Справа № 758/1704/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С. ,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

за участю:

представника позивачки - ОСОБА_1

представника відповідача - Середюк Б.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» про зобов'язання вчинити певні дії, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про зобов'язання вчинити дії, мотивуючи свої вимоги тим, що на даний час між та ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» укладені наступні договори, а саме: Договір № 044178 про ощадний банківський вклад «Енергійний» від 28 жовтня 2010 року, за яким Банк прийняв від неї на зберігання грошові кошти у сумі 26 633

євро (вклад) з нарахуванням процентів згідно умов договору; Договір НОМЕР_2 про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи від 03.12.2014 року про відкриття та здійснення Банком розрахунково-касового обслуговування поточного рахунку НОМЕР_2; Договір НОМЕР_3 про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи від 29.01.2015 року про відкриття та здійснення Банком розрахунково-касового обслуговування поточного рахунку НОМЕР_3.

Зазначає, що 24.01.2015 року між нею та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 було укладено Договори дарування грошей, які знаходяться на її рахунках, відкритих в ПАТ «ЕНЕРГОБАНК».

Посилається на те, що для перерахування грошових коштів зі своїх рахунків на рахунки обдарованих по укладеним договорам дарування грошей вона звернулася до відділення № 12 ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» з відповідними платіжними дорученнями, однак працівники Банку відмовилися прийняти від неї платіжні доручення.

Звертає увагу суду на те, що зважаючи на таку обставину вона направила до ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» відповідні письмові розпорядження про перерахування сум з банківських рахунків, які були надані в банк 30 січня 2015 року та зареєстровані за вхідними №№ 452, 454, 455, 456, 457, 458, 459, однак по теперішній час Банк перерахування коштів згідно вказаних розпоряджень не здійснив.

Вважає такі дії відповідача, як ухилення від перерахування коштів, незаконними та безпідставними, оскільки відповідно до вимог статті 1066 ЦК України банк використовує кошти клієнта, гарантуючи його право безперешкодного розпорядження. Він не має права встановлювати непередбачені договором чи законом обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Зазначає, що відповідачем в особі його відділення були порушені як загальні норми закону щодо виконання зобов'язань (ст.193 ГК України, ст.526 ЦК України), а також спеціальні норми щодо порядку, часу та інших елементів виконання доручень клієнта (п.8.1. ст.8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»), так і умови укладеного між сторонами договору.

Враховуючи вищевикладене, а також керуючись ст.ст. 3, 15, 16, 526 ЦК України, ст.ст. 20, 193 ГК України, ст.ст. 3, 8 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в України» звертається з даним позовом до суду.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримує з вищевикладених підстав, обґрунтувавши поясненнями просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимоги позивачки заперечує мотивуючи тим, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 12 лютого 2015 року № 96 «Про віднесення ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» до категорії неплатоспроможних», а також Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 29 від 12.02.2015 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з 13 лютого 2015 року розпочала процедуру виведення ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації.

Зазначає, що зобов'язання, яке виникло між Банком та позивачкою, а саме щодо перерахування грошових коштів є майновим зобов'язанням, оскільки воно підлягає вартісній оцінці, а тому ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» є боржником перед ОСОБА_3 щодо виконання розпоряджень про перерахування грошових коштів на загальну суму 48 000,00 доларів США, 5 265,00 євро, а ОСОБА_3 являється кредитором/вкладником ПАТ «ЕНЕРГОБАНК».

Вказує на те, що задоволення вимог вкладників банку в який запроваджено тимчасову адміністрацію може бути здійснено виключно в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами та після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, а тому ОСОБА_3, як вкладник ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», всупереч вимогам ст.ст. 26-28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вимагає виконання розпоряджень про перерахування грошових коштів на загальну суму 48 000,00 доларів США, 5 265,00 євро під час здійснення тимчасової адміністрації в банку. Задоволення ж вимог кредиторів банку понад суму, що перевищує межі граничного відшкодування відбувається у процедурі ліквідації банку та в порядку черговості визначеної ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

З врахуванням викладеного, просить суд відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивачки, представника відповідача, дослідивши в сукупності матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов доведений та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 28.10.2010 року між ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та ОСОБА_3 було укладено Договір № 044178 про ощадний банківський вклад «Енергійний», згідно умов якого Банк приймає від Клієнта на зберігання грошові кошти (надалі - «Вклад») з нарахуванням процентів по Вкладу, згідно з умовами цього Договору: сума Вкладу: 26 633,00 (Двадцять шість тисяч шістсот тридцять три євро 00 євро центів); валюта Вкладу: Євро; дата внесення вкладу: 28 жовтня 2010 року; початкова ставка нарахування: 2.50% відсотків річних. Банк зберігає Вклад на Вкладному Рахунку Клієнта НОМЕР_10, відкритий в ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» м. Київ, МФО 300272 та розраховує по ньому дохід за процентною ставкою, за фактичну кількість календарних днів розміщення Вкладу чи його частини або додаткових внесків на Вкладному Рахунку Клієнта, починаючи від дня, наступного за днем розміщення Вкладу у Банк до дня, який передує поверненню коштів (а.с. 15-16).

03.12.2014 року між ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та ОСОБА_3 було укладено Договір НОМЕР_2 про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи, згідно умов якого Банк відкриває Клієнту поточний рахунок НОМЕР_2 у національній та/чи іноземних валют (наділі - Рахунок), а також здійснює його розрахунково-касове обслуговування (а.с. 21-24).

Крім того, 29.01.2015 року між ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та ОСОБА_3 було укладено Договір НОМЕР_3 про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи, згідно умов якого Банк відкриває Клієнту поточний рахунок НОМЕР_3 у національній та/чи іноземних валют (наділі - Рахунок), а також здійснює його розрахунково-касове обслуговування (а.с.17-20).

Суд проаналізувавши характер правовідносин, які виникли між сторонами, приходить до висновку, що вони підпадають під регулювання норм Параграфа 3 Глави 71, Глави 72 ЦК України («Банківський вклад», «Банківський рахунок»), ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в України», а також до них підлягають застосуванню норми ЗУ «Про захист права споживачів», оскільки позивач в даному випадку є споживачем послуг, які надаються відповідачем в сфері фінансових послуг.

Так стаття 11 ЦК України визначає, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як вже зазначалося вище судом встановлено, що 28.10.2010 року між ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та ОСОБА_3 було укладено Договір № 044178 про ощадний банківський вклад «Енергійний», а 03.12.2014 року та 29.01.2015 року Договори про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи, НОМЕР_2 та НОМЕР_2, відповідно.

Стаття 1058 ЦК України визначає, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Згідно статті 1060 ЦК України в редакції чинній на день виникнення правовідносин, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Дослідивши зміст Договору № 044178 про ощадний банківський вклад «Енергійний» суд приходить до висновку, що він укладений на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу), оскільки він (Договір) не містить умови про строк повернення вкладу, особливістю якого є те, що Банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Крім того до відносин Банку та позивачки, які виникли з його укладенням крім положень глави 71 ЦК України підлягають застуванню також положення ЦК України про договір банківського рахунку (глава 72 ЦК України), оскільки Банк зберігає Вклад на Вкладному Рахунку клієнта НОМЕР_10 відкритому в ПАТ «ЕНЕРГОБАНК».

Так відповідно до ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

За приписами статті 1068 ЦК України, банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

З системного аналізу вищезазначених норм цивільного законодавства України з врахуванням тих правовідносин, які виникли між сторонами можна зробити висновок, що у позивачки дійсно наявне право вимагати повернення Вкладу в будь-який момент, а у Банку наявний обов'язок з його повернення у випадку отримання такої вимоги у строки встановлені ст. 1068 ЦК України та ст. 8 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в України». Аналогічний обов'язок Банку наявний також і по укладених між сторонами Договорах про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи НОМЕР_2 та НОМЕР_2.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.01.2015 року між ОСОБА_3 (надалі - Дарувальник) та ОСОБА_4 (надалі - Обдарована) було укладено Договір дарування грошей, який посвідчений 24.01.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Назарчук Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 56, згідно умов якого Дарувальник подарувала Обдарованій грошову суму в іноземній валюті у розмірі 8 000 (вісім тисяч) доларів США, яка є частиною грошових коштів, що знаходяться на рахунку Дарувальника, відкритого на її ім'я в ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» відповідно до Договору НОМЕР_2 від 03.12.2014 року (а.с. 37-38).

24.01.2015 року між ОСОБА_3 (надалі - Дарувальник) та ОСОБА_5 (надалі - Обдарований) було укладено Договір дарування грошей, який посвідчений 24.01.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Назарчук Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 50, згідно умов якого Дарувальник подарувала Обдарованому грошову суму в іноземній валюті у розмірі 8 000 (вісім тисяч) доларів США, яка є частиною грошових коштів, що знаходяться на рахунку Дарувальника, відкритого на її ім'я в ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» відповідно до Договору № 7103 від 03.12.2014 року (а.с. 35-36).

24.01.2015 року між ОСОБА_3 (надалі - Дарувальник) та ОСОБА_12 (надалі - Обдарована) було укладено Договір дарування грошей, який посвідчений 24.01.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Назарчук Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 54, згідно умов якого Дарувальник подарувала Обдарованій грошову суму в іноземній валюті у розмірі 8 000 (вісім тисяч) доларів США, яка є частиною грошових коштів, що знаходяться на рахунку Дарувальника, відкритого на її ім'я в ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» відповідно до Договору № 7103 від 03.12.2014 року (а.с. 33-34).

24.01.2015 року між ОСОБА_3 (надалі - Дарувальник) та ОСОБА_7 (надалі - Обдарований) було укладено Договір дарування грошей, який посвідчений 24.01.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Назарчук Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 41, згідно умов якого Дарувальник подарувала Обдарованому грошову суму в іноземній валюті у розмірі 8 000 (вісім тисяч) доларів США, яка є частиною грошових коштів, що знаходяться на рахунку Дарувальника, відкритого на її ім'я в ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» відповідно до Договору № 7103 від 03.12.2014 року (а.с. 31-32).

24.01.2015 року між ОСОБА_3 (надалі - Дарувальник) та ОСОБА_8 (надалі - Обдарована) було укладено Договір дарування грошей, який посвідчений 24.01.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Назарчук Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 45, згідно умов якого Дарувальник подарувала Обдарованій грошову суму в іноземній валюті у розмірі 8 000 (вісім тисяч) доларів США, яка є частиною грошових коштів, що знаходяться на рахунку Дарувальника, відкритого на її ім'я в ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» відповідно до Договору № 7103 від 03.12.2014 року (а.с. 29-30).

24.01.2015 року між ОСОБА_3 (надалі - Дарувальник) та ОСОБА_9 (надалі - Обдарована) було укладено Договір дарування грошей, який посвідчений 24.01.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Назарчук Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 47, згідно умов якого Дарувальник подарувала Обдарованій грошову суму в іноземній валюті у розмірі 8 000 (вісім тисяч) доларів США, яка є частиною грошових коштів, що знаходяться на рахунку Дарувальника, відкритого на її ім'я в ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» відповідно до Договору № 7103 від 03.12.2014 року (а.с. 27-28).

24.01.2015 року між ОСОБА_3 (надалі - Дарувальник) та ОСОБА_10 (надалі - Обдарована) було укладено Договір дарування грошей, який посвідчений 24.01.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Назарчук Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 43, згідно умов якого Дарувальник подарувала Обдарованій грошову суму в іноземній валюті у розмірі 5 265 (п'ять тисяч двісті шістдесят п'ять) євро, що є частиною грошових коштів, що знаходяться на рахунку Дарувальника, відкритого на її ім'я в ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» відповідно до Договору № 044178 від 28 жовтня 2010 року (а.с. 25-26).

Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що 26.01.2015 року між ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та вищезазначеними особами, які прийняли в дар від ОСОБА_3 грошові кошти Обдаровані), було укладено Договори про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи (а.с. 29-66).

Згідно наданих позивачкою до суду доказів, остання 30.01.2015 року звернулася до відповідача із Розпорядженнями про перерахування сум з банківських рахунків, в яких повідомила про укладення вищезазначених Договорів дарування грошей та просила здійснити перерахування грошових коштів із її рахунків та рахунки Обдарованих (а.с. 67-80).

Як вже зазначалося вище, судом при системному аналізі чинного законодавства України з врахуванням тих правовідносин, які виникли між сторонами було зроблено висновок, що у позивачки дійсно наявне право вимагати повернення Вкладу в будь-який момент, а у Банку наявний обов'язок з його повернення у випадку отримання такої вимоги у строки встановлені ст. 1068 ЦК України та ст. 8 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в України». Крім того, аналогічне право позивачки та обов'язок Банку наявні також і по укладених між сторонами Договорах про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи НОМЕР_2 та НОМЕР_2.

Стаття 1071 ЦК України визначає, що банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Згідно частини третьої статті 1068 ЦК України, банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

За приписами статті 8 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в України» Банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у відповідача виник обов'язок із виконання Розпоряджень позивачки про перерахування сум з банківських рахунків саме, 30.01.2015 року (день отримання Банком Розпоряджень позивачки). Суд не приймає до уваги посилання позивачки в своєму позові на те, що вона намагалась ще 28.01.2015 року подати до Банку Платіжні доручення, однак їй було відмовлено в їх прийняті, оскільки зазначені обставини не підтвердженні жодним належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, а тому не можуть вважатися встановленими.

Статті 526, 525 ЦК України визначають, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.ст. 612, 614 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, а відповідачем в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не спростовано, що останній незважаючи на вимоги вищезазначених норм чинного законодавства України та умов укладених між ним та позивачкою Договорів, не виконав свого обов'язку та не здійснив виконання Розпоряджень позивачки про перерахування сум грошових коштів з її банківських рахунків на рахунки Обдарованих.

Стаття 41 Конституції України положення якої кореспондуються із положеннями ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Судом встановлено, що на момент звернення позивачки до відповідача із Розпорядженнями про перерахування сум із банківських рахунків будь-які обмеження прав позивачки щодо розпорядження її грошовими коштами, що знаходяться на її рахунках були відсутні.

З врахуванням вищевикладеного, а також встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку про доведеність порушення відповідачем своїх зобов'язань як за Договором № 044178 про ощадний банківський вклад «Енергійний» так і за Договорами про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи НОМЕР_2 та НОМЕР_2. Останнім в порушення ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надано суду належних та допустимих доказів в підтвердження того, що ним було вжито всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язань, що в свою чергу слугувало б підставою для звільнення його від відповідальності.

Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», роз'яснив, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Крім того, Верховний Суд України в своєму Листі від 01.04.2014 року «Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України» значив, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

З врахуванням викладеного, а також того, що судом достовірно встановлено порушення відповідачем своїх зобов'язань за Договором № 044178 про ощадний банківський вклад «Енергійний» та за Договорами про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи НОМЕР_2 та НОМЕР_2, які стосуються виконання Розпоряджень позивачки про перерахунок грошових коштів з її рахунків, суд приходить до висновку, що обраний останньою такий спосіб захисту свого порушеного права як зобов'язання відповідача вчинити дії, а саме перерахувати грошові кошти є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самого порушеного права позивачки, а тому може бути застосований судом.

Суд не приймає до уваги, як підставу для відмови в задоволенні позову позивачки, посилання відповідача на те, що зобов'язання, яке виникло між Банком та позивачкою, а саме щодо перерахування грошових коштів є майновим зобов'язанням, оскільки воно підлягає вартісній оцінці, а тому ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» є боржником перед ОСОБА_3 щодо виконання розпоряджень про перерахування грошових коштів на загальну суму 48 000,00 доларів США, 5 265,00 євро, а ОСОБА_3 являється кредитором/вкладником ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», а оскільки виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з 13 лютого 2015 року розпочала процедуру виведення ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації то задоволення вимог вкладників банку може бути здійснено виключно в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами та після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, а тому вимоги ОСОБА_3, як вкладника ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», суперечать вимогам ст.ст. 26-28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Так судом встановлено, що дійсно 12.02.2015 року Правлінням Національного Банку України було винесено Постанову № 96 «Про віднесення ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» до категорії неплатоспроможних».

12.02.2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладу фізичних осіб прийнято Рішення № 29 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», згідно з яким в ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 13.02.2015 року по 12.05.2014 року та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «ЕНЕРГОБАНК».

Стаття 1 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає, що цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; 5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку зокрема щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Проаналізувавши зміст вищезазначених норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в сукупності з іншими нормами чинного законодавства України з врахуванням тих правовідносин, які виникли між сторонами, суд приходить до висновку, що обмеження встановленні ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не можуть поширюватись на позовні вимоги позивачки, оскільки остання не ставить питання про відкриття будь-яких рахунків в Банку, внесення коштів або примусового стягнення коштів та майна банку, а ставить питання про зобов'язання відповідача виконати належним чином умови уже укладених між ними Договорів шляхом виконання її Розпоряджень про перерахування коштів, які знаходяться на її рахунках на рахунки Обдарованих, відкриті ними також в даному Банку (немайнова вимога).

Крім того, як вже зазначалося вище судом встановлено, що позивачка звернулася до відповідача із Розпорядженнями про перерахування сум з банківських рахунків 30.01.2015 року, а тимчасову адміністрацію в ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» було запроваджено з 13.02.2015 року, тобто у відповідача обов'язок із виконання зазначених Розпоряджень позивачки виник до запровадження тимчасової адміністрації в Банку.

Статті 15-16 ЦК України визначають, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписами статей 10, 11, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінивши, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивачки знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, оскільки суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову позивачки, в силу ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на її користь підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в розмірі 1 705, 20 грн.

На підставі вищевикладеного, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 11, 15, 16, 202, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 614, 626, 629, 636, 1058, 1059, 1060, 1063, 1068,1074 ЦК України, ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в України», ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», Постанови Верховного Суду України від 17.10.2011 по справі № 6-42цс11, Листа Верховного Суду України від 01.04.2014 року «Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України», керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 79, 88, 208, 209, 213-215, 217- 218, 223 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «ЕНЕРГОБАНК», :

- перерахувати з рахунку ОСОБА_3 НОМЕР_2, відкритого в ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», на поточний рахунок ОСОБА_4 НОМЕР_4 ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», МФО 321024, 8 000 (вісім тисяч) доларів США 00 центів на виконання Договору дарування грошей, укладеного 24 січня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Назарчук Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 56;

- перерахувати з рахунку ОСОБА_3 НОМЕР_2, відкритого в ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», на поточний рахунок ОСОБА_5 НОМЕР_5 в ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», МФО 321024, 8 000 (вісім тисяч) доларів США 00 центів на виконання Договору дарування грошей, укладеного 24 січня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Назарчук Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 50;

- перерахувати з рахунку ОСОБА_3 НОМЕР_2, відкритого в ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», на поточний рахунок ОСОБА_6 НОМЕР_6 в ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», МФО 321024, 8 000 (вісім тисяч) доларів США 00 центів на виконання Договору дарування грошей, укладеного 24 січня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Назарчук Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 54;

- перерахувати з рахунку ОСОБА_3 НОМЕР_2, відкритого в ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», на поточний рахунок ОСОБА_7 НОМЕР_7 в ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», МФО 321024, 8 000 (вісім тисяч) доларів США 00 центів на виконання Договору дарування грошей, укладеного 24 січня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_7, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Назарчук Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 41;

- перерахувати з рахунку ОСОБА_3 НОМЕР_2, відкритого в ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», на поточний рахунок ОСОБА_8 НОМЕР_8 в ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», МФО 321024, 8 000 (вісім тисяч) доларів США 00 центів на виконання Договору дарування грошей, укладеного 24 січня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_8, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Назарчук Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 45;

- перерахувати з рахунку ОСОБА_3 НОМЕР_2, відкритого в ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», на поточний рахунок ОСОБА_9 НОМЕР_9 в ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», МФО 321024, 8 000 (вісім тисяч) доларів США 00 центів на виконання Договору дарування грошей, укладеного 24 січня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_9, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Назарчук Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 47;

- перерахувати з рахунку ОСОБА_3 НОМЕР_10, відкритого в ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» (договір № 044178 від 28.10.2010 р), на поточний рахунок ОСОБА_3 НОМЕР_3, відкритий в ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» 5 265 (п'ять тисяч двісті шістдесят п'ять) євро 00 центів;

- перерахувати з рахунку ОСОБА_3 НОМЕР_3, відкритого в ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», на поточний рахунок ОСОБА_10 НОМЕР_11 в ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», МФО 321024, 5 265 (п'ять тисяч двісті шістдесят п'ять) євро 00 центів на виконання договору дарування грошей, укладеного 24 січня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_10, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Назарчук Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 43.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК», на користь ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, судовий збір в розмірі 1705, 20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Декаленко