Справа №592/2822/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1358/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

15 липня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Гагіна М. В. , Ільченко О. Ю. ,

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду Сумської області справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівельне наукове-виробниче обєднання ім. М.В.Фрунзе» на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 червня 2015 року у справі за клопотанням «Lankwitzer Lackfabrik GmbH» (Германія) про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 28 листопада 2014 року у справі за позовом «Lankwitzer Lackfabrik GmbH» (Германія) до публічного акціонерного товариства«Сумське машинобудівельне наукове-виробниче обєднання ім. М.В.Фрунзе», про стягнення грошових сум, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року компанія «Lankwitzer Lackfabrik GmbH» ( далі компанія) звернувся до суду із вказаним вище клопотанням через невиконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 28 листопада 2014 року у добровільному порядку публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівельне наукове-виробниче обєднання ім.М.В.Фрунзе» ( далі товариство).

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 червня 2015 року клопотання задоволено: визнано і надано дозвіл на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 28 листопада 2014 року у справі за позовом «Lankwitzer Lackfabrik GmbH» (Германія) до публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівельне наукове-виробниче обєднання ім. М.В.Фрунзе» про стягнення 67401 евро і 01 евроценту.

Видано виконавчий лист на примусове виконання міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 28.11.2014 року, про стягнення з публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівельне наукове-виробниче обєднання ім.М.В.Фрунзе» (банківські реквізити: АО «УкрСиббанк» Україна, м. Харків, рахунок № 3208, свіфт: КНАВ UA 2К, банк-кореспондент:Dcutsche Bank AG, Frankfurt, Germany, SWIFT DEUTDEFF, рахунок № 947000610, ) на користь «Lankwitzer Lackfabrik GmbH»( реквізити якого: Commerzbank AG Filiale Uhlandstr, Postfach:12 17 06 10617 Berlin, Acc. No. 9 577 877 00, BLZ 100 800 00, SWIFT: DE FF 100, Tlx N0. 30 38 76, IBAN DE75 57 7877 00) 50961,85 евро вартості поставленого товару; 13249,86 евро пені за прострочення оплати та 3189,30 евро у відшкодуванні витрат по сплаті арбітражного збору, а разом 67401( шістдесят сім тисяч чотириста один) евро 01 евроцент, що за курсом Національного банку України станом на 02 червня 2015 року становить 1558993 ( один мільйон пятсот пятдесят вісім тисяч девятсот девяносто три) гривні 58 копійок.

Не погодившись з судовим рішенням суду першої інстанції товариством принесено апеляційну скаргу, у якій просило скасувати дану ухвалу суду через надання суду представником ОСОБА_3 не завіреної належним чином копії довіреності від 10.03.2014р., якою передбачені її повноваження, т.т. не дотримано порядку її легалізації. Долучені документи до клопотання складені німецькою мовою без додання нотаріально завірених перекладів на українську чи російську мову. Окрім того, в ухвалі помилково зазначено, що довіреність видана ОСОБА_4 на представництво інтересів фірми «Lankwitzer Lackfabrik GmbH» нотаріально посвідчена, але це спростовується наявними у справі доказами. Вважає, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази підтвердження повноважень представників фірми «Lankwitzer Lackfabrik GmbH» ОСОБА_3, особи яка підписала клопотання, та ОСОБА_4, що брала участь у судових засіданнях.

У запереченнях представник компанії просила відхилити апеляційну скаргу, бо представлені документи, які підтверджують повноваження представників відповідають нормам Гаазької ОСОБА_5 щодо легалізації іноземних офіційних документів 1961 року. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступає особа, що підписала документ, та у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого ст.4 цієї ОСОБА_5 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. Підпис, відбиток печатки або штампа на апостилі не потребують ніякого засвідчення.

В судовому засіданні представник товариства підтримав апеляційну скаргу і зробив зауваження щодо наявності суперечностей з приводу дати складання довіреності, якою уповноважено ОСОБА_3 представляти інтереси компанії, і складеною 10.04.2014р. та датою її підписанням посадовою особою компанії 19.02.2014р.

Представник компанії пояснив, що на час проставлення апостиля 04.07.2014 року повноваження посадової особи підтверджено. Підпис, відбиток печатки або штампа на апостилі не потребують ніякого засвідчення, тому просила ухвалу залишити без змін і скаргу відхилити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача сторін, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Судом визнано встановленим і підтверджується матеріалами справи, що до суду першої інстанції надійшло клопотання компанії «Lankwitzer Lackfabrik GmbH», яке було підписано представником компанії ОСОБА_3, діючої за довіреністю від 10.04.2014р., яка мала право подавати від імені компанії клопотання і представляти інтереси компанії в усіх судах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

До клопотання долучені наступні документи: оригінал рішення міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 28 листопада 2014 року, у якому в резолютивній частині зазначено, що рішення набрало законної сили з 28.11.2014р., є кінцевим і підлягає негайному виконанню. З рішення вбачається, що представник товариства приймав участь в засіданні арбітражного суду і позов в частині стягнення основного боргу у розмірі 50961,85 евро визнав. Ксерокопія контракту № 60212/07 від 06.02.2012р., викладеного як російською, так і німецькою мовами У статті 10 контракту є застереження про те, що усі спори та розбіжності, котрі не можуть бути вирішені шляхом переговорів, вони підлягають вирішенню в міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України (м. Київ) відповідно з регламентом даного судового органу, рішення якого є кінцевим і обовязковим для обох сторін. Кількість арбітрів один. Мова провадження російська. Застосування матеріального права України.

Участь в судовому засіданні суду першоїі інстанції від компанії представляла уповноважена особа ОСОБА_4, яка діяла за довіреністю компанії від 13.05.2015р..

Представником компанії в судовому засіданні апеляційного суду надано оригінал довіреності на здійснення ОСОБА_3, представництва компанії і на якій проставлено апостиль, як цього вимагає норми Гаазької ОСОБА_5, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, 1961 року ( ОСОБА_5). Також апеляційним судом були оглянуті оригінали і долучені до матеріалів справи належно завірені ксерокопії: контракту № 60212/07 від 06.02.2012р.; довіреності щодо повноважень представника ОСОБА_4, з проставленням апостиля; перекладу цієї довіреності на українську мові у змісту якої є викладений німецькою мовою текст, засвідчений нотаріусом.

Обставини того, що дане рішення арбітражного суду було оскаржено товариством і не було скасовано або змінено, та на час розгляду справи судом першої інстанції у добровільному порядку не виконано, підтверджено представником товариства.

Дійсно на оригіналі довіреності від 10.04.2014р., за якою здійснювалось представництво компанії ОСОБА_3, є посилання на дату 19.02.02014 якою, як стверджував представник товариства, була підписана дана довіреність директором компанії. Але дата проставлення апостиля на довіреності 04 липня 2014 року у Берліна підтверджує дійсність легалізованого офіційного документа.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про міжнародне приватне право» документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Відповідно до статей 3-5 ОСОБА_5, до якої України приєдналась згідно Закону України «Про приєднання України до ОСОБА_5, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів» від 10.01.2002 року, представлені документи є належними офіційними документами оформленими за процедурою передбаченою у зазначених статтях цієї ОСОБА_5.

У звязку із зняттям 22.07.2010 року Німеччиною свого застереження щодо приєднання України до Гаазької ОСОБА_5 з цієї дати у відносинах між Німеччиною та Україною застосовуються положення цієї ОСОБА_5 щодо єдиною формальної процедури, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступає особа, що підписала документ, та у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставленння передбаченого статтею 4 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Таким чином, дія ОСОБА_5 поширюється на офіційні документи, які були складені на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави. Такі документи засвідчуються спеціальним штампом "APOSTILLE" уповноваженим органом їх держави-походження і додаткового засвідчення (легалізації) не потребують.

Відповідно до ст. 394 ЦПК України надані клопотання та документи до нього відповідають вимогам передбачених у частині 2 цієї статті.

Розгляд клопотання відбувся за участю представників сторін, т.т. з дотриманням порядку встановленого ст. 395 ЦПК України для вирішення цього питання, і підстав, визначених статтею 396 ЦПК України, щодо відмови у задоволенні клопотання компанії представником товариства в судовому засіданні заявлено не було.

Доводи апеляційної скарги про те, що представлені суду першої інстанції документи та довіреності уповноважених осіб компанії є неналежно оформленими документами, спростовується вище викладеним.

Оскільки представником товариства при розгляду клопотання компанії не надано доказів про існування підстав для відмови у визнанні або виконанні арбітражного рішення, передбачені як ч.1 ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» і ч.2 ст. 396 ЦПК України, суд першої інстанції законно і обґрунтовано задовольнив клопотання компанії, визнав та надав дозвіл на примусове виконання рішення іноземного суду з виданням виконавчого листа.

Суд першої інстанції всебічно і повно зясував, обставини справи, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Судом постановлено обґрунтоване судове рішення з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення клопотання, тому до уваги не приймаються.

Керуючись ст.ст. 303,307, 312,313-315,324 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівельне наукове-виробниче обєднання ім. М.В.Фрунзе» відхилити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -