Справа № 755/652/13-ц С
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4093/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Яровенко Н.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.

при секретарі: Басюк Ю.В.

за участю: представника позивача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Молодіжний Центр «Залізний шлях» та ОСОБА_5 на рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 10 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю «Молодіжний центр «Залізний шлях», ОСОБА_5 про визнання права власності на частку у нерухомому майні та встановлення порядку користування нерухомим майном, зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Молодіжний центр «Залізний шлях» про стягнення боргу т а визнання права власності на частку у нерухомому майні, зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Молодіжний центр «Залізний шлях» до ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_5 про визнання права власності на частку у нерухомому майні та відшкодування витрат на утримання нежитлового приміщення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач в січня 2013 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7, ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях» про припинення права спільної часткової власності на нерухоме майно, виділ в натурі частки із нерухомого майна, визнання права власності, та з урахуванням уточнених позовних вимог позивач просить суд визнати за ним право власності на 51/100 частку нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 встановити порядок користування нежитловим приміщенням по АДРЕСА_1 виділивши у користування ОСОБА_6 коридор площею 8,8 кв.м., зал площею 30 кв.м., коридор площею 7,5 кв.м., кімнату площею 14,9 кв.м.; залишити у спільному його користуванні та користуванні відповідачів тамбур площею 4,7 кв.м., коридор площею 13,7 кв.м., вбиральню площею 5,2 кв.м., Спальню площею 1,5 кв.м., коридор площею 3,4 кв.м.

Обґрунтовував свої вимоги тим, що йому належить 51% статутного капіталу ТОВ «Корса», ОСОБА_7 - 34%, а ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях» - 15%. Рішенням Господарського суду міста Києва від 29 березня .2005 року припинено юридичну особу ТОВ «Корса», яке перебуває в стані ліквідації, але згідно відомостей відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб підприємців Деснянської РДА у місті Києві не має особи, яку б вони мали право призначити головою ліквідаційної комісії ТОВ «Корса», в зв'язку з чим вони звернулись до Господарського суду міста Києва із заявою щодо його призначення рішенням суду. В даний час, будучи власником 51% статутного капіталу ТОВ «Корса», він не в змозі реалізувати своє право власності на майно, лише за судовим рішенням може захистити своє право власності.

Крім того, до суду відповідач ОСОБА_5 звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_6, 3- я особа: ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях» про стягнення боргу та визнання права власності на частку у нерухомому майні обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 20 червня 2003 року він надав ТОВ «Корса» грошову позику в розмірі 800000 грн., строком на 5 років з виплатою 30% від суми, наданої в позику. ТОВ «Корса» не було повернуто грошові кошти, в зв'язку з чим він звернувся до суду з позовом про стягнення боргу, нарахованих відсотків та штрафу за несвоєчасне повернення грошових коштів в розмірі 2400000 грн. .

Також відповідач ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях» звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_6, 3- я особа: ОСОБА_5 про визнання права власності на частку у нерухомому майні та відшкодування витрат на утримання нежитлового приміщення посилаючись на те, що 15% статутного капіталу ТОВ «Корса» належить ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях», але останній не в змозі реалізувати своє право власності, оскільки ТОВ «Корса» перебуває в стадії ліквідації та внесення будь-яких відомостей про вхід чи вихід нових учасників, зміну статутного капіталу державним реєстратором не допускається, а голову ліквідаційної комісії призначити не можливо. Тому просить суд визнати за ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях» право власності на 15/100 частки нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 та зобов'язати Реєстраційну службу Головного управління юстиції у місті Києві зареєструвати за ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях» право власності на 15/100 частки нежитлового приміщення по АДРЕСА_1. Крім того, враховуючи те, що за період з 2004 року по 2014 рік ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях» здійснювало сплату за отримані комунальні послуги, пожежну безпеку, земельний податок та інші обов'язкові платежі, просить стягнути з ОСОБА_6 як власника 51/100 частки понесені ним витрати у сумі 135451 грн. 56 коп.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 10 грудня 2014 року позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях», ОСОБА_5 про визнання права власності на частку у нерухомому майні та встановлення порядку користування нерухомим майном - задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 51/100 частку нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 загальною площею 164,3 кв.м.

Встановлено порядок користування нежитловим приміщенням по АДРЕСА_1 виділивши у користування ОСОБА_6 кімнату площею 25,2 кв.м.; зал площею 21,8 кв.м.; кімнату площею 17,6 кв.м. В спільне користування ОСОБА_5 та ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях» суд виділяє М зал площею 30 кв.м.; кімнату площею 14,9 кв.м.; кімнату площею 11,5 кв.м. Залишити у спільному користуванні ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях» тамбур площею 4,7 кв.м.; коридор площею 8,8 кв.м.; коридор 7,5 кв.м.; коридор 13,7 кв.м.; вбиральня 5,2 кв.м.; коридор 3,4 кв.м.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 3654 грн. судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ТОВ «Модолодіжний центр «Залізний шлях» 1201 грн. 26 коп. судового збору.

В решті позову відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6, 3-я особа: ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях» про стягнення боргу та визнання права власності на частку у нерухомому майні - задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 34/100 частку нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 загальною площею 164,3 кв.м.Стягнуто з ОСОБА_5 судовий збір на користь держави в розмірі 1827 грн.Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 2448 грн. за проведення експертизи.

В решті позову відмовити.

Зустрічний позов ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях» до ОСОБА_6, 3-я особа: ОСОБА_5 про визнання права власності на частку у нерухомому майні та відшкодування витрат на утримання нежитлового приміщення - задоволено частково.

Визнано за ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях» право власності на 15/100 частку нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 загальною площею 164,3 кв.м. Стягнуто з ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях» судовий збір на користь держави в розмірі 1827 грн. Стягнуто з ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях» на користь ОСОБА_6 2448 грн. за проведення експертизи.

В решті позову відмовити.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ТОВ «Молодіжний Центр «Залізний шлях», подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_6 в частині встановлення порядку користування жилим не приміщенням, а зустрічний позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_5, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_6 в частині встановлення порядку користування жилим не приміщенням, а зустрічний позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, зазначив, що суд, встановивши порядок користування нежитловим приміщенням, вийшов за межі позовних вимог.

В судове засідання ОСОБА_5 не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини своєї неявки в останнє судове засідання не повідомив, у зв'язку з чим, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у його відсутність відповідно до вимог передбачених ч.2 ст.305 ЦПК України.

Представник ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях» апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_6 проти доводів апеляційної скарги заперечувала і просила рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, колегія дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду м.Києва від 29 березня 2005 року припинено юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Корса», якому на праві власності належить майно та приміщення перукарні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Згідно з положеннями статуту, учасниками ТОВ «Корса» є ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях».

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 27 серпня 2011 року затверджено мирову угоду, укладену між сторонами, за якою ОСОБА_6 визнає право власності за ОСОБА_7 в порядку спадкування за законом на спадкове майно, в тому числі, на 34 % статутного фонду ( корпоративного права) ТОВ «Корса» з 85 % належних ОСОБА_10 після смерті його матері ОСОБА_11; ОСОБА_7 та ОСОБА_12 визнають право власності на спадкове майно за ОСОБА_6, в тому числі, на 51 % статутного фонду ( корпоративного права) ТОВ «Корса» з 85 % належних ОСОБА_10 після смерті його матері ОСОБА_11.

ОСОБА_7 та ОСОБА_5 18 травня 2012 року уклали договір купівлі-продажу корпоративних прав на ТОВ «Корса», за яким ОСОБА_5 прийняв у власність 34 % статутного капіталу ТОВ «Корса».

Відповідно до належної кожному учаснику частки у статутному капіталі ТОВ «Корса» та на підставі ст..ст.147, 148 ЦК України та п.5.12 статуту товариства, суд першої інстанції визнав за ОСОБА_6 право власності на 51/100 частку нежитлового приміщення по АДРЕСА_1, за ОСОБА_5 на 34/100 частки, за ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях» на 15/100 частки.

В цій частині рішення суду сторонами не оскаржується. А тому апеляційним судом не переглядається.

Крім того, судом встановлено, що 20 червня 2003 року між ОСОБА_5 та ТОВ «Корса» укладено договір позики, згідно з умовами якого ОСОБА_5 передав у власність ТОВ «Корса» 800000 грн., строком на п'ять років до 20 червня 2008 року зі сплатою 30 % річних від суми, наданої в позику.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ТОВ «Корса» про стягнення суми боргу, суд першої інстанції вірно виходив із пропуску позивачем строку позовної давності, про застосування якого просив представник ОСОБА_6

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 щодо поважності причин пропуску строку з огляду на те, що в 2008 році він звертався до суду з позовом про стягнення боргу, а також наявність між спадкоємцями ОСОБА_10 спору щодо поділу спадкового майна, який вирішено лише 27 серпня 2011 року, не заслуговують на увагу, оскільки зазначені обставини не можуть бути визнані поважними причинами пропуску встановленого законом трирічного строку.

Крім того, колегія суддів вважає, що не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях» щодо безпідставності відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат на утримання нежитлового приміщення.

Відмовляючи у задоволенні вимог ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях» про стягнення коштів сплачених за період з 2004 року по 2014 рік за отримані комунальні послуги, пожежну безпеку, земельний податок та інші обов'язкові платежі в сумі 135451 грн.56 коп., суд першої інстанції виходив з того, що позивачем за зустрічним позовом не надано жодного доказу на підтвердження витрат товариства по здійсненню таких платежів та саме в такій сумі.

Надані представником товариства в суд апеляційної інстанції квитанції по сплаті комунальних послуг, оплаті з пожежної безпеки та податку на землю (т.3 а.с. 68-213) не підтверджують, що саме ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях» несло витрати по оплаті наданих послуг та податку.

Отже, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_5 про стягнення суми позики, ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях» про стягнення витрат по оплаті комунальних платежів, пожежної безпеки, податку на землю, ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг висновків суду в цій частині не спростовують і не впливають на їх правильність, а тому відповідно до вимог ст..308 ЦПК України в цій частині рішення підлягає залишенню без змін.

Разом з тим, колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційних скарг щодо необґрунтованості рішення суду в частині встановлення порядку користування нежитловим приміщенням по АДРЕСА_1 яке належить сторонам у спорі.

Відповідно до ст..358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньої згоди. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Судом встановлено, що приміщення по АДРЕСА_1 має загальну площу 164,3 кв.м, та складається з основних приміщень: 30 кв.м, 14,9 кв.м, 11,5 кв.м, 21,8 кв.м, 25,2 квм., 17,6 кв.м,, загальною площею 121 кв.м, а також підсобних приміщень: 4,7 кв.м, 8,8 кв.м, 7,5 кв.м, 13,7 кв.м, 5,2 кв.м, 3,4 кв.м, загальною площею 43,3 кв.м.

Згідно висновку експертів за результатами проведення комісійної судової будівельно-технічної експертизи № 3836/13604/13-42 від 19 грудня 2013 року виділити ОСОБА_6 51/100 частку з групи приміщень під №80 по АДРЕСА_1 в окреме ізольоване приміщення в існуючому об'ємно - планувальному рішенні, у відповідності з діючими вимогами нормативних документів, неможливо.

З урахуванням висновку судової будівельно-технічної експертизи, представник ОСОБА_6 змінив підстави позову і просив встановити порядок користування нежитловим приміщенням, виділивши йому коридор площею 8,8 кв.м, М зал площею 30 кв.м, коридор площею 7,5 кв.м, кімнату площею 14,9 кв.м. Крім того, просив залишити у спільному користуванні сторін тамбур площею 4,7 кв.м, коридор площею 13,7 кв.м, вбиральню площею 5,2 кв.м, вбиральню площею 1, 5 кв.м, коридор площею 3, 4 кв.м.

Ухвалюючи рішення про встановлення порядку користування нежитловим приміщенням, суд першої інстанції вийшов за межі заявлених позовних вимог, з чим погодитись не можна.

Відповідно до ст..11 ЦПК України суду розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як роз'яснив Верховний Суд України в п.3 постанови Пленуму № від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог, зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до ст..19 Конституції України, ст.1 ЦПК та з урахуванням положення ч.4 ст. 10 ЦПК вийти за межа заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом.

Таким чином, враховуючи норми закону, що регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції не мав достатніх підстав для виходу за межі заявлених позовних вимог.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині встановлення порядку користування нежитловим приміщенням підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні цих вимог.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Молодіжний Центр «Залізний шлях» та ОСОБА_5 -задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 10 грудня 2014 року - в частині задоволення вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю «Молодіжний центр «Залізний шлях», ОСОБА_5 про встановлення порядку користування нежитловим приміщенням - скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю «Молодіжний центр «Залізний шлях», ОСОБА_5 про встановлення порядку користування нежитловим приміщенням - відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: