АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 683/152/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1117/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Талалай О.І.
суддів: Корніюк А.П., П`єнти І.В.
з участю: секретаря Сацюк Г.О.,
представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Старокостянтинівського районного суду від 05 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , житлової комісії військової частини про визнання дій незаконними і зобов`язання зарахування на облік осіб, потребуючих покращення житлових умов,

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_1 , звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначив, що його батько ОСОБА_4 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 і перебував на обліку потребуючих поліпшення житлових умов з 28 липня 1992 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 батько помер. На день смерті він перебував у зареєстрованому шлюбі з матір`ю ОСОБА_2 і вони проживали усі разом. Як член сім`ї ОСОБА_4 він має право подальшого перебування на обліку потребуючих поліпшення житлових умов.
Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 05 травня 2015 року в позові відмовлено.
Представник позивача, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, необ`єктивність у дослідженні доказів, неправильне застосування норм матеріального права. Судом не враховано те, що він є членом сім`ї померлого ОСОБА_4 , який на день смерті перебував на квартирному обліку у військовій частині, та має право подальшого перебування на обліку. Його заява про зарахування на облік житловою комісією військової частини не розглянута.
У засіданні апеляційного суду представник апелянта ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала. Представник військової частини визнав її не об`єктивною у повному обсязі.
Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.
Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 . Останній проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ) і перебував на обліку потребуючих поліпшення житлових умов з 28 липня 1992 року. Облікова справа з документами про постановку, перебування на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, зняття з обліку відсутня. Відповідно до списку військовослужбовців, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, військової частини НОМЕР_2 за 1995 рік ОСОБА_4 перебував на черзі під № 10 разом із дружиною ОСОБА_5 і дочкам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . На підставі списків військовослужбовців військової частин НОМЕР_3 , які мають право на одержання жилих приміщень, ОСОБА_4 з 05 квітня 2001 року на квартирному обліку рахувався одноособово.
Наведене підтверджується матеріалами справи і встановлено рішенням Старокостянтинівського районного суду від 13 березня 2006 року у справі за позовом матері ОСОБА_1 ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_4 про визнання недійсним рішення житлової комісії про зняття з обліку осіб, що потребують покращення житлових умов.
Відмовляючи у позові до військової частини, суд обґрунтовано виходив з того, що позивач не надав доказів того, що на час смерті батька він перебував разом із ним на черзі потребуючих поліпшення житлових умов і відповідно має право на подальше перебування на обліку. У позові до житлової комісії військової частини, яка не є юридичною особою, обґрунтовано відмовлено з підстав пред`явлення його до неналежного відповідача.
Такі висновки суду узгоджуються з матеріалами справи і відповідають вимогам закону.
Згідно з ч. 3 ст. 40 ЖК Української РСР у разі смерті громадянина, який перебував на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, за членами його сім`ї зберігається право подальшого перебування на обліку.

Відповідно до ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

На підставі ч. 1 і ч. 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Частиною 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б впливали на законність рішення суду і спростовували його висновки.
Посилання представника позивача, як на доказ перебування сина разом з батьком на черзі на отримання житла, на списки військовослужбовців Старокостянтинівського гарнізону, потребуючих поліпшення житлових умов у позачерговому порядку станом на вересень 2001 року, не можуть бути прийняті до уваги. Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 25 січня 2011року у справі за позовом ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_4 про визнання недійсним рішення житлової комісії про зняття з обліку осіб, що потребують покращення житлових умов встановлено, що наданий письмовий доказ є ксерокопією, оригінал його відсутній, в ньому є виправлення ніким не оговорені. Тому ці списки не визнані достовірним доказом у підтвердження вимог позивача.
Відповідно до листа військової частини - польова пошта НОМЕР_1 № 767 від 19 червня 2015 року списки військовослужбовців Старокостянтинівського гарнізону, які потребують поліпшення житлових умов у позачерговому порядку, станом на 20 вересня 2001 року у військовій частині відсутні і на теперішній час.
Інші доводи апеляційної скарги на законність рішення суду не впливають і його висновки не спростовують.
Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом не допущено.
Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав у межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.
Керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Старокостянтинівського районного суду від 05 травня 2015 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.
Головуючий: (підпис) Судді: (підписи)
Вірно:
Головуючий:
____________________________________________________________________
Головуючий в першій інстанції: Бондарчук Л.А. Провадження: № 22-ц/792/1117/15

Доповідач: Талалай О.І. Категорія: 43