Справа № 609/699/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2015 р. Шумський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого суду Ковтуновича О.В.,

при секретарі: Кухарчук О.М

розглянувши у судовому засіданні в м.Шумськ цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1

В судове засідання сторони не з"явилися, представили письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності із повним підтриманням та визнанням позовних вимог.

Згідно із позовної заяви позивача вбачається, що 01.06.2015 року позивачка згідно договору купівлі-продажу купила у відповідачки житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, сплатила кошти за придбане майно, однак даний договір у нотаріуса не посвідчили, оскільки під будинковолодінням не приватизована земельна ділянка.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини:

01 червня 2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі - продажу житлового будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Із акту прийомки - передачі нерухомого майна вбачається, що 01 березня 2015 року продавець (ОСОБА_3.) передала нерухоме майно, а покупець (ОСОБА_2.) прийняла придбане нерухоме майно.

ОСОБА_3 належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, згідно рішення Шумського районного суду від 26.04.2012 року.

Однак у відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна, а ним фактично став позивач , може пред'явити позов про визнання права власності на це майно, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, належить власнику товару. Якщо продавець не є власником, покупець набуває права власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

У відповідності до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Зважаючи на викладене вище суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення, оскільки сторони досягли згоди з усіх питань під час укладення договору, право продажу товару належало відповідачу, а покупець повністю здійснив розрахунок за придбане майно, відмова від нотаріального посвідчення договору перешкоджає покупцю та порушує його права щодо володіння, користування та розпорядження придбаним майном.

На підставі вищесказаного та керуючись ст.ст. 392, 638, 655, 658, ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за гр. ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Рішення вступає в законну силу після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. В. Ковтунович