Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/608/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Луценко О.М.
Доповідач - Кабанченко О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Білич І.М.,

Желепи О.В.

при секретарі - Осмолович В.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шен-Сервіс» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час прогулу та стягнення моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року відмовлено в задоволені позову ОСОБА_2 до ТОВ «Шен-Сервіс» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час прогулу та стягнення моральної шкоди.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі. Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, не відповідає нормам матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом не були розглянуті клопотання позивача про витребування доказів, не дотримано судового процесу.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У липні 2014 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ТОВ « Шен- Сервіс» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона 02 липня 2014 року звернулася до відповідача з питання працевлаштування та пройшла співбесіду, після чого менеджером по підбору персоналу їй було запропоновано посаду прибиральниці в супермаркеті «Сільпо» за адресою м. Київ, пр.-т Оболонський, 36-Б. Для того, щоб позивач могла потрапити через охорону супермаркету і пересуватися по території супермаркету їй було видано бедж з логотипом ТОВ «Шен сервіс» та повідомлено про умови та час праці. 03 липня 2014 року позивач розпочала трудову діяльність у вказаному магазині «Сільпо», відпрацювала три дні, після чого була переведена до магазину «Сільпо» по вул. Північній,6, де працювала з 07 липня по 09 липня 2014 року. В кінці робочого дня 09 липня 2014 року менеджер групи прибиральників зателефонувала та повідомила про розірвання трудових відносин без будь- яких пояснень. Після звернення позивача до відповідача для надання пояснень та проведення розрахунку за відпрацьовані дні її змусили заповнити бланк заяви про звільнення. Зазначала, що звільняючи її з роботи, відповідач порушив норми діючого законодавства, що призвело до порушення її прав та погіршення матеріального та фінансового стану в зв'язку з втратою постійного заробітку та роботи. Просила суд розірвати трудовий договір, укладений між сторонами; стягнути з відповідача на її користь заробітну плату в розмірі 720,00 грн.. середній заробіток за час затримки розрахунку з нею, матеріальні витрати по кредитному договору в розмірі 950 грн. та моральну шкоду в розмірі 25 000 грн.

Відповідач позовні вимоги не визнав та надав письмові пояснення, в яких зазначив, що 02 липня 2014 року до відділу персоналу ТОВ «Шен- Сервіс» звернулась позивач, яка висловила бажання працевлаштуватися. Після співбесіди з менеджером по підбору персоналу ОСОБА_4, позивачу було запропоновано під'їхати до супермаркету «Сільпо» за адресою м. Київ, пр.-т Оболонський 36-Б, де зустрітися з менеджером з адміністративної діяльності ОСОБА_5, яка повинна було попередньо ознайомити позивача з місцем роботи, умовами праці та безпосередніми трудовими обов'язками. Для того, щоб позивач могла потрапити через охорону супермаркету і пересуватися по території супермаркету, їй був виданий бедж з логотипом ТОВ «Шен-Сервіс». У випадку, якщо позивача влаштують всі умови, було обумовлено, що вона повинна повернутися до відділу персоналу і оформити всі необхідні для оформлення трудових відносин документи, проте позивач до офісу ТОВ не з'явилася, в телефонному режимі повідомила, що їй потрібен час для того, щоб все обдумати і прийняти рішення. Бейдж, виданий позивачу повернутий не був. 05 липня 2014 року позивач без попереднього погодження з керівництвом ТОВ «Шен-Сервіс» прибула до супермаркету «Сільпо», де охороні представилася як працівник ТОВ «Шен Сервіс». Позивача не було допущено до надання послуг з прибирання, після чого між позивачем та адміністратором супермаркету ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, оскільки, на думку позивача, адміністратором порушувалося її право на працю. 10 липня 2014 року позивач надала заяву про звільнення за власним бажанням при порушенні власником або уповноваженим органом законодавства України, але не вказала жодного порушення відповідачем трудового законодавства. Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що вона перебувала з відповідачем у трудових відносинах, обгрунтування та розрахунку заборгованості в розмірі 720 грн., середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати. Просив відмовити у задоволенні позову, оскільки позивач не перебувала у трудових відносинах з відповідачем, ніяких робіт не виконувала, послуг відповідачу не надавала.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності та безпідставності.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду, вважає, що він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Так, позивачем не було надано доказів на підтвердження того, що вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем.

Відповідно до її пояснень у судовому засіданні апеляційного суду, прибувши до ТОВ «Шен Сервіс» позивач вела переговори 2 липня 2014 року щодо свого працевлаштування з 5 липня 2014 на посаду прибиральника магазину «Сільпо» за адресою м. Київ, пр.-т Оболонський 36-Б. При цьому позивач стверджує, що подавала заяву про прийняття на роботу, проте наказ про прийняття на роботу не видавався, свою трудову книжку вона відповідачу не передавала, приступила до роботи 3 липня 2014 року у вказаному магазині, інструменти їй були видані іншою прибиральницею, її вихід на роботу та виконання трудових обов'язків 3, 4 та 5 липня 2014 року не було зафіксовано у будь-яких документах. 5 липня 2014 року у неї виник конфлікт у магазині з адміністратором, а 7 липня 2014 року за телефонною вказівкою менеджера ОСОБА_7 позивач вийшла на роботу до іншого магазину «Сільпо» по вул. Північній,6, де працювала з 07 липня по 09 липня 2014 року, після чого менеджер групи прибиральників зателефонувала та повідомила про розірвання трудових відносин. 10 липня 2014 року позивач у офісі відповідача написала заяву про звільнення, пославшись на порушення відповідачем трудового законодавства.

За клопотанням позивача апеляційним судом була допитана свідок ОСОБА_7, яка працювала у липні 2014 року у відповідача на посаді менеджера з адміністративної діяльності та відповідно до посадових обов'язків здійснювала контроль роботи прибиральників ТОВ «Шен Сервіс». Свідок повідомила, що у зв'язку з великою кількістю осіб, які звертаються до відповідача з питання працевлаштування, свідок не пам'ятає обставин спілкування у липні 2014 року з позивачем. Свідок підтримала свої письмові пояснення, які містяться у матеріалах справи, де свідком зазначалось про те, що 2 липня 2014 року позивач зверталась з питання працевлаштування на посаду прибиральника, її було ознайомлено з переліком функцій та обов'язками прибиральника, позивач остаточної згоди на працевлаштування на зазначену посаду не надала, пояснивши, що їй необхідно час для прийняття такого рішення, на наступний день та в подальшому позивач на роботу не вийшла. 5 липня 2014 року свідку зателефонувала адміністратор магазину «Сільпо» ОСОБА_6, яка повідомила, що на територію супермаркету «Сільпо» по пр. Оболонському, 36-Б, прибула позивач, представилась працівником ТОВ «Шен Сервіс». Після з'ясування у відділі кадрів товариства обставин щодо працевлаштування позивача, свідком було встановлено, що трудові відносини у товариства з позивачем відсутні, про що свідок повідомила адміністратора.

Надана позивачем копія її заяви про звільнення від 10 липня 2014 року не може бути визнана належним та достатнім доказом на підтвердження перебування позивача у трудових відносинах з відповідачем, оскільки відсутні докази про прийняття позивача на роботу та докази на підтвердження виконання нею трудових обов'язків. Крім того, на заяві відсутні будь-які резолюції керівництва відповідача, не зазначено посади та прізвища особи, яка прийняла від позивача заяву, реєстраційного номера цього документу.

Відповідно до досліджених колегією суддів табелів обліку використання робочого часу за липень 2014 року, де обліковано робочий час прибиральників магазинів «Сільпо» по пр. Оболонському, 36-Б, та вул. Північній,6, прізвище позивача у табелях відсутнє.

Відповідно до пояснень представника відповідача, які не спростовані позивачем, журнал реєстрації працюючих у магазинах прибиральників у липні 2014 року не вівся.

Надана представником позивача копія додаткової угоди від 30 березня 2012 року до договору про надання послуг зі щоденного прибирання нежитлових приміщень, що укладалась ТОВ «Шен-Сервіс» та ТОВ «Фоззі-Фуд», у якій зазначено, що відповідач має право залучати до виконання робіт за договором сторонніх осіб (судпідрядників), не свідчить про те, що позивач залучалась відповідачем до виконання робіт, і що з нею укладався трудовий або інший договір.

Таким чином, висновки суду про недоведеність позовних вимог повністю відповідають обставинам справи та наданим сторонами доказам.

Доводи представника позивача про те, що, незважаючи на відсутність наказу про прийняття на роботу, трудовий договір сторонами був укладений, оскільки позивач була допущена до роботи та приступила до виконання трудових обов'язків, судова колегія відхиляє, оскільки ці обставини не підтверджені належними доказами, а є лише поясненнями позивача. Не є також підтвердженням трудових відносин факт видання позивачу бейджа з логотипом відповідача та направлення позивача до магазину, оскільки нею не доведено, що трудові обов'язки нею виконувались, а до магазину вона направлялась саме для виконання цих обов'язків, а не для ознайомлення з умовами роботи, як стверджував відповідач та свідок ОСОБА_7,

В апеляційній скарзі містяться посилання на допущені судом порушення процесуального закону, проте порушень процесуального закону, які відповідно до ЦПК України є підставами для скасування рішення суду в апеляційному порядку, не встановлено.

З огляду на наведене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду

Керуючись ст.. ст.. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня

проголошення шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: