Справа № 202/3369/15-ц
Провадження 2/202/3058/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко А.А.

позивача ОСОБА_1

представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3, треті особи: управління з питань захисту прав споживачів департаменту споживчого ринку і сфери послуг Дніпропетровської міської ради, громадська організація «Дніпропетровській міський комітет захисту прав споживачів» про захист прав споживача, розірвання договору послуг, стягнення пені, повернення грошей та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3, треті особи: управління з питань захисту прав споживачів департаменту споживчого ринку і сфери послуг Дніпропетровської міської ради, громадська організація «Дніпропетровській міський комітет захисту прав споживачів» про захист прав споживача, розірвання договору послуг, стягнення пені, повернення грошей та відшкодування моральної шкоди

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що 05 листопада 2014 року він з СПД ОСОБА_4 уклав договір №1105-R2 на суму 2505 грн. 00 коп. Згідно умов договору відповідач брав на себе зобовязання щодо виготовлення на замовлення та монтажу розсувних дверей, а позивач зобовязався сплатити цю послугу. По усній домовленості строк виготовлення і доставки замовлення було встановлено 10 днів. Згідно п.2.2 позивачем було сплачено завдаток в розмірі 1700 грн. Однак, свої зобовязання за договором відповідач не виконав. 17 лютого 2015 року позивачем, на адресу відповідача, було надіслано вимогу про повернення передоплати і відшкодування моральної шкоди. На теперішній час відповідач на телефонні дзвінки не відповідає та не намагається вирішити питання в досудовому порядку. Посилаючись на те, що умови вищезазначеного договору є несправедливими, на підставі ЗУ «Про захист прав споживачів» просив суд розірвати вищезазначений договір, стягнути на його користь сплачений позивачем завдаток в розмірі 1700 грн. та пеню в розмірі 8642,25 грн. Крім того, вважає, що своїми діями відповідач спричинив позивачу моральну шкоду, яку останній оцінює в 3000 грн., і яку також просить стягнути з відповідача.

В судовому засіданні позивач підтвердив викладені в позовній заяві обставини, та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, в зв'язку з чим, суд, враховуючи заяву позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

В судовому засіданні представник управління з питань захисту прав споживачів департаменту споживчого ринку і сфери послуг Дніпропетровської міської ради обставини викладені в позовній заяві підтримав та надав правовий висновок, відповідно до якого, договір №1105-R2, укладений між ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_4 05 листопада 2014 року містить порушення чинного законодавства у вигляді наявності несправедливих умов.

Представник громадської організації «Дніпропетровській міський комітет захисту прав споживачів» у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника третьої сторони, дослідивши докази по справі, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Як встановлено судом 05 листопада 2014 року між ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_4 було укладено договір №1105-R2. Відповідно до умов договору СПД ОСОБА_4 брав на себе зобовязання щодо виготовлення на замовлення та монтажу розсувних дверей.

Відповідно до п.3.2 вищезазначеного договору строк виготовлення і доставки замовлення складає 40 днів.

На підставі п.2.2 договору позивачем на користь відповідача було сплачено завдаток у розмірі 1700 грн., суму, яка залишилася до сплати згідно п.2.3 договору у розмірі 805 грн., позивач повинен був внести при отримані замовлення.

В обумовлений термін відповідач не повідомив про стан виконання замовлення, з цієї причини ОСОБА_1 намагався звязатися з ним, але телефон був вимкнений або не відповідав.

28 грудня 2014 року позивач отримав лист від відповідача, в якому останній просив вибачення за затримку та зобовязався виконати замовлення до 31 січня 2015 року, а в разі невиконання, наступного дня повернути передоплату. Однак, а ні виконання замовлення, а ні повернення передоплати відповідач на час розгляду справи не зробив.

17 лютого 2015 року ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_3 було надіслано повідомлення з вимогою розірвання договору та повернення передоплати і відшкодування моральної шкоди, але лист повернувся з відміткою про повернення з причин закінчення терміну зберігання у почтовому відділенні.

При визначенні характеру правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходить з того, що за своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором побутового підряду. Правовідносини між сторонами врегульовані відповідними положеннями параграфу 2 Глави 61 Розділу ІІІ Книги пятої Цивільного кодексу України, а також Законом України «Про захист прав споживачів».

Частиною 1статті 865 ЦК України встановлено, що за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність зобовязується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ч. 3 ст. 865 ЦК України до відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Відповідно до ч.5 ст.10 вищезазначеного Закону, у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

У звязку з тим, що відповідач взагалі не приступив до виконання зобовязань за договором, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання договору, стягнення завдатку в розмірі 1700 грн. та пені за прострочення виконання послуги в розмірі 8642,25 грн. знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з СПД ОСОБА_3 моральної шкоди суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 23 Цивільного кодексу України визначено, що особа мас право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна (п. З ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України). Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Виключення, що не потребують доведення вини, визначені у ч. 2 вказаної норми.

За змістом п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушення нормальних життєвих зв'язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що в результаті дій відповідача, позивач зазнав моральних страждань.

Однак суд критично відноситься до суми моральної шкоди, яку просить стягнути позивач, і вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 197, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3, треті особи: управління з питань захисту прав споживачів департаменту споживчого ринку і сфери послуг Дніпропетровської міської ради, громадська організація «Дніпропетровській міський комітет захисту прав споживачів» про захист прав споживача, розірвання договору послуг, стягнення пені, повернення грошей та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Розірвати договір № 1105-R2 послуг від 05 листопада 2014 року, укладеного між фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 та ОСОБА_5.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1), юридична адреса: м.Дніпропетровськ, вул.Жовтнева, буд. 110 на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) в рахунок повернення сплачених коштів за договором № 1105-R2 послуг від 05 листопада 2014 року в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1), юридична адреса: м.Дніпропетровськ, вул.Жовтнева, буд. 110 на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) пеню за прострочення виконання послуги в розмірі 8642 (вісім тисяч шістсот сорок дві) грн. 25 коп.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1), юридична адреса: м.Дніпропетровськ, вул.Жовтнева, буд. 110 на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) моральну шкоду в розмірі 1000 (одна тисяча) грн.00 коп.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_3 на користь Держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Повний текст рішення буде виготовлено до 10 липня 2015 року.

Заочне рішення може бути переглянуте Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі відмови у задоволенні цієї заяви відповідач може оскаржити заочне рішення до апеляційного суду в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.В. Волошин