Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 369/3636/15-ц
провадження 2/369/1958/15
29.05.2015 року Києво Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Пінкевич Н.С.,
при секретарі Сохань Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
У квітні 2015 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивував тим, що 23 травня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 25 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% строком до 23 травня 2016 року. Банк зобовязання перед відповідачем виконав у повному обсязі.
У порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення, ОСОБА_1 має заборгованість 28 551,92 гривень, що складається з: залишку заборгованості за кредитом 23 133,23 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом в розмірі 2 806,19 грн., комісії за РО 2 612,50 грн..
Просили суд стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в розмірі 23 133,23 грн.; судові витрати стягнути з відповідача.
У судове засідання представник позивача не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, просив суд задоволити позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не зявивсь. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав.
За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
При розгляді справи судом встановлено, що ПАТ «ОТП Банк» є правонаступником усіх прав та обовязків ЗАТ «ОТП Банк», яке в свою чергу є правонаступником усіх прав та обовязків АКБ «Райффайзенбанк Україна».
Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
21 липня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг України» укладено Договір факторингу № 21/07/14, відповідно до умов якого ПАТ «ОТП Банк» відступив на користь TOB «ОТП Факторинг Україна» своє право вимоги заборгованості за вказаним Кредитним договором, а також договором забезпечення, в тому числі по кредитному договору ОСОБА_1, що підтверджується також і витягом з додатку до Договору факторингу.
Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог законодавства (ст. 526 ЦК України).
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязується сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу
Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання.
Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановленні договором, або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором, або законом, або розірвання договору; сплата неустойки.
В судовому засіданні встановлено, що згідно п.1.4 Кредитного договору позичальник повинен сплачувати проценти за використання вказаних коштів.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються в договорі.
Зважаючи на те, що між сторонами 23 травня 2013 року був укладений кредитний договір, ціна якого складає 25 000 грн. та те, що у встановлений договором строк договірні зобовязання з боку ОСОБА_1 виконані не були, на звернення позивача на його імя з вимогою погасити борг вони не відреагував (а.с.12). Відповідач у визначений договором строк заборгованість по відсоткам не погасив, як встановлено судом, станом на 20 березня 2015 року ОСОБА_1 має не виплачений борг в розмірі 28 551,92 гривень, що складається з: залишку заборгованості за кредитом 23 133,23 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом в розмірі 2 806,19 грн., комісії за РО 2 612,50 грн. Дана обставина підтверджується розрахунком заборгованості, який надав позивач.
Керуючись тим, що кредитодавець має право вимагати дострокового погашення заборгованості по ньому у разі прострочення заборгованості більш, ніж за один платіжний період (п.п.1.5.4, 1.5.5 кредитного договору); відповідач на звернення позивача про сплату заборгованості не відреагував, у звязку з чим суд приходить до висновку про неналежне виконання відповідачем покладених на нього, згідно договору, обовязків та визнає позов обґрунтований і таким що підлягає задоволенню та стягнення 28 551,92 гривень, що складається з: залишку заборгованості за кредитом 23 133,23 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом в розмірі 2 806,19 грн., комісії за РО 2 612,50 грн..
Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.
На підтвердження своїх витрат представник позивача надав платіжні документи за №1868 від 31 березня 2015 року. При поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 285,52 грн.. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача понесених судових витрат підлягають задоволенню.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 16, 526, 527, 530, 590, 652 ЦК України, ст.ст. 57-64, 208-223 ЦПК України, -
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» задовольнити.
Копію заочного рішення негайно направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуто Києво Святошинським судом Київської області за письмовою заявою відповідачів протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Н.С. Пінкевич