Єдиний унікальний номер 235/3250/14-ц Номер провадження 22-ц/775/242/2015
Головуючий в 1 ін станції:ОСОБА_1
Доповідач: Новікова Г. В.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2015 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді:ОСОБА_2,

суддів: Космачевської Т.В.,Будулуци М.С.

при секретарі: Макотченко А.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_3- ОСОБА_4 на рішення Красноармійського міськрайонного суду від 04 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Вугільна компанія» »Краснолиманська» про стягнення компенсації за невикористану відпустку, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 04 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено. Суд виходив з того, що позивачу виплачена компенсація за невикористані 24 календарних днів відпустки (18 додаткової та 6-основної та додаткової) в розмірі 3746,16 грн., а тому позовні вимоги є безпідставними.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилався на те, що перебував в трудових відносинах з відповідачем з 12. 11.1997 по 20.12.2013 року. Наказом №4468 к від 20.12.2013 року його було звільнено з роботи за власним бажанням у звязку з переходом на пенсію. За час роботи на підприємстві йому неправильно були розраховані дні відпустки,у звязку із чим він не отримав належну йому компенсацію за 22 дні невикористаної основної та додаткової відпустки У звязку із невиплатою компенсації вважав, що йому завдано моральну шкоду. Просив зобовязати відповідача донарахувати компенсацію за 22 дні невикористаної відпустки та стягнути моральну шкоду в розмірі 1200 грн.. В подальшому були змінені позовні вимоги і позивач просив стягнути з відповідача на його користь компенсацію за невикористаних 3 дні відпустки в сумі 468,27 грн. та моральну шкоду в розмірі 1200 грн..

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити його вимоги в повному обсязі. Посилається на те, що у мотивувальній частині суд не звернув уваги на те, що 24 календарних дні за невикористану відпустку- це компенсація за 18 днів шістнадцятої відпустки та 6 днів сімнадцятої відпуски. Компенсацію за невикористані 2 дні шістнадцятої відпустки та 1 день сімнадцятої відпустки при звільненні не виплачено. Суд помилково вважав,що ці 24 дні і є тією самою компенсацією відпустки. Позивач перебував в трудових відносинах із відповідачем з 12. 11.1997 по 20.12.2013 року. Тобто для розрахунку відпусток беруться періоди з 12.11. поточного по 11.11 наступного років. Суд першої інстанції правильно розрахував основну відпустку в 39 календарних днів. Однак розрахунок додаткової відпустки 32 відпрацьованих дні неправильний, в результаті чого залишилось невикористаної додаткової відпустки 3 дні.

В судове засідання зявився представник Державного підприємства «Вугільна компанія» »Краснолиманська» за дорученням ОСОБА_5, не зявився ОСОБА_3, однак повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення йому особисто повістки на 22.07.2015 року.

Апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що позивач у період з 12.11.1997 р. по 20.12.2013 року перебував у трудових відношеннях з відповідачем, що підтверджується наказом № 1154-к від 12.11.1997 року про прийом на роботу. Наказом № 4468/к від 20.12.2013 року позивач був звільнений з роботи за власним бажанням у звязку із переходом на пенсію з виплатою компенсації за невикористану відпустку за 24 календарних дні в сумі 3746,16 грн..

Встановлено, що позивач працював на посадах гірничого робітника з ремонту гірничих виробок, на посаді ГРОВ, на посаді машиніста електровозу підземного та згідно Закону України «Про відпустки», положень Колективного договору та Протоколу засідання атестаційної комісії від 12.11.2008 року на посаді гірничого робітника з ремонту гірничих виробок позивач мав право на 60 днів відпустки; на посаді ГРОВ-відпустка 66 днів; на посаді машиніста електровозу підземного -58 днів. Позивачу за період з 12.11.2012 року по 11.11.2013 року надавалось 28 днів основної відпустки та 12 днів додаткової відпустки.

Судом першої інстанції перевірена правильність визначення відповідачем кількості днів невикористаної відпустки і суд дійшов до обґрунтованого висновку про те,що відповідачем правильно визначено позивачеві кількість днів невикористаної відпустки, яка підлягала компенсації при звільненні, а саме 24 календарних дні.

Апелянт не заперечує, що суд першої інстанції правильно розрахував основну відпустку в 39 календарних днів.

Доводи про те, що суд не звернув уваги на те, що 24 календарних дні за невикористану відпустку- це компенсація за 18 днів шістнадцятої відпустки та 6 днів сімнадцятої відпуски, компенсацію за невикористані 2 дні шістнадцятої відпустки та 1 день сімнадцятої відпустки при звільненні не виплачено, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки спростовуються наданими відповідачем та перевірені судом даними про надання відпусток ОСОБА_3. При розрахунку кількості днів невикористаної відпустки відповідачем правильно не прийнято до розрахунку кількість днів відпустки без збереження заробітної плати, яка надавалась в розрахунковий період позивачеві.

За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Оскільки судом не встановлено порушення трудових прав позивача, то і правильно відмовлено у відшкодуванні моральної шкоди.

Постановлене судом рішення законне і обґрунтоване, норми матеріального та процесуального права при розгляді справи додержані.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі не дають підстав для висновку, що неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального закону, призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору.

Керуючись ст.ст.308,315 ЦПК України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3- ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду від 04 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: