Справа № 191/658/15-ц
Провадження № 2/191/573/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Прижигалінської Т.В.

за участю секретаря Каліневич Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа : Синельниківський районний сектор ДМС України у Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа : Синельниківський районний сектор ДМС України у Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником житлового будинку, який розташований за адресою : Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Славгород, вул. Заводська,49.

Даний житловий будинок належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері - ОСОБА_3, яка померла 16.02.1995 року, посвідченого 22.03.2002 року державним нотаріусом Другої Синельниківської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за№ 255.

Відповідно до технічного паспорту, житловий будинок, розташований за адресою : Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Славгород, вул.. Заводська,49 належить їй на праві приватної власності.

За даною адресою у належному позивачу житловому будинку зареєстровані : вона, її син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та її чоловік- Рехман ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується домовою книгою.

Відповідач за даною адресою не проживає з 01.05.2009 року. Оскільки відповідач не проживає у належному їй будинку, він не веде спільне господарство, не приймає участі у витратах на його утримання, не приймає участі в оплаті комунальних платежів за адресою своєї реєстрації. Позивач неодноразово намагалася вирішити питання шодо зняття відповідача з реєстрації за адресою: вул. Заводська, 49, с. Славгород, Синельниківський район, Дніпропетровська область, але відповідач відмовляється робити це добровільно.

Своєю бездіяльністю він порушує її права, як власника житла, оскільки вона не в змозі у повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй житловим будинком.

Між нею та відповідачем не існує будь-яких домовленостей щодо користування належним їй будинком, ОСОБА_2 не сплачує плату за користування жилим приміщенням, не несе інших витрат по утриманню будинку і не приймає участь у спільному побуті, а тому він вважається таким, що втратив право користування ним. Відповідач дійсно зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_3, але за даною адресою з 01.05.2009 року і по теперішній час не проживає без поважних причин, а тому він порушує її права вільно розпоряджатися її майном.

У звязку з цим, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням житловим будинком, розташованим за адресою : Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Славгород, вул. Заводська, 49, що є підставою для зняття його з реєстрації.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Крім того, пояснила, що вона проживала з відповідачем як чоловік та дружина з 1994 року по травень 2009 року, вели спільне господарство.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що він не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 з 01.05.2009 року, оскільки добровільно залишив будинок, забрав всі свої особисті речі. В 2009 році він повернувся до позивача, але через півроку він виїхав з будинку й по цей час не повертався. Для проживання в цьому будинку перешкод йому ніхто не чинив. Він проживає ІНФОРМАЦІЯ_5. Даний будинок він купив, але документів на право власності ще не оформив. Він не згоден зніматися з реєстрації, так як позивач не сплатила йому за його збитки протягом спільного з нею проживання.

Представник третьої особи в судове засідання не зявилася, однак надала заяву про розгляд справи без її участі та просила прийняти рішення згідно норм чинного законодавства.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що сторони не проживають разом приблизно з 2009-2010 року. Відповідач залишив будинок позивача добровільно, забрав свої особисті речі. Разом вони проживали як чоловік та дружина, вели спільне господарство.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що останніх пять років, приблизно з 2010 року позивач не проживає з відповідачем з приводу особистих відносин. Сторони проживали як чоловік та дружина, вели спільне господарство. Відповідач добровільно покинув будинок позивача, забрав свої особисті речі.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.03.2002 року, зареєстрованого в Синельниківському МБТІ, ОСОБА_1 успадкувала майно після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 16.02.1995 року, а саме жилий будинок, що розташований за адресою : Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Славгород, вул.. Заводська, 49.

Згідно технічного паспорту на жилий будинок по вул.. Заводській,49, власником даного жилого будинку є ОСОБА_1.

З витягу з домової книги вбачається, що ОСОБА_2 з 17.07.2002 року зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_6.

Згідно довідки виконкому Славгородської селищної ради № 1220 від 26.11.2014 року № 1220, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_7, з 01.05.2009 року.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Згідно ст.405 ч.2 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З норми ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» випливає, що зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст..7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим таку вимогу, як позбавлення права користування житловим приміщенням.

Так, в ході судового розгляду встановлено та не заперечувалося

сторонами, що дійсно відповідач по справі ОСОБА_2 являвся членом сімї позивача, так як проживав з позивачем як чоловік та дружина, вели спільне господарство, дійсно зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_3, але за даною адресою не проживає з 01.05.2009 року і по теперішній час без поважних причин, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи відповідача щодо його незгоди зніматися з реєстрації по причині несплати йому позивачем збитків протягом спільного з нею проживання не впливають на дані правовідносини, оскільки не ґрунтуються на вищевказаних нормах законодавства.

Крім того, враховуючи правила ст..88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача, понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 243 грн. 60 коп..

На підставі викладеного та ст.ст. 319, 405 ЦК України, ст..7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст.ст.10,11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, який народився 15 лютого 1961 року в с. Новомиколаївка Приазовського району Запорізької області, таким, що втратив право користування житловим приміщенням житловим будинком, розташованим за адресою : Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Славгород, вул.Заводська,49, що є підставою для зняття його з реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_2, який народився 15 лютого 1961 року в с. Новомиколаївка Приазовського району Запорізької області, ідентифікаційний номер : НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний номер : НОМЕР_2, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 ( двісті сорок три ) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_8