АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/2667 /2015р. Головуючий у І інстанції Тітов М.Ю.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

За участю секретаря Круглика В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 29 вересня 2014 року в справі за поданням старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Назаровець А.Т. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29 вересня 2014 року подання відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України задоволено.

Встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України до виконання рішення суду.

Виконання ухвали покладено на Адміністрацію Державної прикордонної служби України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні подання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Назаровець А.Т, оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

Старший державний виконавець ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Назарець А.Т. та ОСОБА_1 належним чином повідомлені проо час та місце судового розгляду у судове засідання не з'явилися і причину неявки суду не повідомили , а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів дійшла висновку , що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України суд виходив з того, що боржник ухиляється від добровільного виконання зобов'язань покладених на нього судовим рішенням.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 р. №606-XIV.

За змістом п.18 ч.3 ст.11 вказаного Закону державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Отже, Законом встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань. Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження»", зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України врегульовано статтею 377-1 ЦПК України.

Так, відповідно до частини першої статті 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04 грудня 2012 року стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" ( , рахунок № 0003 в АТ "ОТП Банк", МФО 300528) борг в розмірі 1 434 939, 49 грн., судовий збір у розмірі 2 823,00 грн., а всього 1 437 762, 49 грн. ( а.с. 108-110).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21 березня 2013 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 4 грудня 2012 року залишено без змін ( а.с.138-140).

31 травня 2013 року судом видано виконавчий лист ( а.с.163).

Постановою ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві ВП № 38436368 від 14.06.2013 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2/2605/6903/12 виданого Оболонським районним судом м. Києва 04.12.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ"ОТП Банк" 1 437 762, 49 грн. (а.с. 166).

Постановою головного державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ Ченківським О.О. від 14.06.2013 року накладено арешт на все майно боржника ( а.с. 168, 178).

Судом не звернуто увагу на зазначені норми закону та наведені обставини і не враховано те , що відсутні підстави до задоволення подання, оскільки державним виконавцем не надано доказів , які б свідчили про те, що боржник ухиляється від виконання своїх боргових зобов'язань та відсутні відомості про обізнаність його про наявність відкритого виконавчого провадження та строки його добровільного виконання.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Враховуючи наведене, ухвала суду підлягає скасування з відмовою у задоволенні подання про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.ст.303,304,307,312,315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 29 вересня 2014 року скасувати.

Відмовити в задоволенні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Назаровець А.Т. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: