для їх розрахунку. Однак, всупереч зазначених умов договору відповідач не здійснив в повному обсязі виплату авторської винагороди у відповідності до умов договору, не надав співавторам інформацію щодо доходу, отриманого підприємством від використання винаходу в період дії договору, а саме за період з 2007 рік по 2012 рік. Посилаючись на ст. 526, 629 ЦК України, п. 5 ст. 8 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», ст. 52 Закону України «Про авторське право та суміжні права» наголошували на порушення прав винахідників та відповідно на законність та обґрунтованість позовних вимог. Також звернулись з клопотанням про поновлення строку позовної давності зазначаючи, що строк позовної давності на виплату винагороди за використання відповідачем винаходу у 2011 та 2012 роках не збіг та відповідно не пропущений, а строк позовної давності щодо виплати винагороди у 2007-2009 p.p., не пропущений у зв'язку з його перериванням. Відповідачем здійснювались виплати за договором позивачам в період їх трудової діяльності на підприємстві, останнього разу відповідачем приймалось рішення про здійснення виплат - 17 листопада 2011 року, що свідчить про визнання боргу. Також про визнання боргу свідчать листи відповідача № 24-1-240 від 06.02.2012 та № 2802 від 30.01.2014 року. Тому вважають, що з урахуванням переривання строку позовної давності, строк є не пропущений.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2015 року ухвалено: позовну заяву прокурора Індустріального району м. Дніпропетровська в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - задовольнити частково; зобов'язати ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» виконати умови п.п. 4.2 договору № 550061676, укладеного 20 вересня 2006 року між авторами винаходу «сталева виливниця колісних злитків» та ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», здійснити розрахунок та виплатити авторську винагороду за кожен рік використання винаходу відповідно до умов договору; в іншій частині позову відмовити; стягнути з ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні його вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 просять рішення суду залишити в силі, посилаючись на те, що безпідставність доводів апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах та межах позовних вимог, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що матеріалами справи підтверджено, що в Державному реєстрі патентів України на винаходи 15 березня 2007 року відповідно до Закону України «Про охорону прав та винаходи і корисні моделі» був зареєстрований патент на винахід № 78463 «Сталева виливниця колісних злитків», відповідно до якого винахідниками є ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_5 Між ОСОБА_3, який діяв на підставі довіреності від інших винахідників та відкритим акціонерним товариством «Нижньодніпровський трубопрокатний завод» 20 вересня 2009 року було укладено договір «Про уступку права на отримання патенту», згідно з пунктами 1.1, 1.2 якого винахідник уступає заводу право на отримання патенту України на створення винахідником винаходу «Сталева виливниця колісних злитків», а завод погоджується прийняти на себе право на отримання патенту України на вказаний винахід та зобов'язується на протязі двох місяців подати матеріали в патентне відомство України, а також сприяти введенню винаходу в цивільний обіг та виплатити винахіднику винагороду згідно з розділом 4 даного договору. Згідно з пунктами 4.1., 4.2 договору виплата винагороди заводом забезпечується при наявності патенту на винахід у випадку використання винаходу у власному виробництві та/або продажу ліцензії на винахід. Порядок та розрахунок розміру винагороди та його виплата здійснюється згідно з розділом Інструкції «Порядок складання, подачі, розгляду заяви на раціоналізаторські пропозиції, використання раціональних пропозицій, винаходів та виплати авторської винагороди» (И НТЗ-С-62-2004). Згідно з пунктом 5 зазначеного договору винахідник має право знайомитись з розрахунком суми винагороди та матеріалами, які були використані для цих розрахунків, даними об умовах ліцензійних договорів та надходження по ним платежів. 04 березня 2008 року між ОСОБА_3 та ВАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» було укладено договір про виплату авторської винагороди за використання винаходу. Згідно з пунктами 2, 2.2 договору про виплату авторської винагороди за використання винаходу від 04 березня 2008 року, завод зобов'язується у випадку використання винаходу та продажу ліцензії на використання винаходу третій особі, виплачувати винахіднику авторську винагороду, розмір та виплата авторської винагороди визначається на підставі розділу 7 Інструкції И НТЗ - С - 62 - 2004. Розділом 7 Інструкції «Про порядок складання, подачі, розгляду заяви на раціоналізаторські пропозиції, використання раціональних пропозицій, винаходів та виплати авторської винагороди» (И НТЗ-С-62-2004) визначено розмір та порядок виплати авторської винагороди за використання раціоналізаторських пропозицій та винаходів. Згідно з пунктом 7.3 зазначеної Інструкції автори винаходів, які використовуються на заводі та які захищені патентами України, мають право на винагороду, при цьому враховуються умови договору між авторами та власниками патенту. Згідно пункту 7.7, 7.16, 7.18 зазначеної Інструкції розмір винагороди авторам винаходу не може бути меншим ніж 10 процентів доходу, який отримує підприємство щорічно від використання винаходу. Винагорода автору винаходу виплачується не пізніше трьох місяців після закінчення кожного року використання винаходу. Виплата винагороди авторам винаходів, які використовуються у виробництві здійснюється згідно постановам про виплату авторської винагороди. Отже, виходячи з умов зазначених вище договорів та положень Інструкції И НТЗ - С - 62 - 2004 розмір винагороди авторам винаходу не може бути меншим ніж 10 процентів доходу, який отримує підприємство щорічно від використання винаходу. Згідно з пунктом 10.1, 10.4 договору «Про уступку права на отримання патенту», укладеного 20 вересня 2006 року між авторами винаходу «Сталева виливниця колісних злитків» та відповідачем умови договору можуть змінюватися лише за згодою сторін, а зміни та доповнення до даного договору повинні бути оформлені додатковим договором або двостороннім протоколом до даного договору з обов'язковим підписанням сторонами. Згідно матеріалів цивільної справи наказом голови Правління ВАТ «Нижньодніпровський трубопрокатний завод» № 1243 від 21 вересня 2005 року було визначено, що оформлення документів, необхідних для виплати авторської винагороди по винаходам проводити згідно з Порядком оформлення документів для виплати авторської винагороди по раціоналізаторським пропозиціям та винаходам. 27 вересня 2005 року затверджено Порядок оформлення документів для виплати авторської винагороди по раціоналізаторським пропозиціям та винаходам, а пунктом 2.4.1 встановлено граничну суму виплати авторської винагороди по винаходам в розмірі 100 000 грн. (на весь строк дії патенту на винахід та у випадку використання винаходу), в тому числі в перший рік використання - не більше ніж 50 000 грн. Згідно з постановою, затвердженою головою Правління 04 вересня 2008 року про виплату авторської винагороди за використання винаходу за патентом № 78463 «Сталева виливниця колісних злитків» сума авторської винагороди за перший рік використання склала 50 000 грн., з яких сума винагороди ОСОБА_9 склала 15 000 грн., ОСОБА_10 склала 15 000 грн., ОСОБА_2 склала 15 000 грн., та ОСОБА_5 - 5 000 грн., при цьому сума економічного ефекту склала 2 378 209 грн. Згідно з розпорядженням № 725, яке затверджено головою Правління ВАТ «Інтерпайп НТЗ» про виплату авторської винагороди за використання патенту на винахід № 78463 «Сталева виливниця колісних злитків» за другий рік використання склала 50 000 грн., з яких сума винагороди ОСОБА_9 склала 15 000 грн., ОСОБА_10 склала 15 000 грн., ОСОБА_2 склала 15 000 грн., та ОСОБА_5 - 5 000 грн. Сума щорічного економічного ефекту 5 005 548, 78 грн. Головою Правління ВАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» 07.12.2011 року видано наказ № 1550, згідно з яким необхідно виплати у четвертому кварталі 2011 року винагороду в розмірі 50 000 грн. авторам винаходу «Сталева виливниця колісних злитків» у відповідності до угоди про розподіл авторської винагороди: ОСОБА_9 - 30 відсотків, ОСОБА_10 30 відсотків, ОСОБА_2 30 відсотків, ОСОБА_5 30 відсотків.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову виходив з того, що позовні вимоги про зобов'язання ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» виконати умови п.п. 4.2 договору № 550061676, укладеного 20 вересня 2006 року між авторами винаходу «сталева виливниця колісних злитків» та ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», здійснити розрахунок та виплатити авторську винагороду за кожен рік використання винаходу відповідно до умов зазначеного договору є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Суд не може прийняти доводи представника відповідача про правомірність дій ПАТ «Інтерпайп» щодо виплати авторської винагороди в розмірі 50 000 грн. за кожен рік використання на підставі наказу голови Правління ВАТ «Інтерпайп НТЗ» № 1243 від 21 вересня 2005 року, яким обмежувався розмір авторської винагороди, передбачений договором, та подальші накази та розпорядження відповідно до яких здійснювалась виплата авторської винагороди в розмірі 50 000 грн., з огляду на положення законодавства та відповідно до умов договору, укладеного між співавторами винаходу «Сталевавиливницяколісних злитків» та відповідачем. Розглядаючи заяву відповідача про застосування строків позовної давності та відповідно клопотання прокурора про їх поновлення суд виходить з положень ст. 267 ЦПК України. Враховуючи викладені в заяві прокурора обставини в обґрунтування захисту прав позивачів та відсутності підстав для застосування строків позовної давності, положення ст. 267 ЦК України, суд вважає, що права позивачів підлягають захисту, а відповідно заява про застосування строків позовної давності відповідача задоволенню не підлягає. Виходячи з положень ст. ст. 15, 16 ЦК України позовні вимоги щодо зобов'язання ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» виконати умови п.п. 5.1 договору № 550061676, укладеного 20 вересня 2006 року між авторами винаходу «Сталева виливниця колісних злитків» та ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», а саме ознайомити винахідників винаходу «сталева виливниця колісних злитків» з розрахунками сум винагороди за кожен рік використання відповідачем винаходу та матеріалів, використаних для їх розрахунків, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно вирішив спір.

Спірні правовідносини у сторін виникли стосовно порушення відповідачем умов укладеного договору про уступку права на отримання патенту № 550061676 від 20 вересня 2009 року в частині не виплати авторської винагороди.

Статтею 428 ЦК України регулюється здійснення права інтелектуальної власності, яке належить кільком особам спільно.

Пунктом 2 ч.І ст. 464 ЦК України визначено, що майновими правами інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок є виключне право дозволяти використання винаходу, корисної моделі, промислового зразка (видавати ліцензії).

Згідно з ч. 1 ст. 465 ЦК України майнові права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок є чинними з дати, наступної за датою їх державної реєстрації, за умови підтримання чинності цих прав відповідно до закону.

Згідно п. 5 ст. 8 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» винахіднику належить право авторства, яке є невід'ємним особистим правом і охороняється законом.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 9 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» право на одержання патенту має винахідник, якщо інше не передбачено цим Законом. Винахідники, які спільно створили винахід (корисну модель), мають однакові права на одержання патенту, якщо інше не передбачено угодою між ними.

Судова колегія встановила і це підтверджується матеріалами справи, що факт порушення відповідачем умов укладеного договору про уступку права на отримання патенту № 550061676 від 20 вересня 2009 року у звязку з невиплатою авторської винагороди відповідно до умов договору є доведеним і не заперечується відповідачем.

Посилання відповідача та апелянта на те, що згідно до наказу № 1243 від 21.09.2005 року по підприємству була встановлена максимальна сума винагороди за винаходи у розмірі 100 000 грн., яку позивачі отримали в 2008 році є неспроможним, оскільки наказ по підприємству по суті своєї правової природи не може змінити укладений сторонами договір..

Відповідно до положень ст. 525 ЦПК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, стосуються переоцінки доказів справи, а тому підстав для зміни чи скасування судового рішення не вбачається.

Згідно з вимогами статті 212 ЦПК України, - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності; результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду постановлено у відповідності з вимогами закону та не має підстав для його скасування, і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.303,304, п.1 ч.1 ст.307, ст. 308, ч.1 п.1 ст.314, 317,319, ч.1 ст.218 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» - відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Л.А. Черненкова

Судді М.Ю. Петешенкова

ОСОБА_11