Справа № 356/1625/14 Головуючий у І інстанції Капшученко І. О.
Провадження № 22-ц/780/1489/15 Доповідач у 2 інстанції Таргоній
Категорія 47 25.03.2015
УХВАЛА

Іменем України

25 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Таргоній Д.О.,

суддів: Верланова С.М., Приходька К.П.,

за участю секретаря: Черепинець А.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Березанського міського суду Київської області від 15 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів,

ВСТАНОВИЛА :

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 14 травня 2011 року по 30 квітня 2014 року. Від спільного життя мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу позивачці на утримання дитини, у зв'язку з чим вона звернулася з даним позовом та просила суд стягнути з ОСОБА_1 аліменти на її користь на утримання ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дочкою повноліття.

Рішенням Березанського міського суду Київської області від 15 січня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10.12.2014 року. Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити рішення в частині визначення розміру суми аліментів, яка підлягає стягненню з нього на утримання доньки з 1000 грн. на 450 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Зокрема, в обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не враховано його матеріальний стан, те що він не має постійного заробітку та має на утриманні хвору мати, яка є інвалідом ІІІ групи та потребує сторонньої допомоги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що батьками неповнолітньої ОСОБА_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Неповнолітня ОСОБА_3 проживає разом з матір'ю. Відповідач з позивачкою та неповнолітньою дочкою ОСОБА_3 не проживає.

Задовольняючи позов та визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини саме 1000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, суд першої інстанції виходив з того, що неповнолітня дитина проживає з матір'ю, відповідач з сім'єю не проживає, надання коштів останнім є нерегулярним, мінливим.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

У ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього кодексу.

Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України встановлені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Разом з тим зазначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього ж Кодексу.

Тобто вказаною статтею передбачена гранична межа, нижче якої не можуть стягуватися аліменти на дитину.

Разом із тим, Сімейним Кодексом України передбачені два види визначення розміру аліментів.

Аліменти можуть бути призначені у частці від доходів, і у випадку, якщо ця частка становить суму меншу ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, яка є мінімальним розміром, то аліменти при виконанні рішення суду мають бути стягнуті саме у мінімальному розмірі.

Також аліменти можуть бути присуджені у твердій грошовій сумі, і у випадку, коли ця сума менша, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, то оплачується державна допомога.

Таким чином, 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку є змінною величиною, гарантією прав дитини на мінімальний рівень забезпеченості, а тому стягнення аліментів на дитину у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку не передбачено нормами Сімейного законодавства. Стаття 182 СК України не визначає розмір аліментів, а визначає лише обставини, які мають встановлюватися судом при визначенні цього розміру.

Суд при ухваленні рішення керувався ст. 184 СК України, яка надавала йому право встановлювати розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідач не спростував висновків суду, не довів, що він не зможе сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., а тому колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про те, що його мати, як інвалід ІІІ групи потребує сторонньої допомоги та перебуває на його утриманні, оскільки вказані обставини не підтверджені належними та допустимими доказами.

Решта доводів апеляційної скарги не ґрунтується на доказах та законі і не спростовують висновків суду.

Таким чином, суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам, висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування рішення при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Березанського міського суду Київської області від 15 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: