Справа № 567/306/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Поліщук Т.М.

секретар - Гічиновська Я.В.

з участю представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Острог справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

встановив:

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся з позовом в Острозький районний суд та просить стягнути на його користь з ОСОБА_2 1580911 гривень 64 копійки заборгованості за кредитним договором № ROHPGA00000275 від 11.09.2007 року, мотивуючи свою заяву тим, що у встановлений договором позики строк, відповідач в добровільному порядку суму боргу не погасив, на пропозицію виконати умови договору в добровільному порядку не відреагував.

В судове засідання представник позивача не зявився, подав суду заяву з проханням позов розглядати в його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обємі та просить вирішити позов на підставі наявних в справі доказів.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання жодного разу не зявився та подав суду заяву з проханням справу слухати в його відсутності. Позов не визнає.

Представник відповідача ОСОБА_1 позов не визнала та пояснила, що рішенням Острозького райсуду від 29 березня 2012 року було задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки. В рахунок заборгованості, що підлягає стягненю з ОСОБА_2 за кредитним договором № ROHPGA00000275 від 11.09.2007 року, в загальній сумі 33080,78 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 264133,49гривень, звернено стягнення на предмет іпотеки- трьохкімнатну квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1. При цьому цим же рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк», надано право на продаж зазначеної квартири шляхом укладення договору купівлі-продажу з початковою ціною для її реалізації 202000 гривень.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області від 16 січня 2013 року вищевказане рішення Острозького райсуду залишине без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_2 без задоволення.

За вказаних обставин рахує, що судом було звернуте стягнення на іпотечну квартиру в рахунок погашення означенної заборгованості. В порядку виконання судового рішення ОСОБА_6 виселив відповідача та членів його сім"ї та продав спірну квартиру за 202000 гривень.

Після ухвалення судового рішеня стосовно заборгованності за кредитом відносини переходять із договірних в зобов"язальні, тобто відповідач зобов"язаний виконати рішення суду в строки та в порядку визначеному чинним законодавством України, що регулює виконання рішень. ОСОБА_6 не звернувся до ВДВС із заявою про виконання судового рішення, а замість цього звернувся із новим позовом про стягнення старого боргу, чим порушив ст.61 Конституції України.

Враховуючи викладене, просить в задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, рахує що позов обґрунтований та підлягає до задоволення із наступних підстав.

11.09.2007 року між «ПриватБанком» та ОСОБА_2 відповідно до поданої останнім заяви, було укладено строковий кредитний договір № ROHPGA00000275 в розмірі 20000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 07.09.2017 року та 2600 доларів США на сплату страхових платежів, а відповідач в свою чергу зобовязався повернути надані кредитні кошти, сплачувати проценти за користування кредитом, винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 0,2 % від суми виданого кредиту щомісяця та 1,5% від суми кредиту на момент надання кредиту від суми наданого кредиту.

ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків "ПриватБанку» (Копію Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк» долучено до позовної заяви).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Кредитним договором, складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до умов Договору погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів.

Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Так як відповідач умов договору не виконував та зовсім не сплачував будь-яких сум в рахунок погашення кредитної заборгованості, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом в суд та просив звернути стягнення по боргових зобов"язаннях відповідача, за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки - трьохкімнатну квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_2.

Рішенням Острозького районного суду від 29 березня 2012 року задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4О, ОСОБА_5, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Цим же судовим рішенням відмовлено в зустрічному позові ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про дострокове розірвання кредитного договору № ROHPGA00000275 від 11.09.2007 року, розстрочення сплати заборгованості за тілом кредиту та простроченими процентами до 07 вересня 2017 року, скасування нарахованих комісії та пені.

В рахунок заборгованості, що підлягає стягненю з ОСОБА_2 за кредитним договором № ROHPGA00000275 від 11.09.2007 року, в загальній сумі 33080,78 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 264133,49 гривень, з яких 18626,16 долларів США просрочена заборгованість за основним боргом; 7441,80 доларів США заборгованість за відсотками по 22 листопада 2011року; 1240 доларів США заборгованість з комісії по 22 листопада 2011 року; 5742,82 доларів США нарахована пеня по 22 листопада 2011 року, звернено стягнення на предмет іпотеки- трьохкімнатну квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1. При цьому цим же рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк», надано право на продаж зазначеної квартири будь-якій особі-покупцеві шляхом укладення договору купівлі- продажу з початковою ціною для її реалізації 202000 гривень.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області від 16 січня 2013 року вищевказане рішення Острозького райсуду залишине без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_2 без задоволення.

10 червня 2013 року ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області, було винесене рішення, котрим було вирішено виселити ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10 з квартири АДРЕСА_3.

Вказане судове рішення оскаржувалося в касаційному порядку.

03 жовтня 2013 року ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу ОСОБА_4 було відхилено, а рішення апеляційного суду Рівненської області від 10 червня 2013 року залишено без змін.

23 грудня 2013 року ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у допуску до провадження Верховного суду України за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10,третя особа орган опіки та піклування Острозької міської ради Рівненської області про виселення за заявою представника ОСОБА_11 ОСОБА_12 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 жовтня 2013 року, було відмовлено.

За таких обставин, суд рахує необгрунтованими доводи відповідача про те, що після винесення судового рішення Острозького райсуду від 29 березня 2012 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, позивач мав можливість продати квартиру та зарахувати гроші в рахунок погашення боргу, а тому вина за затримку виконання вищевказаного судового рішення покладається повністю на позивача.

Позивач в дійсності не мав такої можливості, ні протягом 2012 року, ні протягом 2013 року, оскільки здійснювалось судове провадження та відповідач скористався своїм правом апеляційного та касаційного оскарження судового рішення. З цих причин рішення суду першої інстанції не могло бути виконаним та квартира залишалася не проданою.

Крім того, зобов"язання по договору кредиту не виконувалося, а тому розмір як поточного так і просроченого тіла кредиту не зменшувався, а заборгованість за процентами та пеня лише зростали.

Зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 27 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2015 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» - положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через не співмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.

Відповідно до умов укладеного сторонами договору кредиту, ОСОБА_2 зобовязався погашати кредит рівними частинами по 317,69 доларів США до 07.09.2017 року, в період з 5 по 10 число кожного місяця, заборгованість в частині вчасно не погашеної суми кредиту вважається простроченою.

Пунктом 5.4 договору передбачено, що при порушені позичальником строків платежів по будь якому з грошових зобовязань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 250 гривень та 5% від суми позову.

Окрім того, відповідно до п.7.1 договору сторонами було визначено, що боржник зобовязався сплатити банку винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 0,2 від суми виданого кредиту щомісяця та 1,5 % від суми кредиту на момент надання кредиту.

Пунктом 7.4 договору визначено, що при порушенні позичальником зобов"язань по погашенню кредиту, передбачених п.п.1.1, 2.2.4, 2.3.3 договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,43 % на місяць, розраховану на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

На виконання судового рішення 11 червня 2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_13 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4. Продаж квартири за домовленістю сторін вчинено за 202000,00 (двісті дві тисячі гривень 00 коп.) гривень, що покупець перерахував в повному розмірі, шляхом внесення готівки на поточний рахунок продавця в ПАТ КБ «ПриватБанк», в повному розмірі до 11 грудня 2014 року.

Таким чином, станом на 11 грудня 2014 року із суми боргу визначеної судом в розмірі 264133,49 гривень, шляхом продажу квартири для ПАТ КБ «ПриватБанк» було відшкодовано 202000,00 гривень. Сума не відшкодованого залишку становила (264133 - 202000,00) = 62133 гривні.

Як вбачається із долученого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором №ROHPGA00000275, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 станом на 05.03.2015 року відповідач мав заборгованість в розмірі 68467,37 долларів США. Після зарахування на рахунок відповідача 202000,00 гривень виручених від продажу квартири, ОСОБА_6 в перерахунку по курсу долара до гривні станом на 11.12.2014 року, (не чекаючи офіційного оформленя договору купівлі- продажу), зразу ж в рахунок погашення боргу по тілу кредиту зарахував 4994,6 доларів США. Таким чином розмір простроченого тіла кредиту зменьшився із 10414,70 доларів США до 5420,10 доларів США. В той же час поточна заборгованість по тілу кредиту відповідача перед банком станом на 11.12.2014 року становила 8259,07 долара США. Станом на 05.03.2015 року поточна заборгованість по тілу кредиту становить 7845,86 доларів США, а просрочена заборгованість по тілу кредиту становить 5833,31 долар США. Таким чином загальна сума заборгованості по тілу кредиту станом на 05.03.2015 року становить (7845,86 доларів США + 5833,31 долар США) = 13679,17 доларів США.

Крім того Банком в рахунок погашення заборгованості пені в розмірі 30492,28 доларів США, 11.12.2014 року було зараховано 5137,50 доларів США, а сума боргу пені зменьшилась та залишилась не відшкодованою в розмірі 25552,78 долари США.

Станом на 05.03.2015 року сума заборгованості по пені виросла до 28386,50 доларів США.

Крім того, після продажу квартири та зарахування на рахунок відповідача вирученної за її продаж суми в розмірі 202000 гривень не вистачило на погашення заборгованості за процентами за користування кредитом, і ця заборгованість згідно наданого суду розрахунку станом на 05.03.2015 року становить 20189,75 доларів США та заборгованості по комісії за користування кредитом, що складає 2800,00 гривень США.

Таким чином, загальна сума боргу відповідача перед позивачем станом на 05.03.2015 року становить 68467,37 доларів США та складається із заборгованості (по тілу кредиту 13679,17 доларів США + пені за несвоєчасне виконання зобовязань в розмірі 25552,78 долари США + заборгованості по процентам за користування кредитом 20189,75 доларів США + заборгованості по комісії за користування кредитом, що складає 2800,00 гривень США), а також + 10,83 долари США штрафу (фіксована частина) +3259,84 долари США (процентна складова).

Вимог договору позичальник не виконав в звязку з чим станом на 05.03.2015 року має заборгованість разом із штрафними санкціями в розмірі 1580911 гривень 64 копійки, що підтверджується розрахунком долученим до матеріалів справи та випискою по рухові грошових коштів.

Враховуючи наведені обставини, сума заборгованості разом із штрафними санкціями, підлягає до безспірного стягнення із відповідача на користь позивача а також судові витрати по справі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 3,4,15,209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 509,525,526,527,530,599,610,615,629,1050,1054 ЦК України, суд -

вирішив :

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 1580911,64 гривні (один мільйон пятсот вісімдесят тисяч девятсот одинадцять гривень 64 копійки), боргу за кредитним договором.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати по справі в розмірі 3654,00 гривні.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_14