МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
__________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-909/2010
27 квітня 2010 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:
головуючого судді - Жуган Л.В.
при секретарі - Луньовій В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради, третя особа Комунальне підприємство «ОСОБА_1 бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним, -
До Малиновського районного суду м. Одеси 12.03.2009 року звернувся ОСОБА_2 із позовом до ОСОБА_3, третя особа КП «ОСОБА_1 бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що між ним та відповідачкою, 01.08.2001 року був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна №112/2001, за умовами якого ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_3 житловий будинок №8, по вул. Третя, м. Одесі.
На виконання укладеного договору позивачу був переданий вказаний житловий будинок, а відповідачка в свою чергу звільнила проданий будинок. Зазначений договір не був посвідчений нотаріально, а був зареєстрований на Одеській Універсальній біржі товарів та послуг за №112/2001 від 01 серпня 2001 р., право власності зареєстровано в КП «ОМБТІтаРОН» 23.08.2001 р. Позивач маючи намір розпорядитися належним йому житловим будинком, та неможливістю в теперішній час оформити в нотаріальному порядку укладений договір, просить визнати його дійсним.
В процесі розгляду справи встановлено, що відповідачка по справі ОСОБА_3 померла 09.02.2004 р. Після звернення до нотаріальної контори для визначення спадкоємця до майна померлої отримана відповідь, що до майна померлого ніхто не звертався, в звязку з відсутністю спадкоємців, позивач уточнив позовні вимоги зазначивши відповідачем Одеську міську раду.
В судовому засіданні позивач та його представник підтримали поданий позов, просила його задовольнити та провести розгляд справи в заочному порядку, в звязку з неявкою в судове засідання представника відповідача.
Представник відповідача та третьої особи у судове засідання не зявились, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності суду не надали.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у звязку з неявкою відповідача, за згодою позивача, ухвалює провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_3 з іншої, уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_2 придбав житловий будинок №8, по вул. Третій, в м. Одесі, що складається з: «А»- житлове - житловою площею 14,9 кв.м., «Б», «В»-сараї, «Г» - літня кухня, «Д»-вбиральня, «Е»-бесідка, «№1-3»-огорожа, «І»-мостіння.
Підтвердженням наміру сторін, досягнення домовленості, щодо всіх істотних умов договору, а також змісту умов домовленості про передачу права власності на спірний будинок є договір купівлі-продажу нерухомого майна №112/2001 від 01.08.2001 року, укладений на Одеській новій біржі товарів, без нотаріального посвідчення, з реєстрацією його в „Журналі реєстрації договору купівлі-продажу нерухомості», за реєстраційним номером №112/2001 від 01.08.2001 року.
Підтвердженням факту виникнення права власності у позивача на вищезазначений будинок, є реєстрація 23.08.2001 р. придбаного нерухомого майна в КП «ОМБТІ та РОН» на праві приватної власності за ОСОБА_2, що підтверджується наданим договором купівлі-продажу.
Згідно поданих доказів, судом встановлено, що сторони повністю виконали умови договору, позивач передав відповідачці обумовлену в п. 6 Договору купівлі-продажу грошову суму, а відповідачка передала ОСОБА_2 ключі від спірного будинку, після чого позивач вселилася до придбаного будинку, відкрито користується ним, зареєструвався за вказаною адресою, що підтверджується довідкою копією паспорту позивача, де й проживає на теперішній час.
Відповідно до вимог ст. 15 Закону України „Про товарну біржу, членами товарної біржі є прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасники члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцю, а покупець зобовязується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму. Відповідно до ст. 225 ЦК УРСР 1963 року право продажу майна належить власнику.
Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах при визнання угод недійсними суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонам не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Крім того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.
Оскільки згода щодо істотних умов між сторонами була досягнута, відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі продажу нерухомого майна обумовлена діючим на той час законодавством, суд вважає, що підстав для відмови у визнанні договору купівлі-продажу дійсним відсутні.
Керуючись ст.ст. 41, 42, 47, 227, 241, 242 ЦК Української РСР (в ред. 1963 року), ст.ст. 10, 11, 208, 209, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», суд, -
Позов ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку №8, по вул. Третя, в м. Одесі, що складається з: «А»- житлове - житловою площею 14,9 кв.м., «Б», «В»-сараї, «Г» - літня кухня, «Д»-вбиральня, «Е»-бесідка, «№1-3»-огорожа, «І»-мостіння, укладений 01 серпня 2001 року між ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_3, з іншої, зареєстрований на товарній біржі «Одеській Новій Біржі» за №112/2001 від 01.08.2001 р.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: Л.В. Жуган