Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/816/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Ябчик Н. М.
Доповідач Черненко В. В.
УХВАЛА

Іменем України

25.03.2015 колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Черненко В.В.

суддів: Чорнобривець О.С., Кодрула М.А.

за участю секретаря: Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.02.2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 07.02.1998 року між нею та ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Знам'янка, актовий запис № 12.

ОСОБА_3 зазначила, що за час перебування у шлюбі з відповідачем по справі у них народилася донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є відповідач по справі. В даний час вони з відповідачем не проживають однією сім'єю, донька перебуває на її повному утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до повнолітня дочки починаючи стягнення з моменту подачі позову і до досягнення її повноліття.

Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.02.2015 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до ст.. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив, що в період перебування сторін у шлюбних відносних народилась донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Житлово-експлуатаційної контори № 1 від 12.11.2014 року № 1566 (а.с.5)

Відповідно свідоцтва про народження, виданого 22.02.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Знам'янського міськвиконкому Кіровоградської області, актовий запис про народження № 29, батьками ОСОБА_4, є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.4).

Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до ст.. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.. 184 цього Кодексу.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_2 проживає окремо від дитини, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина знаходяться на повному утриманні позивача по справі, при цьому суд врахував сімейний та матеріальний стан як позивача так і відповідача, а також те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька дитини.

В апеляційній скарзі зазначається, що судом першої інстанції при винесені рішення були порушені норми матеріального та процесуального права, зокрема ,що відповідач не в змозі виплачувати аліменти у розмірі який визначено судом першої інстанції.

Колегія суддів перевірила зазначені доводи і дійшла висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ст.. ст..10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з чим погодилась і колегія суддів, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 дійсно проживає з матір'ю ОСОБА_3 і знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою Житлово-експлуатаційною конторою № 1 від 12.11.2014 року № 1566 (а.с.5)

Згідно довідки про доходи від 04.02.2015 року, ОСОБА_3 працює черговим помічником начальника вокзалу та має стабільний заробіток (а.с. 29).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 працює оглядачем-ремонтником вагонів «Експлуатаційного вагонного депо Знам'янка», має стабільний заробіток, що підтверджується довідкою №21 від 27.01.2015 року виданою керівником відокремленого структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Знам'янка» Буряк В.Ю. (а.с 25).

Відповідно пункту 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Колегія суддів, приймаючи до уваги встановлені обставини, дійшла висновку, що суд першої інстанції розглянув справу в межах доводів позовної заяви та наданих сторонами доказів.

Суд першої інстанції визначив розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дитини виходячи із вимог статей 180-183, СК України та доказів наданих сторонами по справі.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не підтверджуються належними доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі має постійне місце роботи і отримує заробітну плату . Відповідно суд обґрунтовано визначив розмір аліментів виходячи із вимог статей 182, 183 СК України.

Доводи відповідача що він не в змозі сплачувати аліменти, визначені судом першої інстанції в розмірі ? частини його доходів , не знайшли свого підтвердження у зв'язку з відсутністю належних доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 цього Кодексу.

Колегія суддів дійшла висновку , що підстави зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.02.2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: