Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/2194/15 Головуючий у 1 інстанції: Федченко І.М.
Суддя-доповідач: Пільщик Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 25" березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

Краснокутської О.М.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк"

на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 лютого 2015 року по справі

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування вимог зазначило, що відповідно до укладеного договору № ZPOARK00090029 від 10 травня 2006 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 16711,04 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

Банк зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору.

ОСОБА_3 своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості банку не надавала, у зв'язку з чим має заборгованість станом на 20 грудня 2013 року в розмірі 112978,37 грн., яку банк просив стягнути на його користь з відповідача.

В листопаді 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" зменшило позовні вимоги та просило стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 41078,41 грн. та судові витрати.

Додатково зазначило, що згідно з судовим наказом Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.08.2008 р., який набрав чинності 18.09.2008 р., з відповідача за вказаним договором стягнута загальна заборгованість в розмірі - 13460,30 грн., яка станом на 18.07.2008 р. складалась з:

- 10114,59 грн. - заборгованість за кредитом;

- 2564,26 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 689,50 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом;

- 91,95 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Вважає, що від суми заборгованості в розмірі 112978,37 грн. необхідно відняти суму заборгованості 13460,30 грн., яка була задоволена судовим наказом Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.08.2008 р.

Таким чином, сума заборгованості відповідача становить:

- 2263,05 грн. - заборгованість за кредитом;

- 35709,85 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 842,46 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом;

- 2263,05 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (розмір пені відповідає тілу кредиту).

Останній платіж здійснено відповідачем 18 квітня 2012 року в розмірі 200 грн.

В грудні 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" знову уточнило позовні вимоги.

Зазначило, що згідно з судовим наказом Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.08.2008 р., який набрав чинності 18.09.2008 р., з відповідача за вказаним договором стягнута загальна заборгованість в розмірі - 13460,30 грн.

Вважає необхідним стягнути з відповідача заборгованість за період з 18.07.2008 р. по 18.09.2008 p., тобто з дати складання розрахунку заборгованості до набрання чинності судовим наказом, у розмірі 4000,63 грн., яка складається з:

- 3434,03 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 328,76 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом;

- 237,84 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України остаточно просило стягнути з ОСОБА_3 на його користь заборгованість у розмірі 4000,63 грн. за кредитним договором № ZPOARK00090029 від 10.05.2006 року та судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 лютого 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ПАТ КБ "ПриватБанк".

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк", посилаючись на переривання строку позовної давності, порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції дійшов правильного й обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог із підстав, передбачених частиною четвертою статті 267 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість висновків суду є неприйнятними, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 10 травня 2006 року між банком та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № ZPOARK00090029, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 16711,04 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2% на місяць на суму залишку на строк до 11.05.2009 року ( а.с.5). Погашення кредиту здійснюється щомісяця у сумі 808,95 грн. що складається із заборгованості за кредитом відсотками, винагороди, комісії ( п.1 договору)

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору.

Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти.

У зв'язку із простроченням позичальником сплати чергових платежів банк скористався правом, передбаченим ч.2 ст.1050 ЦК України, і 21.07.2008 року звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу і стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 10114,59 грн., за процентами - 2564,26 грн., комісія - 689,50 грн., пеня - 91.95 грн., а всього 13460,30 грн. ( а.с.65).

Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Жовтневим районним судом 18.08.2008 року видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь банку заборгованості в сумі 13460,30 грн. (а.с.39). Судовий наказ виконано і зазначена сума у повному обсязі сплачена 30.07.2009 року.

Заборгованість була визначена на 18.07.2008 року.

У даній справі банк заявив вимоги про стягнення процентів в сумі в сумі 3434,03 грн., комісії - 328,76 грн., 237,84 грн. - пеня, які нараховані за період з 18.07.2008 р. по 18.09.2008 р. (а.с.66,66а). До суду банк звернувся у березні 2014 р., тобто після спливу строку звернення до суду, встановленого ст. 257 ЦПК України.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідачка 16.01.2015 р. подала заяву про застосування позовної давності (а.с.73).

Доводи про здійснення платежу і визнання боргу відповідачкою банк не підтвердив будь-якими доказами, які він мав надати у відповідності до вимог ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України. Погашення заборгованості за кредитним договором здійснено відповідачкою за судовим наказом 27.07.2009 р., будь-які інші платежі після цього нею не вносилися.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Доводи скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: