АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-16/06 Номер провадження 22-ц/786/951/15Головуючий у 1-й інстанції Савічев В. О. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого: судді Пилипчук Л.І.

суддів: Дряниці Ю.В., Карнауха П.М.,

при секретарі: Філоненко О.В.,

за участю: ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 - адвоката Потреби С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 лютого 2015 року

по справі за заявою ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зобов'язання знести самовільно зведену будівлю, стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні будинком, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, скасування рішення райвиконкому, визнання права власності на прибудову,-

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року відповідач ОСОБА_2 звернувся в суд із заявою про скасування заходів забезпеченян позову, застосованих Автозаводським районним судом м.Кременчука згідно ухвал від 31 січня 2003 року та від 02 квітня 2003 року у вигляді накладення арешту на автомобіль ГАЗ-311000, державний номерний знак НОМЕР_1; причеп, державний номерний знак НОМЕР_2; 1/3 частину та на весь будинок АДРЕСА_1 у м. Кременчуці, оскільки таке забезпечення є неспівмірним із невиконаною частиною рішення суду.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20 лютого 2015 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову.

Не погоджуючись з даною ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про її скасування, як постановленої з порушенням судом норм процесуального права.

Вважає, що збереження заходів забезпечення позову є неспівмірними з тими позовними вимогами, за якими рішення не виконано.

Крім того, арешт на будинок перешкоджає йому у виконанні рішення суду в частині знесення прибудови, оскільки державний виконавець, описуючи арештоване майно, заборонив руйнувати та знищувати його в цілому або окремі його частини.

Тому прохав скасувати заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на зазначене майно.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

У провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зобов'язання знести самовільно зведену будівлю, стягнення матеріальної та моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні будинком, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, скасування рішення райвиконкому, визнання права власності на прибудову.

В порядку забезпечення позову ухвалами Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31 січня 2003 року накладено арешт на майно ОСОБА_2, а саме: на автомобіль ГАЗ-311000, державний номерний знак НОМЕР_1 та причеп державний номерний знак НОМЕР_2; на 1/3 будинку АДРЕСА_1 у м. Кременчуці./а.с.44,47 т.1/

Ухвалою Автозаводського районного суду від 02 квітня 2003 року накладено арешт на будинок АДРЕСА_1 у м. Кременчуці, що належить ОСОБА_2./а.с.61 т.1/.

Рішенням Автозаводського районного суду м.Полтави від 11 квітня 2006 року зі змінами, внесеними рішенням апеляційного суду Полтавської області від 30 серпня 2006 року та ухвалою апеляційного суду Сумської області ( як касаційної інстанції) від 03 грудня 2007 року, усунуто перешкоди в користуванні власністю ОСОБА_3 шляхом знесення за рахунок ОСОБА_2 самовільно здійсненої двоповерхової «А-3» прибудови до будинку АДРЕСА_1 у м.Кременчуці та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 5000 грн. моральної шкоди./ а.с.42-49, 151-154, 199-201 т.2/

Рішення в частині відшкодування моральної шкоди виконано, в частині знесення самовільної прибудови - перебуває на примусовому виконанні./а.с.49/

Відмовляючи у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, місцевий суд, посилаючись на норми п.5 ч.4 ст.319, ч.3 ст.375 ЦК України, ст.151 ЦПК України, вважав, що для повного виконання рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11.04.2006 року необхідно залишити вжиті заходи забезпечення позову, що не суперечить вимогам ст.ст.151-153 ЦПК України.

Проте колегія суддів не може погодитися із вказаними висновками районного суду з огляду на наступне.

Забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів фізичних або юридичних осіб і застосовується судом як гарантія реального виконання рішення суду на випадок його прийняття.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.3 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Пунктом 10 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Районний суд не звернув увагу на викладені норми процесуального права та роз'яснення та прийшов до помилкового висновку про необхідність збереження заходів забезпечення позову.

При цьому не враховано, що судове рішення в частині відшкодування відповідачем виконано, а отже необхідність забезпечення у вигляді арешту на майно, зокрема, арешту автомобіля та причепу, за рахунок якого можливо було примусове виконання рішення в частині відшкодування моральної шкоди, - відпала. Тим більше, що такі заходи є неспівмірними з сумою відшкодування.

Крім того, примусове виконання рішення суду в частині знесення за рахунок ОСОБА_2 самовільної прибудови не потребує арешту житлового будинку, до якого здійснена прибудова, оскільки арешт майна являє собою заборону розпорядження ним, а наявність самочинної прибудови сама по собі вже є перешкодою для здійснення власником права розпорядження відносно об'єкта нерухомості.

Також місцевий суд не врахував, що судовим рішенням, яке перебуває на примусовому виконанні, постановлено усунути перешкоди шляхом знесення за рахунок ОСОБА_2 самовільної прибудови, що передбачає вчинення відповідачем чи іншою особою за рахунок останнього відповідних дій щодо житлового будинку, на який накладено арешт.

Окрім того, суд помилково не взяв до уваги, що відповідачу належить лише 1/3 частина житлового будинку АДРЕСА_1 тоді як арешт накладено на весь будинок, що створює перешкоди іншим співвласникам. Саме з цих підстав ухвалою Автозаводського районного суду м. Кремечнука від 11.11.2014 року задоволена заява ОСОБА_5 про скасування заходів забезпечення позову щодо зазначеного будинку./а.с.30/

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування заходів забезпечення позову, вжитих відповідно до ухвал Автозаводського районного суду м. Кременчука від 31.01.2003 року та від 02.04.2003 року, оскільки умови, за яких вони застосовані, змінилися - у задоволенні позовних вимог майнового характеру (стягнення сум матеріальної шкоди) відмовлено, а рішення суду в частині відшкодування моральної шкоди виконано.

Враховуючи, що підстави для збереження заходів забезпечення відсутні, колегія суддів апеляційну скаргу задовольняє, ухвала районного суду скасовує та постановляє нову ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 154, 303, 304, п.2 ч.1 ст. 312, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 лютого 2015 року - скасувати та ухвалити нову ухвалу.

Скасувати заходи забезпечення позову у вигляді: накладення арешту на автомобіль ГАЗ-31100, державний номер НОМЕР_1, та причеп, державний номер НОМЕР_2, що належать ОСОБА_2; накладення арешту на 1/3 частину будинку АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_2; накладення арешту на будинок АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_2, які застосовані згідно ухвал Автозаводського районного суду м.Кремечнука від 31 січня 2003 року та від 02 квітня 2013 року.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя Л.І.Пилипчук

Судді: /підписи/ Ю.В.Дряниця

П.М. Карнаух

ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області Л.І. Пилипчук