Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/1186/14-ц
Провадження по справі № 2/514/9/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 року с.м.т. Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Горбаня Ю. О.

за участю секретаря Терзі О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК" про розірвання кредитного договору та стягнення суми заборгованості за кредитним договором , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ "ВТБ БАНК" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №R0В від 28.02.2012 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем був укладений вказаний кредитний договір, за яким банк надав йому кредит у розмірі 50000,00 гривень терміном до 28.02.2015 року під 32 % річних. За умовами кредитного договору відповідач повинен був щомісяця здійснювати погашення заборгованості та сплачувати проценти за користування кредитними ресурсами, однак свої зобов'язання належним чином не виконував. У результаті невиконання умов кредитного договору, згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача станом на 21 травня 2015 року становить 281927 гривень 32 копійки, з яких:

- борг за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних - 55273 гривні 95 копійок: прострочена заборгованість за кредитом - 43573 гривні 03 копійки; інфляційні витрати - 10078 гривень 86 копійок; 3 % річних - 1622 гривні 06 копійок;

- борг за відсотками з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних - 51523 гривні 79 копійок: поточна заборгованість по відсоткам - 878 гривень 62 копійки; прострочена заборгованість по відсоткам - 33717 гривень 14 копійок; інфляційні витрати - 15671 гривня 50 копійок; 3 % річних - 1256 гривень 53 копійки;

- пеня за несвоєчасне повернення відсотків та кредиту - 175129 гривень 79 копійок.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2819 гривень 27 копійок.

Вказані обставини й стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Не визнавши позовні вимоги, відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «ВТБ» про розірвання кредитного договору №R0В від 28.02.2012 року та стягнення з нього на користь ПАТ « ВТБ Банк» 23641 гривня 77 копійок - заборгованості за кредитом, 151 гривня 50 копійок - заборгованості за відсотками та пеню у розмірі 3 929 гривень 28 копійок, а всього 27 722 гривні 55 копійок. В решті позовних вимог просив відмовити посилаючись на ст. 652 ЦК України в звязку з істотною зміною обставин, а саме: із зміною економічної ситуації та фінансовою кризою в країні він залишився безробітним, не в змозі найти собі роботу, ніяких інших джерел доходу крім заробітної плати його дружини він не має, до того ж, у нього на утриманні неповнолітній син, який навчається у школі та донька, яка навчається за контрактом.

Також, в порушення ч.5 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" було порушено його право як споживача, оскільки кредитодавець укладаючи зазначений вище кредитний договір застосував несправедливі умови та зобовязав позичальника укласти договір з третьою особою про страхування життя визначивши самостійно цю третю особу.

Крім того, посилався на ст. 551ЦК України та просив зменшити розмір неустойки, оскільки її розмір значно перевищує розмір збитків при тому, що на виконання цього договору ним було виконано правочин більш ніж на 50% кредитних зобовязань. Більш того, в нього є інші фінансові зобовязання і він не може виконувати кредитний договір у звязку з важким матеріальним становищем та його несправедливістю.

В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні первинного позову у повному обсязі, вимоги за зустрічним позовом вважає безпідставними, необґрунтованими та недоведеними, а тому просив в задоволенні зустрічного позову відмовити

Крім того просив в подальшому розглядати справу за його відсутністю.

Представник відповідача за первинним позовом та представник позивача за зустрічною позовною заявою в судовому засіданні ОСОБА_2 заперечував проти первинного позову та просив відмовити у стягненні з ОСОБА_1 заборгованості зазначеної у позовній заяві. Вимоги зустрічної позовної заяви просив задовольнити в повному обсязі.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню частково, а зустрічний позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 28.02.2012 року між ПАТ « ВТБ Банк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №R0В, за яким банк надав кредит у розмірі 50000,00 гривень терміном до 28.02.2015 року під 32 % річних.

Свої зобов'язання за вказаним договором відповідач ОСОБА_1 не виконував належним чином, в результаті чого, згідно наданих позивачем ПАТ « ВТБ Банк» розрахунків, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 21 травня 2015 року становить 281927 гривень 32 копійки, з яких:

-борг за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних - 55273 гривні 95 копійок: прострочена заборгованість за кредитом - 43573 гривні 03 копійки; інфляційні витрати - 10078 гривень 86 копійок; 3 % річних - 1622 гривні 06 копійок;

- борг за відсотками з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних - 51523 гривні 79 копійок: поточна заборгованість по відсоткам - 878 гривень 62 копійки; прострочена заборгованість по відсоткам - 33717 гривень 14 копійок; інфляційні витрати - 15671 гривня 50 копійок; 3 % річних - 1256 гривень 53 копійки;

- пеня за несвоєчасне повернення відсотків та кредиту - 175129 гривень 79 копійок.

Обґрунтованих заперечень щодо неправильності здійсненого розрахунку відповідачем та його представником не надано.

Згідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання повинне виконуватися належним чином згідно умов договору і вимог Цивільного кодексу України.

Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У порушення умов вищевказаного кредитного договору, а також ст. ст. 509, 1054 ЦК України, відповідач прийнятих на себе кредитних зобов'язань, у частині своєчасного погашення заборгованості за кредитом і нарахованим по ньому відсоткам не виконав.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст.ст. 1054, 1050 ЦК України у разі невиконання прийнятих на себе зобовязань позичальником банк отримує право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту.

Вимоги за зустрічним позовом не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. 3. У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору. 4. Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Відповідно до Узагальнень судової практики Верховного Суду України від 13.12.2010 року «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин» розглядаючи спори щодо зміни або розірвання кредитного договору у зв'язку із істотною зміною обставин, що передбачено ст. 652 ЦК, суд повинен мати на увазі, що позивачу/позичальнику необхідно довести таке: 1. При зміні договору посилання на істотну зміну обставин можливе лише у тому разі, коли сторони при укладенні договору визначили такі обставини як істотні; 2. Обставини, якими сторони керувалися при укладенні договору, як саме вони змінились і чому зміна обставин є істотною. Вимагаючи розірвання договору на цій підставі, позивач з урахуванням положень процесуального законодавства щодо обов'язку доказування повинен довести, зокрема, впевненість сторін у момент укладення договору в тому, що така зміна обставин не настане; 3. Одночасно наявність чотирьох умов, перелічених у ч. 2 ст. 652 ЦК, зважаючи на конкретну ситуацію, акцентуючи увагу на тому, яким чином виконання договору порушує співвідношення майнових інтересів сторін і позбавляє заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4. Враховуючи те, що за істотної зміни обставин зміна договору за рішенням суду допускається у виняткових випадках (ч. 4 ст. 652 ЦК), необхідно також довести наявність однієї з двох умов: 1) розірвання договору має суперечити суспільним інтересам; 2) може потягнути для сторін (чи однієї з них) шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. У будь-якому випадку суд повинен мати на увазі, що «істотна зміна обставин» є оціночною категорією, законодавець у п. 2 ч. 1 ст. 652 ЦК дає визначення цього поняття, зауважуючи на тому, що зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Отже, для розірвання договору у разі істотної зміни обставин необхідна наявність усіх перелічених умов одночасно. Крім того, вимагаючи розірвання договору на підставі ст. 652 ЦК України, на позивача покладається відповідно до положень ст. 60 ЦПК України обовязок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідачем та його представником не доведено наявності всіх чотирьох умов, необхідних для розірвання кредитного договору у звязку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору.

Приписами ст.627 ЦК України, встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Законом України "Про захист прав споживачів" передбачено, що умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Разом з тим, жодних доказів на обгрунтування зазначених підстав позову суду не надано.

Суд не приймає до уваги ствердження відповідача, що в звязку з істотною зміною обставин, а саме у звязку із зміною економічної ситуації та фінансовою кризою в країні він залишився безробітним, не в змозі найти собі роботу, ніяких інших джерел доходу крім заробітної платні його дружини він не має, до того ж, у нього на утриманні неповнолітній син який навчається у школі та донька яка навчається за контрактом, оскільки: за умовами кредитного договору, підписаного сторонами у добровільному порядку, усі ризики несе позичальник; фінансова криза виникла у 2008 році за чотири роки до отримання кредиту; відповідач отримував кредит у національній валюті, неможливість найти собі роботу інші фінансові зобовязання не можуть негативно впливати на можливість сплачувати кредит.

Згідно ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.3 ст.551ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Крім того, згідно роз'яснень, наданих судам в Постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року в п.27 судом може бути застосовано положення ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки лише за заявою відповідача.

Беручи до уваги, що однією із вимог зустрічної позовної заяви була вимога ОСОБА_1 про зменшення розміру неустойки, оскільки її розмір значно перевищує розмір збитків, суд відмовляючи у задоволенні вимог зустрічної позовної заяви, розцінює зазначену вимогу відповідача як заперечення на первинний позов про стягнення кредитної заборгованості і вважає зазначену вимогу як заяву про зменшення розміру неустойки відповідно до положень ст. 551 ЦК України. Враховуючи, що ст. 551 ЦК України не передбачає зменшення розміру пені до рівня розміру збитків, суд вважає за доцільне зменшити розмір пені до розміру заборгованості за кредитом, а саме до 43573 гривень 03 копійок.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених позовних вимог.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що первинні позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог суд виходив з вищевикладених встановлених обставин та відповідних до них правовідносин по первісному позову.

На підставі викладеного ст. ст. 509, 525-526, 551, 627, 651- 652, 1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 57-61, 64, 88, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК"до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК" суму заборгованості за кредитним договором №R0В від 28.02.2012 року у розмірі 150370 гривень 77 копійок, з яких:

- борг за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних - 55273 гривні 95 копійок: прострочена заборгованість за кредитом - 43573 гривні 03 копійки; інфляційні витрати - 10078 гривень 86 копійок; 3 % річних - 1622 гривні 06 копійок;

- борг за відсотками з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних - 51523 гривні 79 копійок: поточна заборгованість по відсоткам - 878 гривень 62 копійки; прострочена заборгованість по відсоткам - 33717 гривень 14 копійок; інфляційні витрати - 15671 гривня 50 копійок; 3 % річних - 1256 гривень 53 копійки;

- пеня за несвоєчасне повернення відсотків та кредиту - 43573 гривні 03 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК" судові витрати в розмірі 1503 гривні 71 копійки.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК" про розірвання кредитного договору та стягнення суми заборгованості за кредитним договором - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а якщо сторони не були присутні в судовому засіданні, рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Ю. О. Горбань