Справа № 580/1103/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 липня 2015 року м.Лебедин
Лебединський районний суд Сумської області в складі головуючого судді - Бакланова Р. В. при секретаріЗаяц Ю. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів, мотивуючи свої вимоги тим, що йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 18.09.03 року належить квартира АДРЕСА_1. У вказаній квартирі зареєстрований він, його дружина - ОСОБА_3, донька - ОСОБА_4 та донька - ОСОБА_2. У 2007 році відповідачка виїхала з квартири та з міста. На даний час її місце знаходження є невідомим, тому позивач звернувся до суду та просить визнати ОСОБА_2 такою що втратили право на користування житловим приміщенням. Оскільки вона не проживає та не бере ніякої участі в утриманні квартири.
У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву в якій ствердив позовні вимоги в повному обсязі та просить розглянути справу у його відсутності.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином і від них не надійшло повідомлення про причини неявки свого представника.
На підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, він вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Під час судового розгляду були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:
ОСОБА_1 на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу укладеного 18 вересня 2003 року, нотаріально посвідченого НОМЕР_2, зареєстрованого в реєстрі за № НОМЕР_4 (а.с.5) належить квартира АДРЕСА_1, що також стверджується витягом про реєстрацію права власності № НОМЕР_3 від 30.09.03 р. (а.с. 6) та копією технічного паспорту на квартиру (а.с. 7).
З копії будинкової книги (а.с. 9-11), вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_2, яка є донькою позивача - ОСОБА_1, що стверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_5 (а.с. 12) та копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_6 (а.с. 13).
З копії довідки депутата Лебединської міської ради від 27.04.15 року за № 271 (а.с.14) вбачається, що по АДРЕСА_1 не проживає з 2007 року, але зареєстрована донька позивача - ОСОБА_2.
Факт того, що ОСОБА_2 не проживає в квартирі АДРЕСА_1 стверджується показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які повідомили, що вони є сусідами позивача, ОСОБА_2 з 2007 року жодного разу не приїздила до батьків, вони її з того часу не бачили.
Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно вимог ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача за ним зберігається житлове приміщення у випадках і в межах строків, встановлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст. 71 цього кодексу.
Згідно вимог ч.1, п.п 1, 5 ч. 3, ч. 4 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців.
Понад 6 місяців приміщення зберігається у випадках призову наймача на військову службу, влаштування його в будинок-інтернат чи іншу соціальну установу.
Згідно вимог ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", місце проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.
При цьому суд приймає до уваги, що відповідачка тривалий час не проживає у квартирі не несе матеріальних витрат на його утримання, тому суд вважає необхідним задовольнити позов повністю.
На підставі вище наведеного, керуючись ст.ст. 10, 15, 30, 60, 130, 209, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. 391 ЦК України, ст. 71, 72, 163 ЖК України, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні";
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 зареєстрованої в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 мешканця АДРЕСА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області шляхом подачі в 10 -денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Бакланов Р. В.