АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/791/1494/15 Головуючий в І інстанції Гаврилов Д.В.
Категорія: 25 Доповідач: Воронцова Л.П.
Справа №2/668/65/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року липня місяця 23 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця М.П.
Суддів:Воронцової Л.П.,
Ігнатенко П.Я.
при секретарі:Цулукіані І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Управління обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради на рішення Суворовського районного суду м.Херсона від «17» квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Управління обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: Херсонська міська рада, ОСОБА_6, про визнання права на приватизацію приміщень у гуртожитку,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду з вище зазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалася на те, що вона та члени її сім'ї більше п'яти років проживають у житлових приміщеннях кімнаті АДРЕСА_1 на підставі ордера виданого 02.12.2004 року на право зайняття житлової площі у гуртожитку, який у лютому 2013р. переданий до комунальної власності Херсонської міської територіальної громади.

Рішенням Херсонської міської ради №1093 від 24.07.2013 року було підтверджено статус вказаної будівлі - «гуртожиток» з наданням дозволу на приватизацію жилих приміщень у гуртожитку, у тому числі і по АДРЕСА_1, прийнятого до комунальної власності міської територіальної громади.

Вважає, що вона та члени її сім'ї мають право відповідно до Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» на житло шляхом приватизації займаних ними на законних підставах приміщень у гуртожитку.

З метою реалізації вказаного права вона звернулася до відповідача для укладання договору найму займаних житлових приміщень, однак їй було відмовлено з підстав відсутності інформації у відповідній довідці про те, що всі займані її сім'єю приміщення є житловими.

На колективне звернення до Херсонського міськвиконкому щодо вирішення питання приватизації займаних приміщень, отримано відповідь, що кімната під літ. «в», на приватизацію якої вона претендує, є приміщенням загального користування і не може надаватися для заселення як житлова, для зміни її статусу необхідна згода всіх мешканців поверху і виготовлення за її кошти нового поповерхового технічного паспорту. Вважає таку відповідь відмовою у приватизації житла, тобто має місце спір про право. Уточнивши та доповнивши позовні вимоги у ході розгляду справи, позивач просила суд визнати за нею право на приватизацію житлового приміщення №155 під літерою «в» у гуртожитку по АДРЕСА_1, зобов'язати управління комунальної власності Херсонської міської ради внести зміни щодо зменшення площі особам, які отримали документи на право власності часток приміщення №155 літера «в», у якій вона проживає на законних підставах, зобов'язати відповідачів безоплатно передати їй у власність кімнати №155 «б» + «в» за адресою: м.Херсон, АДРЕСА_1.

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 17.04.2014р. позов задоволено частково.

Надано ОСОБА_5 право на приватизацію приміщення АДРЕСА_1 як житлового.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі на рішення суду Управління обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просило його скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник ОСОБА_5 - ОСОБА_7, просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_5, суд І інстанції виходив з того, що спірне приміщення №155 під літ. «в» є житловим, оскільки надавалося позивачці як житлове для постійного проживання, використовується нею як житлове, і пристосоване для цього; не приведення технічної документації у відповідність до фактичного стану приміщень свідчить про неналежне виконання своїх обов'язків виконавчими органами міської ради.

Однак колегія суддів не може погодитися з висновком суду, оскільки він не відповідає обставинам справи та до нього суд дійшов у порушення норм матеріального і процесуального права, що відповідно до положень ст. 309 ЦПК України, є підставою для його скасування і ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, відповідно до ордеру №146 від 02.12.2004 року, виданого ВАТ «Херсонські комбайни», ОСОБА_5 на сім'ю з двох чоловік надано право на заняття житлової площі у гуртожитку по АДРЕСА_1, кімнати №155 «б» + «в» розміром 19,1кв.м + 13,2 кв.м /а.с. 5/.

Згідно акту-приймання-передачі від 04.02.2013 року будівля гуртожитку по АДРЕСА_1, що належала ВАТ «Херсонські комбайни» передана у комунальну власність Херсонської міської територіальної громади на баланс міського управління житлового господарства. Даний акт затверджено рішенням виконкому Херсонської міської ради від 19.02.2013 року №34 /а.с. 115/.

Рішенням сесії Херсонської міської ради VI скликання від 24.07.2013 року №1093 підтверджено статус гуртожитку з наданням дозволу на приватизацію жилих приміщень у гуртожитку, прийнятих до комунальної власності міської територіальної громади, у тому числі гуртожитку, розташованому у м.Херсоні по АДРЕСА_1, громадянам, які не мають власного житла, більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них /а.с. 103, 104, 123/.

З 17 грудня 2004 року позивачка з сином зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 №155 «б» + «в» у м.Херсоні і проживають за нею /а.с. 9/.

Згідно поповерхового плану будівлі літ. «А» по АДРЕСА_1, що міститься в інвентарній справі на будівлю, яка досліджена колегією суддів, поверх V, та опису його приміщень, вбачається, що приміщення №155 «в» площею 13,1кв.м зазначене під номером 25, якому відповідає призначення слюсарня /а.с. 11-14/.

Відповідно до положень ст.ст. 128, 129 ЖК України, для проживання у гуртожитках надається лише жила площа.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що спірне приміщення у гуртожитку не мало статусу житлового і не могло надаватися для проживання позивачці.

24.12.2004 року заступник директора з будівництва ВАТ «Херсонські комбайни» дав дозвіл на зміну перепланування жилого приміщення АДРЕСА_1 /а.с. 120/.

Разом з тим, вказаний дозвіл не може розцінюватися як встановлений законом дозвіл компетентного органу на зміну статусу приміщення-переведення з нежитлового у житлове.

Згідно технічного паспорту від 07.04.2014р. на житлове приміщення у гуртожитку по АДРЕСА_1, V поверх, значиться як самочинне будівництво переобладнання приміщення №155 «в» площею 11,8кв.м із підсобного у житлове і приєднання до нього балкону ІІа площею 1,2кв.м /а.с. 37; 151-152/.

Відповідно до довідки №188 від 25.02.2014 року КП «Центр» з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію (Додаток №2 до правил обліку громадян, потребуючих надання їм житлових приміщень в Україні), ОСОБА_5 постійно проживає і зареєстрована у кв. 155 «б» + «в» по АДРЕСА_1 на V поверсі 9 поверхового будинку, яка складається з кімнат житловою площею 18,0кв.м і не житловою 14,3кв.м /а.с. 7/.

Згідно акту про перевірку житлових умов громадян у гуртожитку від 20.03.2015р., ОСОБА_5 проживає у гуртожитку у 2 кімнатах, житлове приміщення 19,1кв.м, нежитлове 13,2кв.м, яке використовується як житлове /а.с. 169/.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку» громадяни, на яких поширюється дія цього закону, мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до закону.

Приватизація житлових приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» з урахуванням особливостей, визначених цим законом.

Відповідно до положень ч.4 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них.

Системний аналіз вище зазначених норм права, які регулюють порядок приватизації приміщень у гуртожитку, визначають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку.

Посилання суду І інстанції на п.5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку», як підставу задоволення позову, на думку колегії суддів є необґрунтованим, оскільки спірні правовідносини дана норма права не регулює.

Крім того, слід зазначити, що рішенням сесії Херсонської міської ради від 24.07.2013 року №1093, надано дозвіл на приватизацію лише житлових приміщень у гуртожитку /а.с. 103/.

Пунктом 7 ч.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» передбачено, що допоміжні приміщення у гуртожитках передаються у спільну сумісну власність власникам житлових приміщень у таких гуртожитках безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Відповідно до ч.2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кухні, санвузли тощо) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Конституційний Суд у своїх рішеннях від 02.03.2004р. №4-рп/2004 та від 09.11.2011р. №14рп/2011 зазначив, що допоміжні приміщення (кухні, сараї, кладові, горища, колясочні і т. ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього.

Органом приватизації вирішено питання щодо приміщення, на яке претендує позивач.

Як вбачається зі свідоцтв про право власності мешканців гуртожитку по АДРЕСА_1, ОСОБА_8 і ОСОБА_9, яке не оспорене і у законному порядку не припинено, до загальної площі житлового приміщення, що надається їм у власність та розрахунку розміру загальної площі житлового приміщення у гуртожитку, включена частка приміщень спільного користування, до яких входить приміщення, на приватизацію якого претендує позивачка /а.с. 148-150; 155-158; 163/.

При цьому, суд І інстанції, визнаючи за ОСОБА_5 право на приватизацію вказаного спірного приміщення, не залучив до участі у справі у якості відповідачів мешканців гуртожитку - власників приміщень, до складу яких входить частка приміщення, на приватизацію якого претендує позивачка, хоча вирішення спору і ухвалене рішення впливає на права і обов'язки вказаних осіб відносно спірного приміщення. Отже вирішення даного спору за наявним суб'єктним складом є передчасним.

Крім того, суд І інстанції не залучив до участі у справі у належному процесуальному статусі відповідача - власника будівлі АДРЕСА_1, - Херсонську міську раду.

З огляду на зазначене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду у частині задоволених позовних вимог ОСОБА_5 скасуванню з ухваленням нового про відмову у їх задоволенні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Управління обліку, розподілу та приватизації Херсонської міської ради задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 17 квітня 2014 року у частині надання ОСОБА_5 права на приватизацію приміщення №155 «в» у гуртожитку по АДРЕСА_1 - скасувати, ухвалити нове.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 про визнання права на приватизацію приміщення №155 «в» у гуртожитку по АДРЕСА_1 - відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: