Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №337/3835/14
Провадження №22ц/778/2892/15 Головуючий у 1 інстанції: Бредун Д.С.
Суддя-доповідач: Каракуша К.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Стрелець Л.Г.

суддів: Каракуші К.В.

Боєвої В.В.

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення (компенсацію) частки отриманої суми, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом, у якому після уточнення зазначала, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 01 березня 1997 року по 03 листопада 2011 рік. Позивач у 2006 році погоджувалась на те, що її чоловік ОСОБА_4 погасить борг ОСОБА_5 перед ОСОБА_7 в сумі 187000 грн. Про те, що кошти повернуто відповідачу в 2005-2006 роках, позивач дізналась лише в 2013 році.

Посилаючись на те, що відповідач приховав від нею отримання вказаних коштів і спрямував їх на підприємницьку діяльність без її на те згоди, просила суд на підставі ст.65 СК України стягнути з відповідача на її користь 93500 грн., як компенсацію 1/2 частини від 187000 грн. та судові витрати.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного суду представники апелянта підтримали доводи скарги та просили задовольнити скаргу. Представник відповідача та відповідач проти скарги заперечили та просили про її відхилення.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

У відповідності до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст.65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути подана письмово. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Пунктом 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді цивільних справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" передбачено, що у разі використання одним із подружжя спільних коштів усупереч ст. 65 СК інший із подружжя має право на компенсацію вартості його частки.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 06 березня 2014 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 07 травня 2014 року, у позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ грошових коштів у розмірі 187000грн. як спільного сумісного майна подружжя відмовлено (а.с.5-8).

Предметом вказаного судового розгляду є вказані грошові кошти, що були отримані ОСОБА_4 в 2006-2007 роках від ОСОБА_6, як повернення боргу, і які, як зазначає у позові ОСОБА_3 витрачені відповідачем без її згоди.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивач не довела того, що вказані кошти були витрачені відповідачем всупереч її волі, не в інтересах і не на потреби сім'ї, тобто в порушення вимог ст.65 СК України.

Сторонами визнається, що вказані грошові кошти, були отримані під час їх шлюбу і є спільним сумісним майном. Позивач покликається про свою необізнаність про їх отримання відповідачем, а тому відсутності її згоди на їх витрачання. Відповідач заперечуючи проти позову, зазначав, що витратив їх в інтересах сім'ї: придбання нерухомості, погашення боргових зобов'язань та ін.

В даному випадку тягар доведення підстав позову про те, що вказані кошти були витрачені всупереч інтересам сім'ї покладається на позивача.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 зводяться до критики заперечень відповідача про джерела витрат цих коштів. Проте жодних належних та допустимих доказів про витрачання цих коштів всупереч інтересам сім'ї позивач не наводить. Твердження ОСОБА_3 про те, що без її згоди відповідач спрямував кошти на підприємницьку діяльність носять абстрактний характер і не надають безумовних підстав стверджувати про порушення відповідачем режиму використання спільної сумісної власності подружжя.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2015 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: