Справа № 305/318/15-ц
Провадження по справі 2/305/283/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2015 року. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ємчука В.Е.

з участю: секретаря - Орос С.Ю.

позивачки - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Водицької сільської ради Рахівського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Водицької сільської ради Рахівського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: реєстраційна служба Рахівського РУЮ, про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року, громадянина ОСОБА_2, залишилося як спадкове майно житловий будинок АДРЕСА_1 Рахівського району Закарпатської області, який належав йому на праві приватної власності. За життя, ОСОБА_2, було складено заповітне розпорядження від 29.04. 2014 року, яким вищевказаний будинок заповів їй - ОСОБА_1. Вона спадщину прийняла на вказаний будинок, оскільки в шестимісячний строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадищни. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2, вона не змогла, оскільки державним нотаріусом їй в цьому було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. У зв"язку з наведеним, просить визнати за нею право власності на спадковий житловий будинок АДРЕСА_1

В судовому засіданні, позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити.

Представник відповідача - Водицької сільської ради Рахівського району Закарпатської області, в судове засідання не з"явився, однак сільський голова І.І. Ватрала, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, позов просить задовольнити.

Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку.

У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача.

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року, у віці 65 років помер громадянин ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 року.

29.04. 2014 року громадянин ОСОБА_2, склав заповіт, яким, після своєї смерті, заповів позивачці ОСОБА_1, належний йому житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1

Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок.

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Судом встановлено, що після смерті громадянина ОСОБА_2, залишилося як спадкове майно, житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1

Вартість даного житлового будинку з надвірними спорудами становить 94367 гривень, що стверджується зведеним актом вартості будинків, господарських будівель та споруд.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, виданої КП "БТІ" Рахівської районної ради, спірний будинок побудований у 1974 році, надвірні споруди - сарай у 1984 році, літня кухня у 1984 році, убиральня - 1975 році.

З довідки № 66 від 30.01. 2015 року, виданої виконавчим комітетом Водицької сільської ради, встановлено, що за громадянином ОСОБА_2 рахувався житловий будинок АДРЕСА_1.

За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва.

Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1, прийняла спадщину, як спадкоємець за заповітом, інші спадкоємці за законом, які мають право на обов'язкову частку в даній спадщині - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, від спадщини відмовилися, про що надали відповідні заяви про відмову від спадщини.

Таким чином, враховуючи, що позивачка по справі є спадкоємцем за заповітом, вона прийняла спадщину, майнового спору з приводу спадкування не існує, відповідачем позов підтримано, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Судові витрати позивачка залишає за собою.

На підставі наведеного, ст.ст. 10, 58, 60, 88, 212, 213, 223, 293-294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою АДРЕСА_1 Закарпатської області право власності на житловий будинок АДРЕСА_1

Судові витрати залишити за позивачкою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ємчук В.Е.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Ємчук В.Е.