Провадження № 6/520/445/15
УХВАЛА

27.07.2015 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Цапенко О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі подання Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи ОСОБА_1 за межі України,

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2015 року старший державний виконавець Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції звернувся до Київського районного суду міста Одеси з поданням, в якому просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2/Б, кв. 7, з вилученням паспортного документу, та зобовязати відділ ВПМР УМВС України в Одеській області не видавати виїздні документи на ім'я боржника.

У судове засідання старший державний виконавець Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції не зявився, надав до суду заяву, в якій підтримав подання, просив його задовольнити, та провести розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Київського районного суду міста Одеси від 22 квітня 2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість по виплаті кредиту за кредитним договором № 0 від 21 серпня 2007 року у розмірі 1065017 гривень 21 копійок. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» витрати по оплаті судового збору у розмірі 1720 гривень 50 копійок та судові витрати у розмірі 45 гривень 00 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» витрати по оплаті судового збору у розмірі 1720 гривень 50 копійок та судові витрати у розмірі 45 гривень 00 копійок.

03 червня 2014 року на вимогу стягувача Київським районним судом міста Одеси видано виконавчий лист № 520/16665/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованості по виплаті кредиту за кредитним договором № 0 від 21 серпня 2007 року у розмірі 1065017 гривень 21 копійок та стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» витрати по оплаті судового збору у розмірі 1720 гривень 50 копійок та судові витрати у розмірі 45 гривень 00 копійок.

Старшим державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції 02 жовтня 2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 45031226 про примусове виконання виконавчого листа № 520/16665/13-ц, виданого 03 червня 2014 року Київським районним судом міста Одеси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» грошової суми у розмірі 1066782 гривні 71 копійка.

Згідно з вимогами ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до положень пункту 5 частини першої статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» вiд 21.01.1994 року № 3857-XII, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Згідно з узагальненнями Верховного суду України від 01 лютого 2013 року «Про судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Як розяснив Верховний суд України в Узагальненні судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року, у сучасній українській мові слово "ухилення" тлумачиться так: 1) відступати, відхилятися, вивертатися; 2) намагатися не робити чого-небудь, не брати участі в чомусь; уникати; 3) навмисно не давати відповіді на запитання або говорити про щось інше.

Отже, з погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання тобто він має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов'язання заходів у кожному конкретному випадку визначається судом.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; ненадання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; неявка за викликом державного виконавця; неповідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб тощо.

Заходами примусового характеру, а саме, зверненням стягнення на заробітну плату боржника суму боргу стягнути не можливо, оскільки відповідно до: відповідей з Державної податкової служби України, з Пенсійного фонду України, інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців, довідки Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про проведення перевірки наявності зареєстрованих транспортних засобів, згідно з даними АІПС «Автомобіль», - боржник ОСОБА_1 офіційно на території України не працює; рухомого та нерухомого майна, на яке можливо звернути стягнення у боржника відсутнє.

Відповідно до поштового повідомлення наданого державним виконавцем вбачається, що ОСОБА_1 отримав постанову про відкриття виконавчого провадження з вимогою про явку до виконавчої служби, однак не зявлявся.

Згідно з актами державного виконавця від 20 березня 2015 року та 16 квітня 2015 року, встановлено, що за виходом державного виконавця до місця реєстрації боржника: м. Одеса, пр. Маршала Жукова, 79/Б, кв. 7, ОСОБА_1 не буває дома.

Постановою старшого державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 23 квітня 2015 року, накладено арешт та оголошено заборону відчуження на все майно, що належить ОСОБА_1

30 березня 2015 року старшим державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції винесено постанову про привід боржника та направлено до Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області. Постанова станом на цей час не виконана.

07 травня 2015 року державним виконавцем направлено на адресу реєстрації боржника вимогу у порядку ст. ст. 5, 11, 90 Закону України «Про виконавче провадження», яка отримана ОСОБА_1 12 травня 2015 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, однак не виконана.

Боржник ОСОБА_1 ухиляється від сплати боргу, не надає у строк, встановлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; не зявляється за викликом державного виконавця.

Суд вважає, що на теперішній час викладені обставини можуть ускладнити виконання судового рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2014 року по справі № 520/16665/13-ц.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, вирішення питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги положення узагальнень, наданих Верховним Судом України (Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року), суд дійшов висновку, що поведінка боржника ОСОБА_1 свідчить про ухилення від виконання рішення суду, що вбачається із складених державним виконавцем актів. У зв'язку із чим, суд вважає, що подання Другого Київського ВДВС ОМУЮ підлягає задоволенню, так як обґрунтоване та доведене.

Керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи ОСОБА_1 за межі України задовольнити.

Встановити тимчасове обмеження громадянину України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2/Б, кв. 7, у праві виїзду за межі України, з вилученням паспортного документу, до виконання ним своїх зобовязань, покладених на нього виконавчим листом № 520/16665/13-ц, виданого 03 червня 2014 року Київським районним судом міста Одеси.

Зобовязати відділ ВПМР УМВС України в Одеській області не видавати виїздні документи на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2/Б, кв. 7.

Копію ухвали направити стягувачеві, боржникові та старшому державному виконавцю Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 для відома, до Державної прикордонної служби України (01034, м. Київ, вул. Володимирська, 30) для виконання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя Калініченко Л. В.