АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

28 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Борисової О.В., Гаращенка Д.Р.,

при секретарі: Калініній Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кредитної спілки «Українська кредитно-фінансова група», в інтересах якої діє ОСОБА_1,

на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року

у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» у справі за позовом Кредитної спілки «Українська кредитно-фінансова група» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2015 року ОСОБА_2, посилаючись на те, що справа не підвідомча третейському суду, звернулися до Деснянського районного суду міста Києва з заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 14.04.2015 року у справі за позовом Кредитної спілки «Українська кредитно-фінансова група» (далі - КС «Українська кредитно-фінансова група») до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року вказану заяву задоволено частково. Рішення Постійно діючого Третейського суду при асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 14.04.2015 року у справі № 3003-15/11 за позовом КС «Українська кредитно-фінансова група» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості скасовано.

Не погодившись із вказаною ухвалою, КС «Українська кредитно-фінансова група» через свого представника звернулася до суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року, просила її скасувати.

Зазначила, що висновок суду про скасування рішення третейського суду з підстав неналежного повідомлення відповідачів про день та час розгляду справи в третейському суді не ґрунтується на вимогах закону.

Також вказувала на те, що судом зроблено помилковий висновок про обов'язок сторін при укладені третейської угоди зазначати який саме постійно діючий третейський суд має розглядати спірні питання, пов'язані із виконанням кредитного договору, оскільки такий висновок суперечить ст. 12 Закону України «Про третейські суди».

Представник КС «Українська кредитно-фінансова група» - Фроленков Д.Ю. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених в ній, просив задовольнити.

ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні апеляційного суду проти апеляційної скарги заперечували, просили відхилити.

ОСОБА_3 належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_3

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 19.07.2008 року між КС «Українська кредитно-фінансова група» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № КВ-03037/1711, відповідно до умов якого кредитор надає позичальнику кредит у сумі 11 111 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором.

В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 19.07.2008 року між КС «Українська кредитно-фінансова група» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № КВ-03037/1711, відповідно до умов якого поручитель зобов'язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту.

Згідно з п. п. 7.1, 7.2 кредитного договору, усі спори що виникають з цього договору або пов'язані із ним, вирішуються шляхом переговорів між сторонами. Якщо відповідний спір не можливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в постійно діючому третейському суді, відповідно до його регламенту.

Відповідно п. 9 договору поруки, усі спори між сторонами вирішуються шляхом переговорів, а в разі неможливості вирішення шляхом переговорів, спір вирішується в постійно діючому третейському суді відповідно до його регламенту.

Отже, зазначений кредитний договір та договір поруки містять третейське застереження про вирішення спору між сторонами Постійно діючим Третейським судом.

14.04.2015 року Постійно діючим Третейським судом при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» у справі № 3003-15/11 за позовом КС «Українська кредитно-фінансова група» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості прийнято рішення, відповідно до якого з відповідачів на користь КС «Українська кредитно-фінансова група» солідарно стягнуто заборгованість по договору кредиту в розмірі 81 429,51 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 2 000 грн.

Суд першої інстанції, вірно встановивши, що справа підсудна третейському суду, дійшов помилкового висновку про скасування рішення третейського суду з тих підстав, що суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 51 Закону рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

В порядку ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України, ч. 3 ст. 51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав:

1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16-19 цього Закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Перелік підстав є вичерпним та інших підстав законодавством не визначено.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем у вказаній справі є КС «Українська кредитно-фінансова група», а відповідачами - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а отже, враховуючи склад сторін, висновок суду першої інстанції про те, що третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі є помилковим.

Неналежне повідомлення ОСОБА_2 про день, час та місце розгляду справи третейським судом не є підставою для скасування рішення третейського суду в розумінні порядку ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України, ч. 3 ст. 51 Закону України «Про третейські суди».

Відповідно до ст. 15 Закону обмін документами та письмовими матеріалами між сторонами, а також між сторонами і третейським судом чи третейськими суддями здійснюється у порядку погодженому сторонами і за вказаними ними адресами.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, щодо помилкового висновку суду першої інстанції, що третейське застереження має містити конкретно визначений третейський суд, який був уповноважений сторонами на розгляд справи.

Судом першої інстанції не враховано, що відповідно до частин 1, 2 ст. 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід'ємна частина третейської угоди. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд,так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Додаткові способи, які вказують на укладення третейської угоди, визначені у ч. 4, 9 ст. 12 цього Закону.

Відповідно до частин 4, 9 ст. 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Виходячи із змісту ч. 1, 2, 4 та 9 ст. 12 Закону України «Про третейські суди» просте посилання на те, що спір підлягає вирішенню третейським судом і це посилання прийнято обома сторонами в межах певного правовідношення - є третейською угодою. При цьому, не є обов'язковою у такій угоді вказівка на конкретно визначений третейський суд.

Однак, суд першої інстанції вище вказаного не врахував та прийшов до помилкового висновку про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» у справі за позовом КС «Українська кредитно-фінансова група» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла до висновку, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, ухвалу постановлено судом з порушенням норм процесуального права, а тому вона підлягає скасуванню з постановленням нової про відмову в задоволені заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 14.04.2015 року та залишення рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 14.04.2015 року без змін.

В порядку ст. 307 ч. 2 п. 2 ЦПК України, за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право, зокрема, скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Керуючись ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Українська кредитно-фінансова група», в інтересах якої діє ОСОБА_1, - задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року - скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 14.04.2015 року у справі за позовом Кредитної спілки «Українська кредитно-фінансова група» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 754/7660/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/10141/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Ярошенко С.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.