Головуючий суду 1 інстанції - Москаленко В.В.
Доповідач - Коновалова В.А.
Справа № 425/592/15-ц
Провадження № 22ц/782/308/15
РІШЕННЯ

Іменем України

20 липня 2015 року м. Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів -Луганської В.М., Гаврилюка В.К.,

при секретарі: Козубській А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Луганської області справу

за апеляційною скаргою територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області

на рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 30 квітня 2015 року

за позовом ОСОБА_2 до територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області про стягнення заборгованості по заробітній платі, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області про стягнення заборгованості по заробітній платі, в обґрунтування якого вказала, що з 06.10.2011 року вона працює в Перевальському районному суді Луганської області на посаді прибиральниці.У жовтні 2014 року вона відпрацювала 17 робочих днів, у листопаді 2014 року відпрацювала повний місяць. Відповідач нарахував їй заробітну плату за жовтень 2014 року, виходячи з 17 робочих днів з посадовим окладом у розмірі 1218 грн., в загальному розмірі 1206,36 грн., яка підлягає виплаті в повному обсязі.Наказом керівника апарату Перевальського районного суду Луганської області їй встановлено надбавку за важку та шкідливу працю в розмірі 10 % від посадового окладу.Тому, відповідач повинен був нарахувати їй надбавку за високі досягнення в праці за листопад 2014 року в розмірі 1218 х 10 % = 121,80 грн.Наказами керівника апарату Перевальського районного суду Луганської області №117 від 15.10.2014 року та № 128 від 24.11.2014 року її було премійовано за рахунок економії фонду заробітної плати за жовтень-листопад 2014 року в розмірі 10 %.Тому, відповідач повинен був нарахувати їй премію за листопад 2014 року в розмірі (1218 грн. + 121,80 грн.) х 10 % = 133,98 грн.

Під час судового розгляду позивачка збільшила позовні вимоги та просила суд стягнути з територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 3405,85 грн., яка складається із заробітної плати: за жовтень 2014 року - посадовий оклад - 900,26 грн., надбавка за важку та шкідливу працю - 90,03 грн., премія - 108,03 грн., надбавка за вислугу років - 90,03 грн., індексація-108,03 грн., компенсація за порушення строків виплати заробітної плати - 146,38 грн., всього - 1442,76 грн.; за листопад 2014 року - посадовий оклад - 1218 грн., надбавка за важку та шкідливу працю - 121,80 грн., премія - 133,98 грн., надбавка за вислугу років - 121,80 грн., індексація - 196,10 грн., компенсація за порушення строків виплати - 171,41 грн., всього - 1963,09 грн.

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 30 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 до територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено, суд стягнув з територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі в сумі 3405,85 грн.

В апеляційній скарзі територіальне управління Державної судової адміністрації України в Луганській області просить рішення суду скасувати, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце повідомлені належним чином і в установленому законом порядку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

В ч. 1 статті 303 ЦПК України зазначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу. В межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ухвалюючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що ним були встановлені факти про те, що відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_2 з 06.10.2011 року призначена на посаду прибиральниці Перевальського районного суду Луганської області.

Згідно штатного розпису Перевальського районного суду Луганської області на 2014 рік для штатної посади «прибиральник службових приміщень» встановлено посадовий оклад в розмірі 1218 грн.

Наказом голови Перевальського районного суду Луганської області № 1 від 09.01.2014 року встановлено ОСОБА_2 прибиральниці суду надбавку в розмірі 10 % від окладу за роботу з дезінфікуючими засобами з 02.01.2014 року.

Відповідно до наказів керівника апарату Перевальського районного суду Луганської області № 117 від 15.10.2014 року та № 127 від 24.11.2014 року працівників суду премійовано за рахунок економії заробітної плати за жовтень та листопад 2014 року у розмірі 10 відсотків.

Листом № 8-6034/14 від 08.12.2014 року ДСА України повідомила в.о. голови Перевальського районного суду Луганської області, що постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 595 затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, відповідно до якого, заробітна плата (суддівська винагорода) працівникам установи за період, коли установа розміщувалася на тимчасово неконтрольованій території, а у подальшому територія була повернута під контроль органів державної влади, або установа була переміщена в населений пункт, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, виплачується у повному обсязі за рахунок кошторису установи. При цьому, заробітна плата (суддівська винагорода) виплачується та виплати за час щорічної відпустки працівникам установи, яка переміщена на контрольовану територію, здійснюються, якщо установа продовжує функціонувати і працівники виконують свої обов'язки.

Згідно листа Штабу антитерористичного центру при Службі Безпеки України від 20.11.2014 № 33/224/А Перевальський районний суд Луганської області контролюється терористами.

Розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.12.2014 року розгляд справ, підсудних Перевальському районному суду Луганської області, передано Лисичанському міському судом Луганської області.

Суд першої інстанції критично віднісся до посилання в листах ДСА України на п.2 Тимчасового порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №595, та вважав, що він не підлягає застосуванню, оскільки постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 11.02.2015 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року визнано незаконним та нечинним з моменту прийняття пункт 2 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 07.11.2014 року № 595.

Тому суд першої інстанції з урахуванням наведеного, керуючись Конституцією України, КЗпП України, Законом України «Про оплату праці», дійшов висновку, що право на заробітну плату позивача захищається законом і гарантується Конституцією України, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини по справі та матеріали справи у їх сукупності колегія суддів вважає, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивач має право на отримання заробітної плати за жовтень і листопад 2014 року.

Посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 595, якою затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, не заслуговують на увагу, оскільки діючим законодавством чітко визначений порядок оплати праці працівникам.

Так, відповідно до положень ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 98 КЗпП України передбачено, що оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

Нормативно-правовим актом, який визначає економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання, а також з окремими громадянами та сфери державного і договірного регулювання оплати праці і спрямований на забезпечення відтворювальної і стимулюючої функцій заробітної плати є Закон України «Про оплату праці».

В ст. ст. 21, 22 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Частиною 1 ст. 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Аналогічна за змістом норма зазначена в ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці».

В п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» зазначено, що відповідно до ст. 8 та ст. 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод. Суди при визначенні юридичної сили законів та інших нормативно-правових актів щодо їх діяльності повинні керуватися Конституцією України як актом прямої дії.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії (ст.8 Конституції України).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Відповідно до ст. 21 та ч. 3 ст. 22 Конституції України, усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

В ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Враховуючи норми Конституції України, законів, зміст рішень Конституційного Суду України, теоретичні засади науки теорії держави і права, суд першої інстанції дійшов обгрнутованого висновку, що встановлені законом права громадянина, в тому числі щодо конкретних соціальних гарантій (пенсійного та іншого соціального забезпеченні) можуть бути змінені виключно законом, а не підзаконним нормативно-правовим актом. Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені,крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

На час прийняття Тимчасового порядку № 595 не введено воєнного або надзвичайного стану в державі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя окремими судами в районі проведення антитерористичної операції змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим в районі проведення антитерористичної операції таким судам, та забезпечити розгляд цивільних справ, справ про адміністративні правопорушення, підсудних місцевим загальним судам, розташованим в районі проведення антитерористичної операції, адміністративних справ, підсудних місцевим загальним судам як адміністративним судам, апеляційним судам, розташованим в районі проведення антитерористичної операції, - місцевими загальними судами, апеляційними судами, що визначаються головою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Державна судова адміністрація України складає перелік місцевих та апеляційних судів, які знаходяться в районі проведення антитерористичної операції і в яких неможливо здійснювати правосуддя, та направляє відповідні подання до голів вищих спеціалізованих судів для прийняття рішень, передбачених частинами першою і другою статті 1 цього Закону.

Отже законом чітко визначено, що територіальна підсудність судових справ, підсудних судам розташованим в районі проведення антитерористичної операції змінюється на підставі розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ за поданням державної судової адміністрації.

23 вересня 2014 року Перевальский районний сул Луганської області звертався до голови Державної судової адміністрації з приводу вирішити питання про зміну територіальної підсудності кримінальних проваджень у зв'язку з тим, що суд розташований в зоні проведення антитерористичної операції.

Згідно листа Державної судової адміністрації «Щодо розгляду справ» від 24.10.2014 року № 8-4929/14 підстави для зміни територіальної підсудності судових справ, підсудних Перевальському районному суду Луганської області відсутні, оскільки повідомлення від керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України про знаходження Перевальського районного суду Луганської області в районі проведення антитерористичної операції до Державної судової адміністрації не надходило.

Розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №56/0/38-14 від 08.12.2014 року «Про визначення територіальної підсудності справ» на підставі подання ДСА України від 02.12.2014 року на зміну територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним та апеляційним судам змінено підсудність справ Перевальського районного суду Луганської області.

Зазначені вище обставини, свідчать про те, що Перевальський районний суд Луганської області в жовтні та листопаді 2014 року відправляв правосуддя у звичайному режимі, територіальна підсудність судових справ, підсудних Перевальському районному суду Луганської області була змінена як зазначалося вище тільки 08 грудня 2014 року.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач у жовтні 2014 року відпрацював 17 робочих днів, а в листопаді 2014 року - 20 робочих днів, що підтверджується табелями обліку використання робочого часу.

З наявного в матеріалах справи розрахункового листа вбачається, що позивачу за жовтень 2014 року відповідачем здійснювалося нарахування заробітної плати (а.с. 19)

Відповідачем же не зважаючи на вимоги ст. 60 ЦПК України про те, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, не були надані до суду належні та допустимі доказі на спростування зазначених вище обставин, клопотань про витребування доказів не заявлялось, суд же згідно ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Таким чином, позивач має право на отримання заробітної плати за виконану роботу за жовтень - листопад 2014 року, з урахуванням індексації і це право захищається законом і гарантується Конституцією України.

Доводи апеляційної скарги про те, судом першої інстанції не розглянуто і не взято до уваги листи Державної Казначейської служби України, які мають наказовий і обов'язковий характер для установи з казначейською формою розрахунків, якою є ТУ ДСА України в Луганській області, та не виконання яких призведе до порушення бюджетної дисципліни, тим більше в ситуації проведення АТО в Україні, не заслуговують на увагу, оскільки останні за своєю правовою природою не є нормативно - правовими актами.

Разом з тим, дійшовши правильного висновку щодо права позивача на отримання заробітної плати за жовтень, листопад 2014 року, суд першої інстанції при визначенні суми заборгованості по заробітній платі не врахував в повній мірі того, що розрахунок заробітної плати за жовтень, листопад 2014 року, який зроблений позивачем не в повній мірі відповідає положенням наказу Міністерства праці України «Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів» № 77 від 02.10.1996 року, яким не передбачено нарахування прибиральниці доплати за вислугу років.

Розрахунок заробітної плати за жовтень 2014 року, який зазначений в розрахунковому листі та є в матеріалах справи (а.с.19), містить технічну помилку, в частині нарахування ОСОБА_2 вислуги років у розмірі 10% від окладу, на що звертає увагу апелянт в своїй довідці від 14 липня 2015 року.

Позивач на спростування зазначених вище обставин ніяких доказів суду не надав, як не надав наказу згідно якого позивачу встановлювалася доплата за вислугу років у розмірі 10% в жовтні та листопаді 2014 року.

Суд першої інстанції не дав належної правової оцінки даним обставинам і безпідставно задовольнив вимоги позивачки в частині стягнення надбавки за вислугу років.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини по справі та матеріали справи в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що сума заборгованості по заробітній платі повинна складати не 3405 грн. 85 коп., як зазначено в оскаржуваному рішенні суду, а 3180 грн. 26 коп., яка складається: із заробітної плати позивача за жовтень, листопад 2014 року та компенсації втрати частини заробітної плати за жовтень, листопад 2014 року, у зв'язку з порушенням строків її виплати

Так, заробітна плата позивача за жовтень 2014 року становить 1197 грн. 35 коп., яка складається з посадового окладу 900,26 грн. (оскільки позивачем в жовтні відпрацьовано 17 днів), надбавки за важку та шкідливу працю - 90,03 грн.(згідно наказу голови Перевальського районного суду Луганської області № 1 від 09.01.2014 року встановлено ОСОБА_2 прибиральниці суду надбавку в розмірі 10 % від окладу за роботу з дезінфікуючими засобами з 02.01.2014 року), премії - 99,03 грн. ( відповідно до наказу керівника апарату Перевальського районного суду Луганської області № 117 від 15.10.2014 року у розмірі 10 відсотків), індексація прибутку (базовий місяць - грудень 2013 року) - 108,03 грн. згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003 року із змінами.

Заробітна плата позивача за листопад 2014 року становить 1669 грн. 88 коп., яка складається з посадового окладу 1218 грн., надбавки за важку та шкідливу працю - 121,80 грн.(згідно наказу голови Перевальського районного суду Луганської області № 1 від 09.01.2014 року встановлено ОСОБА_2 прибиральниці суду надбавку в розмірі 10 % від окладу за роботу з дезінфікуючими засобами з 02.01.2014 року), премії - 133,98 грн. (відповідно до наказу керівника апарату Перевальського районного суду Луганської області № 127 від 24.11.2014 року у розмірі 10 відсотків), індексація прибутку (базовий місяць - грудень 2013 року) - 171,41 грн.

В пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про оплату праці» зазначено, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначені сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, то суд визначає суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Проаналізувавши обставини справи, апеляційний суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заробітна плата за жовтень 2014 року в сумі 1197 грн. 35 коп. та заробітна плата за листопад 2014 року в сумі 1669 грн. 88 коп., без утримання податку й інших обов'язкових платежів.

Що стосується вимоги позивача про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, то суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині, виходячи із того, що відповідачем заробітна плата позивачу у строки встановлені законодавством не виплачувалася.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати здійснюється на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427 із змінами, внесеними постановою Кабінетом Міністрів України від 23 квітня 1999 року № 692.

В статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» зазначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно ст. 3 зазначеного вище закону, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Компенсація у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати за жовтень 2014 року становить 145 грн. 43 коп., виходячи із наступного розрахунку: 1197, 35 грн. (заробітна плата за жовтень 2014 року) - 43,11 грн. (ЕСВ, який складає 3,6%) - 17,96 грн. (військовий збір) - 11,97 грн. (профспілковий внесок) - 81,79 грн. (податок з доходу 15%) х 113,95% (індекс інфляції за період з листопада 2014 року по лютий 2015 року включно).

Компенсація у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати за листопад 2014 року становить 167 грн. 60 коп., виходячи із наступного розрахунку: 1669,88 грн. (заробітна плата за листопад 2014 року) - 60,12 грн. (ЕСВ, який складає 3,6%) - 25,05 грн. (військовий збір) - 16,70 грн. (профспілковий внесок) - 150,11 грн. (податок з доходу 15%) х 111,82% (індекс інфляції за період з грудня 2014 року по лютий 2015 року включно).

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду слід змінити, зменшивши суму стягнення з територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області на користь ОСОБА_2 заборгованості по заробітній платі з 3405 грн. 85 коп. до 3180 грн. 26 коп., яка складається з 1197 грн. 35 коп. - заборгованість по заробітній платі за жовтень 2014 року, 1669 грн. 88 коп. - заборгованість по заробітній платі за листопад 2014 року, без утримання податку й інших обов'язкових платежів, 145 грн. 43 коп. - компенсації втрати частини заробітної плати за жовтень 2014 року, у зв'язку з порушенням строків її виплати по лютий 2015 року включно; 167 грн. 60 коп. - компенсації втрати частини заробітної плати за листопад 2014 року, у зв'язку з порушенням строків її виплати по лютий 2015 року включно.

Згідно ухвали апеляційного суду Луганської області від 10 червня 2015 року територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Луганській області відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, а оскільки апеляційна скарга задоволена частково, тому у відповідності до статті 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 113 грн. 73 коп.

Керуючись ст.ст. 303,309,319 ЦПК України, ст. 43,92 Конституції України, ст. 94,98,115 КЗпП України, Законом України «Про оплату праці», Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», колегія суддів, -

в и р ш и л а :

Апеляційну скаргу територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області задовольнити частково.

Рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 30 квітня 2015 року змінити, зменшивши суму стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області на користь ОСОБА_2 заборгованості по заробітній платі з 3405 грн. 85 коп. до 3180 грн. 26 коп., яка складається з 1197 грн. 35 коп. - заборгованість по заробітній платі за жовтень 2014 року, 1669 грн. 88 коп. - заборгованість по заробітній платі за листопад 2014 року, без утримання податку й інших обов'язкових платежів, 145 грн. 43 коп. - компенсації втрати частини заробітної плати за жовтень 2014 року, у зв'язку з порушенням строків її виплати по березень 2015 року; 167 грн. 60 коп. - компенсації втрати частини заробітної плати за листопад 2014 року, у зв'язку з порушенням строків її виплати по березень 2015 року.

Стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області в дохід держави судовий зір в сумі 121 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: