Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Гаврилюк В.К.
Справа № 428/6635/14-ц
Провадження № 22ц/782/124/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі :

головуючого: Гаврилюка В.К.

суддів: Авалян Н.М., Лісіциної А.І.

при секретарі : Веселові С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сєвєродонецьку цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 березня 2015 року

за позовом ОСОБА_2 до ВАТ «Сєвєродонецьке АТП 10920» про стягнення невиплаченої заробітної плати,-

ВСТАНОВИЛА :

У листопаді 2014 року позивач звернувся із зазначеним позовом до суду, посилаючись на те, що він з 01.02.1991р. по 03.09.2010р. працював на підприємстві ВАТ «Сєвєродонецьке АТП 10920». Після звільнення з підприємства адміністрація підприємства з ним не розрахувалась. Він неодноразово звертався до керівництва підприємства з питанням виплати заборгованості по заробітній платі, але йому незаконно в цьому відмовляли. Він також звертався до керівництва підприємства ВАТ «Сєвєродонецьке АТП 10920» з вимогою надати йому довідку про заборгованість по зарплаті, але йому в цьому також незаконно відмовляли. 11.04.2013р. представник ОСОБА_2 звернувся з адвокатським запитом до голови правління ВАТ «Сєвєродонецьке АТП 10920», з проханням видати довідки по заборгованості по заробітній платі на колишніх працівників «Сєвєродонецьке АТП 10920», на що голова правління відповіді не надав. 19.02.2013р. позивач звернувся до начальника ДПІ у м. Сєвєродонецьку ОСОБА_3 з заявою про надання йому довідки про суму нарахованого, виплаченого, та невиплаченого доходу на підприємстві ВАТ «Сєвєродонецьке АТП 10920» і отримав відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених йому доходів. 12.04.2013р. представник позивача ОСОБА_4 звернувся з адвокатським запитом до бухгалтера-ревизора ОСОБА_5, яка в свою чергу 22.04.2013р. надала акти ревізій про перевірку повноти виплати заробітної плати на деяких працівників на підприємстві ВАТ «Сєвєродонецьке АТП 10920». Згідно акту ревізії ОСОБА_6 підприємством ВАТ «Сєвєродонецьке АТП 10920» в період з 01.07.2000р. по 30.09.2010р., не виплачено заробітної плати на суму 14349,08 грн.. 20.05.2013р. Сєвєродонецьким міським судом Луганської було видано судовий наказ про стягнення з ВАТ «Сєвєродонецьке АТП 10920» нарахованої, але невиплаченої заробітної плати у сумі 1769,36грн.. Після отримання цих коштів ОСОБА_2 потім звернувся до ВАТ «Сєвєродонецьке АТП 10920» з проханням сплатити йому нараховану, але невиплачену заробітну плату, яка залишилась невиплаченою після виконання рішення суду. Йому було відмовлено. На даний час ВАТ «Сєвєродонецьке АТП 10920» повинно виплатити йому нараховану, але невиплачену зарплату, з урахуванням вже виплаченої зарплати, згідно судового наказу від 20.05.20913 р. у сумі 12579,72 грн.. 10.04.2014р. він звернувся до Сєвєродонецького міського суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ВАТ «Сєвєродонецьке АТП 10920» нарахованої, але невиплаченої заробітної плати в сумі 12579,72 грн., але Сєвєродонецьким міським судом Луганської області 22.04.2014р. було винесено ухвалу, якою було відмовлено у прийнятті цієї заяви та поверненню її заявнику. Тому, позивач був вимушений звернутись до суду з позовом і просив стягнути з ВАТ «Сєвєродонецьке АТП 10920» на свою користь заборгованість по заробітній платі за період з 01.07.2000р. по 30.09.2010р. у розмірі 12579,72 грн..

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 березня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ВАТ «Сєвєродонецьке АТП 10920» про стягнення невиплаченої заробітної плати відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення суду, як незаконне та необґрунтоване, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, зазначає, що судом неповно встановлені обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому просить ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, яки беруть участь у справі, розглянувши справу у межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України законним і обґрунтованим є рішення, коли суд виконав всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом на основі повного і всебічного зясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

На підставі ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи обєктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на основу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом відповідно до копії трудової книжки на імя ОСОБА_2, він працював на ВАТ «Сєвєродонецьке АТП 10920» з 01.02.1991р. (Нак. №26-ок від 27.02.1991р.) до 03.09.2010р. (Нак. №105-ок від 03.09.2010р.). Відповідно до акту ревізії від 22.04.2013р., складеним бухгалтером-ревізором ОСОБА_5, встановлено, що ОСОБА_2 на підприємстві «Сєвєродонецьке АТП 10920» за період з 01.07.2000р. по 30.09.2010р. не сплачена заробітна плата, згідно наданим документам на суму 14349,08грн.. Враховуючи, що база даних, надана на перевірку, не містить суми заборгованості по заробітній платі на початок перевіряємого періоду ревізор зробила висновок, що встановити реальну суму несплаченої заборгованості не виявляється можливим. Відповідно до довідки бухгалтера-ревізора ОСОБА_5 від 22.04.2013р., нею була проведена перевірка документації на предмет виявлення повноти виплати заробітної плати працівників «Сєвєродонецького АТП 10920» на підставі наданої інформації з Державної податкової інспекції м. Сєвєродонецька. Форма 1ДФ містить тільки відомості щодо нарахованих та виплачених доходах у даному звітному кварталі. У випадку, коли заробітна плата не виплачувалась своєчасно, відомості про фактичну заборгованість до бази даних ДПІ не потрапляють, їх можна побачити тільки у конкретного працедавця за даними бухгалтерського обліку. Відповідно до копії судового наказу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20.05.2013р. по цивільній справі №428/3777/13-ц за заявою прокурора м. Сєвєродонецька в інтересах ОСОБА_2 до ВАТ «Сєвєродонецьке АТП 10920» про видачу судового наказу, наказано видати судовий наказ про стягнення з відкритого акціонерного товариства «Сєвєродонецьке АТП 10920» на користь ОСОБА_2 нараховану, але не виплачену заробітну плату у сумі 1769,36грн.. З матеріалів цивільної справи №428/3777/13-ц вбачається, що відповідно до повідомлення ВАТ «Сєвєродонецьке АТП 10920» №7/193 від 16.04.2013р. на імя Прокурора м. Сєвєродонецька, у колишнього працівника підприємства ОСОБА_2 мається заборгованість по заробітній платі у розмірі 1769,36грн.. Підставою для звернення прокурора в інтересах ОСОБА_2 була заява ОСОБА_6 про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати на підприємстві «Сєвєродонецьке АТП 10920» за період з 28.12.1995р. по 03.09.2010р.. Відповідно до заяви адвоката ОСОБА_4 до Сєвєродонецького міського суду Луганської області вх. №3535 від 04.03.2014р., ОСОБА_2 отримав грошові кошти у розмірі 1769,36грн. за судовий наказом №428/3777/13-ц.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідно до ч.2 ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно наданих до апеляційного суду розрахунків та довідки вбачається, що борг по заробітній платі за зазначений період складає 48638 гривень, що узгоджується з висновком бухгалтера-ревізора, інформації ДПІ з урахуванням податку та інших виплат (а.с.120).

Судом встановлено, що із вказаної суми був утриманий податок у загальній сумі 4841, 70 гривень, перерахування до фондів у сумі 1853,12 гривень, а також плата за комунальні послуги у розмірі 3617,51 гривень за період з 2003 року по 2006 рік.

Відповідно до розрахункових листів станом на 01.01.2010 року борг підприємства складав 2150, 80 гривень, на момент остаточного розрахунку 1769,36 гривень (а.с. 121-124), яка була стягнута з відповідача на користь позивача судовим наказом Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 травня 2013 року (справа № 428/3777/13-ц), судовий наказ був оскаржений, однак набрав чинності та сума боргу виплачена.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що факти, наведені позивачем в обґрунтовування позовних вимог не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим позов не підлягає задоволенню.

Зважаючи на викладене, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість рішення суду слід вважати такими, що не заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду відповідає вимогам закону, порушень процесуального законодавства при розгляді справи та прийнятті рішення не встановлено, тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно та може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :