АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого Заводян К. І.

Суддів: Бреславського О.Г., Половінкіної Н.Ю.

Секретаря: Давньої Я.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ СК "Альфа страхування" (далі ПрАТ "СК "Альфа Страхування"), ОСОБА_2 про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування та моральної шкоди, за апеляційними скаргами ПрАТ "СК "Альфа Страхування", ОСОБА_1, в інтересах якого за довіреністю діє ОСОБА_3, на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 12 січня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2014 року ОСОБА_1 подав позов до ПрАТ СК "Альфа страхування", ОСОБА_2 про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування та моральної шкоди.

Посилався на такі обставини.

24 березня 2014 року ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки "Мерседес", державний номер НОМЕР_1 в м. Чернівці по вул. Хотинській, 40 "А", порушив правила дорожнього руху внаслідок чого допустив зіткнення з його автомобілем марки "Субару Імпреза", державний номер НОМЕР_2. В результаті дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль був частково пошкоджений.

Постановою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 16 квітня 2014 року винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_4

Згідно експертного автотоварознавчого дослідження, вартість матеріального збитку, завданого його автомобілю, становила 21126 грн. 83 коп. ОСОБА_4 мав страховий поліс обов'язкового страхування цивільно-правової

___________________________________________________________________________________________________________Провадж. №22-ц/794/359/15 Головуючий у першій інстанції Мілінчук С.В..

Категорія: 25 Доповідач: Заводян К.І.

відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданий ПрАТ СК "Альфа страхування". Відповідно до його положень, за умов винуватості застрахованого за полісом водія, у ПрАТ СК "Альфа страхування" настає обов'язок здійснити виплату страхового відшкодування постраждалій стороні.

22 травня 2014 року він звернувся до страхової компанії із заявою про відшкодування йому майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, в розмірі 21126 грн. 83 коп.

07 липня 2014 року ПрАТ СК "Альфа страхування" надіслала йому лист, згідно якого ними прийнято рішення про виплату йому страхового відшкодування в сумі 15586 грн. 36 коп. та повідомлено, що вартість ПДВ, що була тимчасово утримана з суми страхового відшкодування в розмірі 3317 грн. 27 коп., буде йому перерахована після надання ним актів виконаних робіт та чеків про сплату ремонту автомобіля на СТО, що є платником ПДВ.

05 серпня 2014 року ним було надано ПрАТ СК "Альфа страхування" необхідні документи про здійснення ним ремонтних робіт та оплату послуг на СТО компанії ТОВ "ТВК-Авто", яка є платником ПДВ.

Відповідно до листів страхової компанії від 26.08.2014 року та 09.10.2014 року остання відмовилась виплатити йому недоплачену суму страхового відшкодування.

29 жовтня 2014 року він отримав страхове відшкодування в сумі 15586 грн. 36 коп.

З урахуванням того, що розмір завданого майнового збитку складає 21126 грн. 83 коп., а розмір виплаченого йому страхового відшкодування - 15586 грн. 36 коп., страхова компанія повинна здійснити йому доплату невиплаченої суми страхового відшкодування в сумі 5540 грн. 47 коп.

Крім того, з 24 березня 2014 року він переживав сильні душевні хвилювання, пов'язані із необхідністю пошуків грошових коштів для ремонту автомобіля, що спричинило виникнення пригніченого стану та нервозності у нього. Протягом значного часу він не міг належним чином здійснювати підприємницьку діяльність, витрачав свій час на ремонт та пошук запчастин до автомобіля. Відсутність автомобіля негативно вплинула на його підприємницьку діяльність. Він змушений був користуватися громадським транспортом та послугами таксі, що негативно відобразилось на його доходах, змушувало його постійно нервувати та переживати, душевно страждати від завданих незручностей.

Просив стягнути з ПрАТ СК "Альфа страхування" на його користь:

недоплачену суму страхового відшкодування в сумі 5540 грн. 47 коп.;

витрати пов'язанні з проведенням експертизи - 400 грн.;

витрати на оплату правової допомоги в сумі 1600 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на його користь моральну шкоду в сумі 2000 гривень.

Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 12 січня 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

З ПрАТ СК "Альфа страхування" на користь ОСОБА_1 стягнуто недоплачену суму страхового відшкодування, завданої майнової шкоди, в сумі 4540 гривень та 400 гривень у відшкодування вартості проведеної експертизи.

З ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 стягнуто 2000 гривень у відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто солідарно з ПрАТ СК "Альфа страхування" та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 177 грн. 09 коп.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

ПрАТ СК "Альфа страхування" та ОСОБА_1 подали на рішення суду апеляційні скарги.

ПрАТ СК "Альфа страхування" вважає, що суд неповно з'ясував обставини справи, висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи. Судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Суд помилково вважав, що страхова компанія не дотрималась вимог п.34.3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" стосовно вчасного направлення представника страховика для проведення експертного дослідження. Не звернув уваги, що ДТП виникла 24 березня 2014 року, а 27 березня 2014 року аварійним комісаром - представником ПрАТ СК "Альфа страхування" було проведено натурний огляд пошкодженого автомобіля позивача та в його ж присутності складено акт огляду колісного транспортного засобу.

Крім того, позивач замовив експертне дослідження на основі акту огляду колісного транспортного засобу, яку склав аварійний комісар ПрАТ СК "Альфа страхування".

Суд безпідставно стягнув з страхової компанії вартість проведеного експертного дослідження в розмірі 400 гривень.

Не погоджується з визначеною судом сумою стягнення з страхової компанії недоплаченого страхового відшкодування завданої майнової шкоди у розмірі 4540 гривень.

Прямий збиток, який поніс позивач, становить 19260 гривень. Враховуючи ту обставину, що франшиза за страховим полісом № АС/9406710 складає 1000 гривень та те, що страхова компанія вже сплатила позивачу кошти в розмірі 15586 грн. 36 коп., вони мають доплатити позивачу лише 2673 грн. 64 коп..

Просили змінити рішення в частині стягнення з ПрАТ СК "Альфа страхування" на користь ОСОБА_1 недоплаченої суми страхового відшкодування завданої майнової шкоди у розмірі 4540 грн., зменшивши його до 2673 грн. 64 коп.

Вирішити питання про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ СК "Альфа страхування" судового збору.

ОСОБА_1, в інтересах якого за довіреністю діє ОСОБА_3, у своїй апеляційній скарзі не погоджується із рішенням суду в частині відмови йому у відшкодуванні витрат на оплату правової допомоги в сумі 1600 грн.

Витрати на правову допомогу в сумі 1600 грн. входять до складу судових витрат, так само як і сума судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., не є предметом спору, не входять до загальної суми позовних вимог.

У зв'язку з частковим задоволенням позову, при перерозподілі стягуваної частини судового збору суд повинен був стягнути з відповідача на його користь частину судового збору, яка становить 87,4%, а не як визначив суд 72,7 %.

Суд дійшов необґрунтовано висновку про те, що всупереч вимогам законодавства, ним не було надано жодного документального підтвердження розрахунку витрат на правову допомогу. В матеріалах справи є квитанція №2 від 30 жовтня 2014 року, як підтвердження оплати наданих послуг. Не надання окремого документу з назвою "розрахунок", котрий за своїм змістом не буде відрізнятись від акту наданих послуг, не може бути підставою для відмови у відшкодуванні судових витрат.

Оскільки витрати на правову допомогу входять до складу судових витрат, а позов задоволено частково, на 87,4%, відповідно на його користь необхідно стягнути судові витрати в сумі 1611 грн. 30 коп.

Суд неправомірно стягнув з відповідачів солідарно судові витрати. Підпунктом 6 п.35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №10 від 17.10.2014 р. "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" вказано, що солідарне стягнення суми витрат законом не передбачено, а в пп.5 п.35 Постанови зазначено, що при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судові витрати, сплачені позивачем, відшкодовуються ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів.

Просив змінити рішення в частині стягнення та розподілу судових витрат. Стягнути на його користь судові витрати з ПрАТ СК "Альфа страхування" в сумі 1143 грн. 92 коп. та з ОСОБА_4 - 464 грн. 37 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПрАТ СК "Альфа страхування" і апеляційна скарга ОСОБА_1, в інтересах якого за довіреністю діє ОСОБА_3 підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Таким вимогам закону рішення суду першої інстанції в певній мірі не відповідає.

Судом вірно встановлено, що 24 березня 2014 року ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки "Мерседес", державний номер НОМЕР_1 в м. Чернівці по вул. Хотинській, 40 "А", порушив правила дорожнього руху внаслідок чого допустив зіткнення з його автомобілем марки "Субару Імпреза", державний номер НОМЕР_2. В результаті дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль був частково пошкоджений.

Постановою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 16 квітня 2014 року винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_4

ОСОБА_4 мав страховий поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданий ПрАТ СК "Альфа страхування". Відповідно до положень якого, за умов винуватості застрахованого за полісом водія, у ПрАТ СК "Альфа страхування" настає обов'язок здійснити виплату страхового відшкодування постраждалій стороні.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно ст. 8, 9 ЗУ «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Відповідно до ст. 35.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Дана заява повинна відповідати вимогам, щодо переліку документів передбачених у цій статті.

Судом встановлено, що 22 травня 2014 року ОСОБА_1 подав до страховика - ПрАТ СК "Альфа страхування" заяву про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, із усіма належними та необхідними документами (а.с.29-30).

Згідно ст. 22.1, 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

У відповідності до ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Статтею 34.2 "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

31 березня 2014 року ПрАТ СК «Альфа страхування» було повідомлено про випадок, який мав ознаки страхового та який стався у м. Чернівці 24.03.2014 року за участю позивача. Всупереч вимогам ст. 34.2 вказаного закону, страховик не здійснив передбачених Законом дій для визначення розміру збитків і не направив свого представника до місцезнаходження автомобіля для складання відповідного акту.

Згідно ст. 34.3 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Користуючись своїм правом, позивач самостійно обрав експерта - оцінювача Костишина B.C., до якого звернувся 29.04.2014 року для визначення розміру шкоди.

Суд першої інстанції обгрунтовано стягнув з ПрАТ СК "Альфа страхування" на користь ОСОБА_1 400 грн. у відшкодування витрат на оплату висновку про вартість заподіяного йому матеріального збитку (а.с.12-27, 42).

Висновком проведеного дослідження визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля в сумі 21126,83 гривень з ПДВ. За проведення експертизи, позивач поніс витрати в розмірі 400 гривень, (а.с.42). 22.05.2014 року, з готовим висновком, позивач звернувся до страхової компанії із проханням сплатити йому вищевказану суму майнової шкоди.

Страховик не погодися із розміром заподіяної шкоди, замовивши у ТОВ "Універсал Асістанс" новий звіт про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу. Згідно звіту цього товариства № 2809/2573 від 24 червня 2014 року (а.с.64) сума вартості відновлювального ремонту складає 19903,63 грн. з ПДВ.

Вказану суму страховик із заявником не погодив, що суперечить порядку, передбаченому ст.36.1, 36.2 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Суд першої інстанціїї виходив з того, що вартість відновлювального ремонту автомобіля, належного позивачу, складає 21126,83 гривні.

29 жовтня 2014 року позивач отримав від страховика 15586,36 гривень страхового відшкодування.

Віднявши суму франшизи за полісом в розмірі 1000,00 гривень та вже виплачені страховиком ОСОБА_1 15586,36 грн. страхового відшкодування, суд дійшов висновку, що ПрАТ СК "Альфа страхування" заборгувала позивачу 4540,00 гривен, які належить стягнути з неї на користь ОСОБА_1

Однак, відповідно до ст.9 ЗУ "Про страхування" страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Після виконаного ремонту транспортного засобу ОСОБА_1, надав страховій компанії підтверджуючі документи про вартість ремонту, серед яких рахунок на оплату № 253 від 29.07.2014 року, акт виконаних робіт № 557 від 29.07.2014 року та квитанція № 8434614-1 від 04.08.2014 року з яких вбачається, що позивач витратив на ремонт та сплатив на рахунок ТОВ «ТВК-АВТО» 19260,00 гривень разом з ПДВ (а.с.33-35).

За таких обставин із ПрАТ СК "Альфа страхування" на користь ОСОБА_1 слід стягнути 2673,64 гривень (19260-1000- 15586,36).

У зв'язку з цим рішення суду у частині стягнення з ПрАТ СК "Альфа страхування" на користь ОСОБА_1 недоплаченої суми страхового відшкодування завданої майнової шкоди слід змінити, стягнувши із страховика на користь ОСОБА_1 2673,64 гривень замість стягнутих 4540 гривень.

Невірно визначився суд із відшкодуванням судових витрат, стягнувши солідарно з ОСОБА_4 та ПрАТ СК "Альфа страхування" 177,09 грн. у відшкодування витрат на оплату судового збору.

Відповідальним за недоплату страхового відшкодування є лише ПрАТ СК "Альфа страхування". З неї відповідно до правил ст.88 ЦПК України слід стягнути частково (49%) у відшкодування витрат на оплату судового збору в сумі 120 гривень.

Як убачається з матеріалів справи з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 стягнуто 2000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Судовий збір за вказані немайнові вимоги позивач не сплатив. За таких обставин з ОСОБА_4 на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн.60 коп.

Відмовляючи ОСОБА_1 у відшкодуванні витрат на оплату правової допомоги, суд виходив з відсутності документального підтвердження витрат юридичних послуг. Однак з таким висновком не можна погодитися.

Відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та кримінальних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Згідно п. 48 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Позивачем до матеріалів справи додано копію договору № 30-10/2014 року про надання юридичних послуг, укладеного 30.10.2014 року між ним та ТОВ «Юридична компанія Соломон», директором якого є ОСОБА_3 (а.с.8). Із пункту 3.1. договору убачається, що вартість юридичних послуг, наданих виконавцем замовнику, складає 1600,00 гривень. Позивачем додано квитанцію про оплату послуг (а.с.2).

Представник товариства складала позовну заяву, брала участь у судовому засіданні, на яке витрачено 1 год.40 хв. Справа не є простою, потребує аналізу значної кількості законодавства.

Колегія суддів дійшла висновку про відшкодування ОСОБА_1 витрат на оплату надання правової допомоги в сумі 1000 гривень, стягнувши їх з ОСОБА_4 в сумі 500 гривень та з ПрАТ СК "Альфа страхування" в сумі 500 гривень.

В решті рішення суду відповідає встановленим обставинам справи, вимогам матеріального і процесуального права, підстав для його зміни чи скасування не убачається.

Керуючись ст.307, п.п.1, 3 част.1 ст.309 ЦПК України, колегія суддів. -

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги ПрАТ "СК "Альфа Страхування" та ОСОБА_1, в інтересах якого за довіреністю діє ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 12 січня 2014 року змінити в частині стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування, завданої майнової шкоди, зменшивши її з 4540 гривень до 2673 (двох тисяч шістсот семидесяти трьох) гривень 64 копійок.

Рішення суду в частині стягнення з ПрАТ "СК "Альфа страхування" та ОСОБА_4 солідарно витрат на оплату судового збору і в частині відмови у відшкодуванні витрат на правову допомогу скасувати і ухвалити нове рішення.

Стягнути з ПрАТ "СК "Альфа Страхування" на користь ОСОБА_1 120 (сто двадцять) гривень у відшкодування витрат на оплату судового збору і 500 (п'ятсот) гривень у відшкодування витрат на оплату правової допомоги.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 500 (п'ятсот) гривень у відшкодування витрат на оплату правової допомоги.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь державного бюджету 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.

В решті рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 12 січня 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: