АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 22-ц/796/188/2015 головуючий у 1-й інстанції: Гончарук В.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Шахової О.В., Поливач Л.Д.

при секретарі: Бугай О.О.

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про відстрочку та розстрочку виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 3 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаною заявою, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням суду з неї на користь ОСОБА_2 стягнуто суму боргу у розмірі 75640 грн. 95 коп. У силу того, що стан її здоров'я значно погіршився, вона хворіє на важку та тривалу хворобу, її матеріальний стан є скрутним, оскільки вона не має жодних доходів, а єдиним джерелом її матеріальної підтримки є допомога рідної сестри, просила розстрочити виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 9 липня 2009 року з виплатою щомісячно на користь ОСОБА_2 по 1990 грн. 26 коп. протягом 36 місяців.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 3 жовтня 2014 у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу про задоволення заяви.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції підтримали апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

Інші особи, які беруть участь у справі, в суд апеляційної інстанції не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. З урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 9 липня 2009 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 56980 грн., три проценти річних у розмірі 18600 грн. 95 коп., а всього стягнуто 75640 грн. 95 коп. (а. с. 65 - 67).

На виконання вказаного рішення 19 травня 2010 року Дніпровським районним судом міста Києва було видано виконавчий лист (а. с. 36 - 37).

Постановою головного державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ в місті Києві від 3 червня 2010 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-130/1/09, виданого 19 травня 2010 року Дніпровським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 75640 грн. 95 коп. (а. с. 38).

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення, суд першої інстанції виходив із того, що будь-які обставини в розумінні ст. 373 ЦПК України, які б унеможливлювали виконання рішення суду або ускладнювали його виконання відсутні.

Такий висновок суду є правильним.

Згідно зі ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою або за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім'ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Як убачається з матеріалів справи, державним виконавчем під час здійснення виконавчого провадження виявлено, що за ОСОБА_1 зареєстрований транспортний засіб марки "АЗЛК 2141", державний реєстраційний номер А НОМЕР_1, а також квартира АДРЕСА_1 та 1/6 частина квартири АДРЕСА_2 (а. с. 72, 77).

Відповідно до ч. 5 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Виявлена кількість майна дає можливість державному виконавцю при виконанні рішення суду у разі відсутності у боржника грошових коштів звернути стягнення на належне йому інше майно.

Посилання заявника на скрутне матеріальне становище через хворобу боржника за наявності рухомого та нерухомого майна, на яке може бути звернуто стягнення, не є підставою для розстрочки виконання рішення суду.

Згідно зі ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Задоволення заяви ОСОБА_1 про розсточку виконання рішення не відповідатиме принципам, закріпленим у ст. 3 ЦК України, та вимогам ст. 373 ЦПК України щодо поважності прчин для розстрочки виконання рішення суду та призведе до порушення прав та охоронюваних законом інтересів ОСОБА_2, на користь якого ухвалено рішення суду.

Ураховуючи викладене, підстави для скасування ухвали суду першої інстанції і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 3 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: О.В. Шахова

Л.Д. Поливач