АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22ц/790/1724/15 Головуючий І інстанції -
Справа: 635/9985/14-ц Савченко Д.М.
Категорія: договірні Доповідач - Костенко Т.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: Костенко Т.М.

суддів: Колтунової А.І., Гальянової І.Г.

за участю секретаря Герасимової К.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 13 січня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6, про стягнення заборгованості та поверненням майна за договором оренди, -

в с т а н о в и л а

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути з них солідарно заборгованість за договором оренди від 27 квітня 2011 року в розмірі 318000 грн., з яких 106000 грн. - основний борг, 212000 грн. - неустойка, та зобов'язати відповідачів повернути позивачеві будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та нерухоме майно, яке у ньому знаходиться, що зафіксувати у підписаному сторонами акті приймання-передачі.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27 квітня 2010 року між позивачем і відповідачами укладено договір оренди будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, та договір оренди майна, яке знаходиться у вищевказаному будинку. Ціна угоди була визначена фіксованою сумою в 31 000 гривень за користування будинком та 22 000 гривень за користування меблями та іншими речами в зазначеному будинку. Строк дії договору оренди було встановлено до ухвалення та вступу в законну силу рішення про право власності на будинок, або до повернення позивача з РФ. Рішення суду про право власності вступило в законну силу 31 травня 2011 року та строк дії договору закінчився. 22 листопада 2012 року представником позивача за довіреністю ОСОБА_3 було направлено, а 24 листопада 2012 року ОСОБА_5 отримано листа, у якому позивач просив відповідачів негайно припинити користування самочинно відбудованим після пожежі будинком, звільнити його та повернути представнику за довіреністю ОСОБА_3 Однак відповідачі не повертають будинок і продовжують в ньому проживати. Вважає, що наведені вище обставини не підлягають доказуванню, так як були встановлені рішенням Харківського районного суду Харківської області від 21 січня 2014 року справа № 635/4715/13-ц, яке набрало законної сили з урахуванням змін, внесених рішенням Апеляційного суду Харківської області від 22 квітня 2014 року та рішенням Харківського районного суду Харківської області від 29 вересня 2014 року справа № 635/1711/14-ц, яке набрало законної сили.

З 24 листопада 2014 року відповідачі втратили статус орендаря, але в порушення покладеного на них Законом та Договором обов'язку, зобов'язання по сплаті орендної плати не виконали, будинок не звільнили, майно не повернули. На теперішній час заборгованість Відповідачів по орендній платі складає: - з 31 травня 2011 року по 24 листопада 2012 року - 53000,00 грн.; з 25 листопада 2012 року по теперішній час - 53000,00 грн. Тобто загальна заборгованість по орендній платі складає 106000,00 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити з підстав, викладених у позові.

Третя особа у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, та просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, про причини неявки суду не повідомили, у зв'язку з чим судом за згодою позивача, відповідно до положень статті 224 ЦПК України було ухвалено у справі заочне рішення.

Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 13 січня 2015 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Представник позивача ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою на зазначене рішення суду, в якій просив скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції, стягнути з відповідачів заборгованість за договором оренди та повернути будинок що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та нерухоме майно, яке у ньому знаходиться, що зафіксувати у підписаному сторонами акті приймання-передачі.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з'явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено в суді першої інстанції, підтверджено наявними у справі доказами та не заперечується сторонами, відповідачі у справі, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, проживають у спірному будинку з дозволу позивача ОСОБА_2, який наданий останнім особистою заявою від 27 квітня 2010 року.

Судом також встановлено, що цього ж дня ОСОБА_2 було складено всього три заяви, зміст яких свідчить про те, що у зв'язку із тим, що він відновив після пожежі свій будинок, розташований в АДРЕСА_1, а також необхідністю відновлення здоров'я в м. Єсентуки, позивач та його дружина прийняли рішення про виїзд до Росії, а відповідачам ОСОБА_4 та його дружині ОСОБА_5 надали право проживати в будинку, підтримувати будинок і територію в належному стані, проводити ремонтні роботи, сплачувати комунальні платежі, та вирішувати інші питання стосовно будинку. Крім того, позивач підтверджує отримання від відповідачів 31000 гривень для переїзду до м. Єсентуки, а також що майно, яке залишається в будинку (без зазначення конкретного переліку), передає відповідачам в користування та розпорядження, отримавши за це 22000 гривень. Зазначені заяви підписані особисто позивачем ОСОБА_2 та його дружиною ОСОБА_7. Заяви адресовані невизначеному колу осіб. Відповідачами такі документи не підписані. Заяви викладені в простій письмовій формі. На заявах про передачу в користування будинку та отриманні коштів в сумі 31000 гривень міститься запис російською мовою: «Подписи ОСОБА_8 и ОСОБА_9 удостоверяю. Специалист исполкома Высочанского поссовета ОСОБА_10», проставлено підпис зазначеної посадової особи та гербова печатка Височанської селищної ради Харківського району Харківської області. В заявах позивач також зазначає, що передача відповідачам будинку та предметів побуту обмежена у часі подіями: або набранням законної сили рішення суду про право власності на будинок, або поверненням позивача.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_2 не є власником житлового будинку АДРЕСА_1, а відтак не мав права укладати будь-яких договорів стосовно спірного будинку.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, підставою для стягнення з відповідачів грошових коштів позивач вважає укладення між позивачем і відповідачами 27 квітня 2010 року договору оренди належного позивачеві житлового будинку. При цьому він посилається на заяви, складені ним 27 квітня 2010 року.

У відповідності до ст.ст.759, 761 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Судова колегія вважає, що районним судом обґрунтовано відмовлено позивачу в стягненні грошових коштів в якості сплати за оренду житлового будинку, оскільки ОСОБА_2 до теперішнього часу права власності на будинок не набув, а в судовому порядку йому було відмовлено у визнанні права власності на спірний житловий будинок.

Зазначені висновки суду відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Погоджується судова колегія також і з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення сплати за користування іншим майном позивача, так як доказам по справі в цій частині дана об'єктивна оцінка і зроблений вірний висновок.

Посилання апелянта на рішення Харківського районного суду від 29 вересня 2014 року, як на таке, яким встановлені певні факти, судова колегія вважає безпідставними, оскільки таким судовим рішенням не визнано будь-яких договорів оренди між сторонами дійсними чи укладеними.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315, 319, 218 ЦПК України, судова колегія, -

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 13 січня 2015 року без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -