Справа № 204/2643/14-ц
Провадження № 2/204/51/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

при секретарі Сорокіної А.С.

за участю позивачки ОСОБА_1

за участю представника позивачки ОСОБА_2

за участю представника відповідача Луценко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради про визнання в порядку спадкування за законом прав та обов'язків забудовника, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на домоволодіння АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4. В обґрунтування своїх вимог, зазначає, що спірне домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_1, належало ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу права на забудову земельної ділянки від 24.05.1947 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 помер. На момент смерті ОСОБА_5 - батько позивачки, проживав разом з своєю дружиною - ОСОБА_4, у спірному домоволодінні. ІНФОРМАЦІЯ_1 року мати позивачки - ОСОБА_4, померла. Після її смерті відкрилася спадщина на частину домоволодіння, яке вона прийняла у спадщину після смерті її чоловіка. Позивачкою, на виконання вимог чинного законодавства, у встановлений шестимісячний строк, до Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори подано заяву про прийняття спадщини після смерті її матері - ОСОБА_4 Проте, у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що на спірний будинок не зареєстроване право власності. Тому, позивачка була вимушена звернутися до суду з даним позовом.

09.12.2014 року представник позивачки уточнив позовні вимоги та просив остаточно визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом права та обов'язки забудовника житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою АДРЕСА_1 після померлих батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_4

У судовому засіданні позивачка та її представник уточнені позовні вимоги підтримали повністю та просили задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року народилася ОСОБА_1, батьками якої є ОСОБА_5 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданого 2 липня 1950 року, актовий запис № 986 (а.с. 16).

20 лютого 1971 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_8, та змінила прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 20 лютого 1971 року, видане Ленінським будинком Щастя м. Дніпропетровська, актовий запис № 351 (а.с. 16).

На підставі договору купівлі-продажу від 24.05.1947 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 набули всі права забудування ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, площею 392 кв.м. з усіма спорудами, зведеними на ній на виконання договору забудови (а.с. 11). Згідно інформаційної довідки № 344 від 05.03.2009 року, АДРЕСА_1 була перейменована на АДРЕСА_1 (а.с. 12).

8 червня 1944 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, який зареєстрований у бюро ЗАГСу Красногвардійського району м. Дніпропетровськ, а остання змінила прізвище з «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: на частину домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Після закінчення будівництва зазначеного житлового будинку, договір між Дніпропетровським житловим відділом та ОСОБА_5 і ОСОБА_4 в органі технічної інвентаризації зареєстрований не був.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року мати позивачки - ОСОБА_4, померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кіровської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 1781 (а.с. 17). Після її смерті відкрилася спадщина на частину домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яку вона прийняла у спадщину після смерті чоловіка - ОСОБА_5

Згідно технічного паспорту на садибний житловий будинок АДРЕСА_1, складеного станом на 01.10.2010 року, спірне домоволодіння складається з: житлового будинку А-1, прибудови а-1, прибудови а'-1, козирок а, сарай Б, сарай б, сарай В, навіс Г, вбиральня Д, сарай Е, фундамент Ф (а.с.6-8).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

ОСОБА_1 звернулася до Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої матері - ОСОБА_4. Однак, Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що відсутні правовстановлюючі документи на будинок АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 є роз'яснення, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

Згідно пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів від 09.09.2009 року № 1035 «Про затвердження тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт» - підставою для оформлення права власності на приватні житлові будинки садибного типу, дачні та садові будинки з господарськими спорудами і будівлями, споруджені до 05 серпня 1992 року є висновок про технічний стан будинку (будівлі), складений за формою, встановленою Міністерством з питань житлово-комунального господарства за погодженням з Міністерством регіонального розвитку та будівництва, і документ, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташовані зазначені об'єкти будівництва.

У відповідності до п.4 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, право на нерухоме майно, що виникло до набрання чинності цього Закону, визнається дійсним у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим законом, за умови, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Будівництво нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, відбувалося ще за радянських часів та у відповідності до тогочасних правил та норм.

Отже, можливо зробити висновок, що якщо об'єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов'язки, одне з яких - право користування земельною ділянкою.

Таким чином, суд вважає за можливе визнати за позивачкою в порядку спадкування за законом права та обов'язки забудовника, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 та після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4, на домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з: житлового будинку А-1, прибудови а-1, прибудови а'-1, козирок а, сарай Б, сарай б, сарай В, навіс Г, вбиральня Д, сарай Е, фундамент Ф.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216-1218, 1220 1223, 1261 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 57-61, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради про визнання в порядку спадкування за законом прав та обов'язків забудовника - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом права та обов'язки забудовника після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 та після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4, на домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з: житлового будинку А-1, прибудови а-1, прибудови а'-1, козирок а, сарай Б, сарай б, сарай В, навіс Г, вбиральня Д, сарай Е, фундамент Ф.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т. О. Дубіжанська