У х в а л а

іменем україни

25 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Дьоміної О.О.,

Парінової І.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Уповноваженого фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 13 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 09 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії, посилаючись на те, що 13 липня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Амалтея» укладено договір кредитної лінії № ВКЛ-2006474/2, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит в межах максимального ліміту заборгованості 2 млн. доларів США зі сплатою 13 % відсотків річних, з метою поповнення обігових коштів для здійснення поточної діяльності (п. 1.2. кредитного договору № 2), строком до 12 липня 2016 року. 13 грудня 2013 року між банком, ТОВ «Амалтея» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № П-2006474/2/S5, за яким поручитель поручився перед банком за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором від 13 липня 2011 року № ВКЛ-2006454/2. Банк вважає, що набув права вимоги до поручителя, а тому просив стягнути з ОСОБА_2 суму заборгованості, що виникла за кредитним договором від 13 липня 2011 року № ВКЛ-2006474/2 у розмірі 3 144 099 доларів США, що еквівалентно 36 842 778 грн 46 коп., з яких: сума заборгованості за кредитом 2 млн. доларів США, що еквівалентно 23 436 144 грн; сума пені за несвоєчасне повернення кредиту 102,30 доларів США, що еквівалентно 1 198 грн 76 коп.; сума заборгованості за відсотками 332 720,14 доларів США, що еквівалентно 3 898 838 грн 56 коп.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 11 276,56 доларів США, що еквівалентно 132 139 грн 54 коп.; штраф 800 тис. доларів США, що еквівалентно 9 374 457 грн 60 коп. та судові витрати.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 13 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 09 квітня 2015 року, в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» в особі Уповноваженого фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» задовольнити в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843629/ed_2012_07_03/pravo1/T030435.html?pravo=1> припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому, обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що додатковим договором від 13 грудня 2013 року № 14 до договору від 13 липня 2011 року № ВКЛ-2006474/2 збільшено обсяг відповідальності поручителя, без його згоди. Матеріали справи не містять доказів надання згоди відповідачем на такі зміни.

Судами правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень, та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками судів по їх оцінці.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Уповноваженого фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича відхилити, рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 13 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 09 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Дем'яносов

Судді: О.О. Дьоміна

І.К. Парінова