Справа № 333/1984/15-ц
Провадження № 2/333/1383/15
У Х В А Л А

Іменем України

27 березня 2015 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Дмитрієва М.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, Служба у справах дітей Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки, усунення перешкод у здійсненні права користування шляхом зняття з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И В:

26.03.2015 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, Служба у справах дітей Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки, усунення перешкод у здійсненні права користування шляхом зняття з реєстраційного обліку.

27.03.2015 року зазначену справу передано у провадження судді Дмитрієвої М.М.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Як визначено у ст. 4 ЦПК України суд здійснює правосуддя у спосіб визначений Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє особам, які беруть участь у справі у здійсненні їх прав, тому суддя, вивчивши матеріал вказаної позовної заяви, вважає за потрібним запропонувати позивачу привести позовну заяву у відповідність до вимог ст. 119 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

За правилами ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як убачається з позовної заяви, спір виник з приводу нерухомого майна квартири АДРЕСА_1, що територіально відноситься до Комунарського району м. Запоріжжя. Таким чином, справа підсудна Комунарському районному суду м. Запоріжжя.

Згідно з ч. 1 ст. 122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний Суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин підстави також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

У вказаному позові позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 06.09.2011 року у сумі 226000 гривень звернути стягнення на предмет договору іпотеки квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_3 на праві приватної власності шляхом переоформлення ОСОБА_1 права власності на квартиру; зняти ОСОБА_4 разом з малолітньою дитиною з місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_3.

Згідно із ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Резолютивна частина позову не відповідає вимогам Закону України «Про іпотеку» у порушення вимог ст. 119 ЦПК України та п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року, оскільки не зрозуміло у якій саме спосіб позивач просить звернути стягнення на майно, зазначаючи «шляхом переоформлення ОСОБА_1 права власності на квартиру».

Крім того, у прохальній частині позову зазначено «зняти ОСОБА_4 разом з малолітньою дитиною з місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_4», не вказуючи при цьому прізвище імя та по батькові дитини.

Таким чином, позивачу пропонується уточнити зміст позовних вимог, з метою усунення ускладнень при складанні судових документів та виконавчих листів, в разі задоволення вимог позивача (п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Пунктом 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставку судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. Підпунктом 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставку судового збору за подання заяви майнового характеру у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі 1218 гривень, тобто ставка судового збору за подання заяви майнового характеру на сьогоднішній день не може бути меншою, ніж 243 гривні 60 копійок та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати 3654 грн. За подання заяви немайнового характеру 243,60 гривень.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» встановлено, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше, як до ухвалення судового рішення у справі

Як убачається з позовної заяви, позивачем одночасно заявлена вимога немайнового та майнового характеру, а саме, звернення стягнення на предмет іпотеки та усунення перешкод у здійсненні права користування шляхом зняття з реєстраційного обліку.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір з урахуванням вимог Закону України «Про судовий збір» та з урахуванням вимог Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», та надати відповідні документи на підтвердження цього. У разі звільнення від сплати судового збору, позивач повинен в позовній заяві вказати підстави звільнення та надати відповідні докази.

У відповідності до вимог ст. 120 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. З огляду на зазначене позивачу пропонується уточнити позовні вимоги і надати суду оновлену позовну заяву та її копії у кількості учасників судового розгляду.

З огляду на вищевикладене, позивачу пропонується привести позовну заяву у відповідність до норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119-120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пять днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 119-120 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене суддя дійшов висновку, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, ст.ст. 4, 6, 8 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, Служба у справах дітей Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки, усунення перешкод у здійсненні права користування шляхом зняття з реєстраційного обліку залишити без руху, надавши пятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків.

Розяснити, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Копія ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва