Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних справ
Суддя 1-ї інстанції Моций О.С. Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 242/1215/14-ц
21 липня 2015 року Справа № 22ц/778/3264/15
У Х В А Л А

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді: Кримська О.М., Подліянова Г.С.

секретар - Мельник З.П.

при участі: прокурора - адвоката

____________________________________________________________________________________________

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 06.05.2014 року у справі за заявою ОСОБА_2, зацікавлена особа Територіальна громада Селидівської міської ради Донецької області про встановлення юридичного факту, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту належності їй акту про закінчення будівництва та вводу до експлуатації домоволодіння № 28 по вул.Тургенєва у м.Селидове Донецької області, посилаючись на те, що у зазначеному акті вказано її прізвище "Левшинкова" замість "Левшенкова" й це перешкоджає їй отримати свідоцтво про право власності на зазначений житловий будинок.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 06.05.2014 року заява задоволена.

У скарзі ОСОБА_1 просив скасувати оскаржуване рішення, стверджуючи на тому, що він заявив свої вимоги на спірний будинок, а тому за наявності цивільного спору порушене клопотання у суді мало бути залишено без розгляду з підстав п.4 ст.256 ЦПК.

Учасники процесу да суду не з'явилися. Про час і місце слухання справи повідомлені.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів судової палаті з цивільних справ апеляційного суду дійшла до висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.310 ЦПК рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в апеляційному порядку із залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених у ст.207 ЦПК.

Згідно зі ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У своєму зверненні до суду заявник, прохав встановити той юридичний факт належності їй акту про закінчення будівництва та вводу до експлуатації домоволодіння вул.Тургенєва,28 у м.Селидіве, у звязку з тим, що в цьому акті її прізвище записано з помилкою, а саме, замість "ЛевшЕнкова" у документі значиться "ЛевшИнкова". Тому у реєстраційній службі їй відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок за згаданою адресою.

Також, із матеріалів справи спостерігається, що за рішенням Народного суду м.Селидіве від 24.12.1979 року за заявником було визнано право власності на незавершене будівництво житлового будинку по вул.Тургенєва,28 у м.Селидіве (а.с.8).

На підставі згаданого рішення заявник зареєстрував за собою право власності в органах БТІ (а.с.30.б).

23 листопада 1991 року ОСОБА_2 подарувала зазначений будинок своїй доньці ОСОБА_3 (а.с.30-б).

За нормами ст.243 ЦК (яка діяла на той час) договір дарування вважається укладеним з моменту передачі майна обдарованому.

Матеріали справи свідчать, що померла перебувала у шлюбі з ОСОБА_1 й разом вони проживали у подарованому будинку до дня смерті ОСОБА_3. Остання померла 23.06.2006 року й за життя не зареєструвала за собою право власності на дарунок.

Заінтересована особа ОСОБА_1 є чоловіком померлої й спадкоємцем після неї. Як подружжя, він постійно проживав у спірному житловому приміщенні. Здійснював його благоустрій та ремонтні заходи (а.с.33).

Договір дарування у суді не сопорений.

Після набуття чинності рішення суду у цій справі про встановлення юридичного факту ОСОБА_2 зареєструвала за собою право власності на житловий будинок (а.с.72,73).

Натепер, між ОСОБА_1 та заявником, у судових інстанціях, вирішується спір щодо визнання права власності на спірний будинок та права користування ним (а.с.74.75,76).

Суд першої інстанції мав би звернути увагу на процесуальні приписи Загальних Положень про окреме провадження в яких йдеться, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який має вирішуватись в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованій особі, що вона має право подати позов на загальних підставах (ст.235 п.6 ЦПК).

Зазначені вказівки дублюються і у п.4 ст.256 ЦПК, де окреслено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Згідно п.5 ч.2 ст.234 та п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Статтею 207 ЦПК України передбачені підстави для залишення заяви без розгляду, за наявності точно встановлених у законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції не правильно встановлені обставини справи щодо вимог про встановлення юридичного факту, а тому рішення в цій частині підлягає скасуванню із залишенням заяви без розгляду.

В такому разі, оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Керуючись ст.307,310,313,314,315,317 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 06.05.2014 року у цій справі про встановлення юридичного факту скасувати із залишенням заяви без розгляду.

Ухвала судової колегії може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Судді: