Справа №484/1569/15-ц 23.06.2015 23.06.2015 23.06.2015
Провадження №22-ц/784/1613/15
Єдиний унікальний номер 484/1569/15-ц
Номер провадження 22-ц/784/1613/15
Головуючий у 1 інстанції Паньков Д.А.
Категорія 27 Доповідач Прокопчук Л.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2015 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі :

Головуючого: судді Прокопчук Л.М.

Суддів Довжук Т.С., Коломієць В.В.

При секретарі Горенко Ю.В.

За участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 травня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання договору іпотеки, -

В С Т А Н О В И Л А :

27 квітня 2015 року представник позивача звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилався на те, що 01.07.2010 року між сторонами було укладено договір позики на суму 80000 грн., про що в той же день була укладена розписка. З метою забезпечення вказаного договору 01.07.2010 року між тими ж особами було укладено договір іпотеки торгівельного павільйону № 64 по вул. Вознесенській в м. Первомайську, який посвідчено нотаріально. Зазначав, що згодом він повернув борг, а відповідач повернув йому оригінал розписки. Оскільки зобовязання між ними припинилося, то припинилася і дія іпотеки. На його пропозицію звернутися до нотаріуса, щоб підтвердити вказані обставини та зняти обмеження з предмета іпотеки відповідач відмовився, посилаючись на те, що позивач має перед ним ще інший борг за розпискою 2012 року. Просив розірвати договір іпотеки (а.с.2-3).

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 травня 2015 року позов задоволено. Розірвано договір іпотеки торгівельного павільйону № 64 по вул. Вознесенській м. Первомайська Миколаївської області, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, який було посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за № 1350. Вирішено питання про судові витрати (а.с. 28).

В апеляційній скарзі на вказане рішення суду представник відповідача порушує питання про його скасування та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову. Вважає, що суд невірно застосував норми матеріального та процесуального права, неповно зясував фактичні обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Дав невірну оцінку доказам. Посилається на те, що судом не враховано, що договір іпотеки укладено за договором позики від 30.06.2010 року, про що зазначено в договорі іпотеки. Зазначені кошти позивач відповідачу не повернув. Надана позивачем розписка про укладання договору позики від 01.07.2010 року не є підтвердженням виконання ним свого обовязку за договором позики від 30.06.2010 року (а.с. 30-31).

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав доводи апеляційної скарги. Просив її задовольнити.

Представник позивача просив відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 30.06.2010 року сторони уклали договір позики, за яким позивач отримав від відповідача 80000 грн. про що видав розписку від 30.06.2010 року. Для забезпечення вищевказаного договору позики 01.07.2010 року сторонами було укладено договір іпотеки, за яким відповідач передав в іпотеку належний йому торгівельний павільйон № 64 по вул. Вознесенській в м. Первомайську. Наведені обставини випливають з нотаріально посвідченого договору іпотеки.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що зобовязання за основним договором припинились шляхом його виконання, оскільки відповідач не довів факт існування грошового зобовязання на час розгляду спору в суді, пояснивши, що розписка втрачена.

З висновками суду погодитись не можна, оскільки вони не відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 5 червня 2003 р. N 898-IV "Про іпотеку" (далі - Закон N 898-IV) іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону N 898-IV іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Статтею 17 зазначеного Закону встановлено, що іпотека припиняється у разі:

- припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору;

- реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону;

- набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки;

- визнання іпотечного договору недійсним;

- знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється;

- з інших підстав, передбачених цим Законом.

З пп. 1, 2 договору іпотеки належної позивачу нежитлової будівлі - торгівельного павільйону, що знаходиться в м. Первомайську по вул. Вознесенській, № 64 від 01.07.2010 року, укладеного між сторонами та посвідченого нотаріально, вбачається, що вказаний предмет іпотеки передається в іпотеку як забезпечення виконання зобовязання щодо повернення грошей, переданих за договором позики (по розписці) між сторонами від 30.06.2010 року на суму 80000 грн. зі строком повернення не пізніше 01.07.2011 року. Згідно п. 19 договору іпотеки він діє до повного виконання іпотекодавцем своїх зобовязань за основним зобовязанням (а.с. 4).

На підтвердження виконання основного зобовязання позивач надав оригінал розписки від 01.07.2010 року про те, що він отримав в борг від відповідача 80000 грн., які зобовязується повернути до 01.06.2011 року (а. с.19).

Аналізуючи текст договору іпотеки в частині того, в забезпечення якого зобовязання було укладено договір іпотеки, та надану позивачем розписку, слід прийти до висновку, що вона не є підтвердженням боргових зобовязань, на виконання яких укладено договір іпотеки від 01.07.2010 року.

Відповідно до вимог статті 545 ЦК України кредитор, прийнявши виконання зобов'язання, повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку.

У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Позивач як боржник не надав оригіналу боргового документу від 30.06.2010 року або розписку відповідача як кредитора про неможливість повернення боргового документа.

За таких обставин немає підстав стверджувати, що основне зобовязання, в забезпечення якого укладено договір іпотеки від 01.07.2010 року, виконане, а отже немає підстав вважати договір іпотеки припиненим.

Підстави для зміни або розірвання договору передбачені ст.ст. 651-652 ЦК України. В позові підстав, передбачених вказаними нормами закону, не наведено. Закон України «Про іпотеку» не передбачає підстав для розірвання договору іпотеки.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, рішення суду ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, тому з підстав, передбачених п.п.3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, рішення суду слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, задовольнивши апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 травня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання договору іпотеки відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на нього може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий, суддя Судді