Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/841/15 Головуючий у 1-й інстанції Бульба О.М.
Суддя-доповідач Панкеєв О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Каракуша К.В., Панкеєва О.В.,

при секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 08 липня 2014 року по справі за позовом Комунального підприємства "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року КП "Підприємство комунальної власності" (далі - КП "ПКВ") Енергодарської міської ради звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач протягом всього часу проживання в квартирі АДРЕСА_1 користується житлово-комунальними послугами: вивіз відходів, прибирання під'їздів, сміттєпроводів, підвалів, технічних поверхів, технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем тепло-, водо-, електропостачання, водовідведення і зливної каналізації, дератизація, дезінфекція, прибирання прибудинкової території, обслуговування ліфтів, та інші, які надаються мешканцям всього будинку в цілому, оскільки їх надання мешканцям окремих квартир неможливо з технічних причин. В порушення умов та вимог діючого законодавства України, оплата відповідачем за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, не здійснювалась, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість за період з 01.04.2011 року по 01.04.2014 року в розмірі 4317 грн. 57 коп..

У зв'язку з зазначеним позивач просив суд визнати дійсним договір на надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між КП "ПКВ" та ОСОБА_2 з 01.04.2011 року, стягнути з ОСОБА_2, на користь комунального підприємства "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради на заборгованість по оплаті за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 4317 грн. 57 коп. за період з 01.04.2011 року по 01.04.2014 року, а також судовий збір.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 08 липня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради заборгованість по оплаті за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 4317 грн. 57 коп. за період з 01.04.2011 року по 01.04.2014 року. Вирішено питання з судовими витратами.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З матеріалів справи, ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 (а. с. 5).

За довідкою КП "ПКВ"ЕМР за період з 01.04.2011 року по 01.04.2014 року за квартирою АДРЕСА_1, внаслідок не сплати виникла заборгованість по оплаті за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 4317 грн. 57 коп. (а.с.7).

Згідно рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради № 63 від 17.03.2011 року позивач в справі - комунальне підприємство "Підприємство комунальної власності" в м. Енергодарі є єдиним уповноваженим органом, що здійснює утримання житлового фонду та є виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій; з ремонту приміщень, будинків, споруд (а. с. 8).

Зі змісту пункту 1 рішення Енергодарської міської ради № 167 від 29.05.2013 року вбачається, що комунальне підприємство "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради визначено виконавцем житлово-комунальних послуг: з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій; з ремонту приміщень, споруд; з централізованого опалення; з централізованого постачання холодної та гарячої води; з централізованого водовідведення. В пункті 2 цього рішення вказано: дозволено комунальному підприємству "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради застосовувати тарифи на житлово-комунальні послуги, затверджені раніще рішеннями виконавчого комітету (надано перелік відповідних рішень) (а. с. 9).

Рішенням двадцять четвертої сесії шостого скликання Енергодарської міської ради № 16 від 04.10.2013 року затверджено перелік майна, яке знаходиться в комунальній власності територіальної громади міста Енергодара, в тому числі, в комунальній власності перебуває і будинок № 22 по вул. В. Інтернаціоналістів та 21.03.2011 року був поставлений на баланс комунального підприємства "Підприємство комунальної власності" в м. Енергодарі (а. с. 10-13).

Таким чином, позивач - комунальне підприємство "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради надає відповідачу, яка є власником квартири АДРЕСА_2 житлово-комунальні послуги.

Статтею 66 ЖК встановлено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку).

Відповідно до вимог ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Згідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 7 "Правил користування приміщеннями житлових будинків" від 24.01.2006 року № 45 передбачено, що власник квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За вимогами ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Постановою Кабінету Міністрів від 12 липня 2005 р. № 560 "Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" затверджено типовий перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Згідно Додатку 1.36 до рішення виконкому Енергодарської міської ради № 314 від 16.10.2008 року затверджено тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території житлового будинку комунальної форми власності по вул В. Інтернаціоналістів, 22. Згідно цих тарифів виконувався розрахунок вартості послуг - з відповідною розшифровкою - по кожній квартирі за кожний місяць. З розрахунку по квартирі № 13 в цьому будинку вбачається, що відповідач ОСОБА_2 повинна була оплачувати щомісяця за надані комунальні послуги 120 грн. 30 коп. ; (а. с. 7).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що позивачем надавались відповідачу житлово-комунальні послуги згідно прийнятих місцевими органами влади рішень з урахуванням встановленого ПКМ № 560 від 12.07.2005 р. переліку, однак відповідач за надані послуги кошти не сплачувала, у зв'язку з чим у відповідача ОСОБА_2 виникла заборгованість. За останні три роки (за період з 01.04.2011 року по 01.04.2014 року) ця заборгованість складає 4317 грн. 57 коп. (а.с.7).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо незгоди з рішенням суду з посиланням на відсутність між нею та позивачем договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для скасування рішення суду, оскільки позивач фактично надає відповідачу житлово-комунальні послуги, за які відповідач не вносить оплату, а тому встановивши зазначені обставини по справі у відповідності до вимог законодавства, якими регулюються виниклі правовідносини, суд законно та обґрунтовано прийшов до висновку про задоволення позовних вимог і рішення суду відповідає вимогам статті 213 ЦПК України.

Пунктом 1 частини 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Форма та зміст (умови) типового договору затверджені Постановою КМУ від 20.05.2009 року № 529 "Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" (далі - Постанова № 529).

З аналізу змісту частини статті 6 статті 630 ЦК України, статей 19-20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Постанови № 529 вбачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вищевказаним вимогам закону. Разом з тим, виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, меж здійснення особою цивільних прав і виконання цивільних обов'язків (статті 3, 6, 12-15, 20 ЦК України, статті 3-5 ЦПК України) можна дійти висновку про те, що в разі невизнання споживачем права виробника, (виконавця) послуг на укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, який відповідає вимогам типового договору, таке право підлягає захисту судом на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦПК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії.

Відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для відмови в позові про стягнення заборгованості за фактично надані послуги. З огляду на те, що позивач надає відповідачу послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, факт надання яких та їх якість останнім не оспорюється, відсутні підстави для нездійснення оплати таких послуг. При визначенні розміру заборгованості та періоду її нарахування судом враховано загальний строк позовної давності у три роки.

Із апеляційної скарги вбачається, що її доводи не мають належного обґрунтування у чому полягає порушення вимог матеріального і процесуального права, а тому не дають підстав для висновку щодо незаконності чи неправильності оскаржуваного судового рішення. За таких обставин судова колегія вважає, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 08 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді