Справа № 307/2644/15-ц
Провадження № 2/307/1551/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Розман М.М., при секретарі Цех Г.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим , що відповідно до укладеного кредитного договору б/н від 18.02.2011 року відповідачка ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку 6000 гривень зі сплатою 30 відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

В порушення умов кредитного договору відповідачка зобовязання за вказаним договором не виконала і станом на 30.06.2015 року її заборгованість перед банком становить 13 198. 47 гривень.

Просить суд стягнути з відповідача на користь «ПриватБанку» заборгованість за кредитним договором в сумі 13 198.47 гривень.

Відповідачка надіслала до суду письмове заперечення проти позову та клопотання про застосування строків позовної давності, щодо її заборгованості. В письмовому запереченні зазначила, що початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд, і таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

На думку відповідачки задоволенню підлягають вимоги згідно розрахунку платежів у межах трьохрічної давності до моменту звернення позивачем до суду, а заборгованість по відсотках у межах одного року до моменту звернення позивачем до суду. У інших вимогах слід відмовити. Просить застосувати позовну давність і в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача в судове засідання не зявився, оскільки згідно до поданої письмової заяви позов підтримав і просив розглянути справу у його відсутності, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, оскільки згідно до поданої письмової заяви просить розглянути справу у її відсутності, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ст. 197 ч.2 ЦПК України , у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору від 18.02.2011 року б/н відповідачка ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку 6 000 гривень зі сплатою 30 відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

В порушення умов кредитного договору відповідачка зобовязання за вказаним договором не виконала і станом на 30.06.2015 року її заборгованість перед банком становить 13 198.47 гривень, що стверджується складеним позивачем письмовим розрахунком заборгованості за кредитним договором.

Згідно до ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

А згідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Разом з цим, за змістом ст.256 ЦК України позовна давність це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 цього Кодексу встановлений загальний трирічний строк позовної давності.

У правовій позиції Верховного Суду України( постанова Веровного Суду України від 1 жовтня 2014 року у справі №6-134 цс 14) зазначено, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

В даному випадку остання сплата здійснювалася 9 серпня 2012 року. А тому саме з цієї дати обчислюється початок перебігу строку позовної давності.

Позовна заява в даній справі згідно штемпелю вхідної кореспонденції суду надійшла до суду тільки 18.08.2015 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності, встановленого ст.257 ЦК України.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Згідно поданого письмового заперечення відповідачка наполягає на застосуванні спливу позовної давності.

Враховуючи наведене, за відсутністю доказів щодо зупинення чи переривання перебігу позовної давності, суд вважає, що в позові Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити у звязку із спливом позовної давності.

Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 4 , 10 , 11 , 60 , 169, 209-213 ЦПК України , ст. 526, 530, 256, 257, 267, 1048-1050 ЦК України, суд ,

Р І Ш И В:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити у звязку із спливом позовної давності.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: М.М.Розман