Справа № 441/1248/14 Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н.І.
Провадження № 22-ц/783/2673/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бермес І. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Мусіної Т.Г., Савуляка Р.В.

за участі секретаря: Щербая В.П.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Городоцького районного суду Львівської області від 21 листопада 2014 року за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, треті особи Суховільська сільська рада Городоцького району Львівської області, відділ Держземагенства у Городоцькому районі Львівської області, Городоцька державна нотаріальна контора про встановлення заповіту нікчемним, -

встановила:

Оскарженим заочним рішення Городоцького районного суду Львівської області від 21 листопада 2014 року позов ОСОБА_6 задоволено.

Встановлено, що заповіт складений ОСОБА_7 20.05.2003 на ім'я ОСОБА_5, посвідчений секретарем Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області та зареєстрований в реєстрі за №61 є нікчемним.

Вирішено питання судових витрат.

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 12 лютого 2015 року заяву ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Городоцького районного суду Львівської області від 21 листопада 2014 року залишено без задоволення.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_5.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення ухвалено з порушенням вимог матеріального та процесуального права. Вважає, що до даних правовідносин слід застосовувати норми матеріального права чинні на момент складання та посвідчення заповіту, а саме ЦК УРСР. Крім того, вказує, що вимога щодо реєстрації заповітів введена лише Законом України №2527-УІ від 21 вересня 2010 року, а тому враховуючи те, що заповіт посвідчено у 2003 році, а закон не має зворотної дії в часі, відсутність реєстрації заповіту не визначено підставою його нікчемності. Окрім того, спадщина за ОСОБА_7 відкрилася у 2003 році, позивач спадщини не прийняв, строки на прийняття спадщини та строки позовної давності пропустив. Спірний заповіт, прав та охоронюваних інтересів ОСОБА_6 не порушує, а тому, вважає, що законні підстави для задоволення позову відсутні.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_2 на заперечення апеляційної скарги, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених позовних вимог законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду в повній мірі не відповідає.

Встановлено, що 20.05.2003 року секретарем Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області складено і засвідчено заповіт від імені ОСОБА_7 згідно з яким остання заповіла своєму онуку ОСОБА_5 належне їй все своє майно, що буде належати їй на день смерті.

Даний заповіт посвідчений секретарем Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області Назаркевич О.М. та вказано, що такий зареєстровано в реєстрі за № 61.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла, у зв'язку з чим відкрилася спадщина.

Задовольняючи даний позов районний суд виходив з того, що оскільки відмітка про те, що заповіт був прочитаний заповідачем вголос відсутня, відсутній також запис про зміну чи скасування заповіту складеного ОСОБА_7 в 1996 р., згідно довідки при огляді квитанцій за 2003 рік у Суховільській сільській раді відсутня квитанція про оплату ОСОБА_7 20 травня 2003 року державного мита за вчинення такої нотаріальної дії як заповіт, запис в реєстрі нотаріальної дії заповіту за реєстровим номером 61 вчинено із підчистками та виправленнями без застережень, що підтверджено оглянутим в судовому засіданні в оригіналі Журналом реєстрації нотаріальних дій, на двох заповітах різні підписи заповідача, а тому такий заповіт є нікчемним.

Однак поза увагою суду залишилась та обставина, що заповіт складено 20.05.2003 року, а позивач посилався на ст.1257 ЦК України (2004 року), яка зворотної дії немає.

Суду слід було обговорити питання чи поширюється ця норма ЦК України про визнання заповіту нікчемним на дані правовідносини.

Апелянт вказує, що до даних правовідносин слід застосовувати норми матеріального права чинні на момент складання та посвідчення заповіту.

Судова колегія вважає ці посилання підставними, так як норма ЦК України про нікчемність заповіту, якої не було в ЦК УРСР, на дані правовідносини не поширюються.

При цьому судова колегія враховує, що відповідно до частини 1 статті 524 ЦК УРСРспадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно з частиною 1 статті 534 ЦК УРСРкожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Статтею 41 ЦК УРСРпередбачено, що угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов'язків. Угоди можуть бути односторонніми і дво- або багатосторонніми (договори).

Недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей (стаття 48 ЦК УРСР).

Таким чином відповідність угоди вимогам закону перевіряється на момент її вчинення.

Відповідно до статті 47 ЦК УРСРнотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною 2 статті 48 цього Кодексу.

Заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений (стаття 541 ЦК УРСР).

Враховуючи вищевикладене, у разі недотримання вимоги про нотаріальне посвідчення заповіту його може бути визнано недійсним, адже недійсність в силу закону (нікчемність) чинний на той час ЦК УРСРне передбачав.

Таким чином заповіт, який складено 20.05.2003 року, немає підстав визнавати нікчемним, так як чинний на той час ЦК УРСРпередбачав, що в разі недотримання вимоги про нотаріальне посвідчення заповіту його може бути визнано недійсним.

Позовних вимог про визнання заповіту недійсним не було заявлено.

При таких обставинах рішення суду слід скасувати і постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 307ч.1 п.2, 309ч.1 п.п.2-4, 313, 314ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.

Заочне рішення Городоцького районного суду Львівської області від 21 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нове.

В позові ОСОБА_6 до ОСОБА_5, треті особи Суховільська сільська рада Городоцького району Львівської області, відділ Держземагенства у Городоцькому районі Львівської області, Городоцька державна нотаріальна контора про встановлення заповіту нікчемним - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Бермес І.В.

Судді: Мусіна Т.Г.

Савуляк Р.В.