Справа № 639/1501/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі:головуючого- судді Єрмоленко В.Б.

при секретарі - Полікарповій Г.В.

за участю позивача- ОСОБА_2

представника позивача-ОСОБА_5

відповідачів-ОСОБА_3 ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення боргу за договорами позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 зввернвся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами позики від 22.07.2014 р. в сумі 11000 доларів США, від 09.12.2014 р. у розмірі 7500 доларів США, що на час подачі позову складало 479921 грн. 30 коп., посилаючись на те, що між ним та ОСОБА_1 укладені договори позики, згідно яких ОСОБА_2 надав у борг ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 7000 доларів США і 4000 доларів США 22.07.2014 р. зі строком повернення до 01.09.2014 р. і 22.08.2014 р. відповідно, 7500 доларів США 09.12.2014 р. строком до 01.02.2015 р., але у визначений строк відповідач борг не повернув. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань , між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 укладені договори поруки від 23.07.2014 р. та 10.12.2014р., за умовами яких відпорвідач ОСОБА_3зобов'язувався частково відповідати перед кредитором за виконання або неналежне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань, що випливають з договорів позики, у розмірі 1000 грн. У зв'язку з порушенням відповідачем ОСОБА_1 зобов'язань, позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з позичальника зазначеної суми та стягнення з поручителя ОСОБА_3-2000 грн., а також понесених судових витрат.

Відповідачі в судовому засідання проти позову не заперечували, ОСОБА_1 пояснив, що позичені кошти витрачені на бізнеспроект і прагне погасити борг протягом трьох місяців.

У відповідності зі ст. 60,61 ЦПК України обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч. 1 ст. 1047 ЦК України).

22.07.2014 р. між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 укладено в письмовій формі два договори позики, відповідно до умов яких ОСОБА_2 надав відповідачу в борг 7000 доларів США та 4000 доларів США , які відповідач зобов'язався повернути до 01.09.2014 р. та 22.08.2014 р. відповідно. В подальшому, 09.12.2014 р., за договором позики ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 7500 доларів США зі строком повернення до 01.02.2015 р. Таким чином, загальна сума боргу становить 18500 доларів США, проти чого ОСОБА_1 не заперечує і підтверджує факт одержання такої суми від позикодавця. Оригінали розпиок долучені до матеріалів справи.

За правилами ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином та у строк відповідно до умов договору.

За змістом ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором.Оскільки , ОСОБА_1 не виконав зобов'язання і не повернув борг, чим порушив вимоги договору, сума еквівалентна 18500 доларів США за курсом НБУ -2604,98 грн. за сто доларів на час звернення до суду (в межах позовних вимог)- 481921 грн.30 коп., за вирахуванням 2000 грн., що становить 479921,30 грн. підлягає стягненню з відповідача, .

Статтею 554 ЦК України визначено, що у випадку порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором солідарно, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

У забезпечення виконання зобов'язань, 23.07.2014 р. та 10.12.2014 р. між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 укладені договори поруки.

Відповідно до п. 3.1 договорів поруки від 23.07.2014 р. і 10.12.2014 р. поручитель ОСОБА_3 зобов'язується перед кредитором частково відповідати за виконання позичальником зобов'язань , у межах 1000 грн. за кожним договором поруки. Вказану суму-2000 грн. суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3

З огляду на викладене, позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження при розгляді справи, є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

За правилами ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 3654 грн. та комісія за банківські послуги-31 грн. 06 коп. Зазначену суму необхідно стягнути з відповідачів пропорційно до розміру позовних вимог.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 79, 88, 212-214, 218 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 543, 553, 554, 610-612, 625, 629, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за договорами позики від 22.07.2014 р. і 09.12.2014 р. - 479 тис. 921 грн. 30 коп., понесені витрати- 3439 грн. 32 коп., а всього- 483 тис. 360 ( чотириста вісімдесят три тисячі триста шістдесят ) грн. 62 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 за договорами поруки від 23.07.2014 р. і 10.12.2014 р. -2000 грн., а також понесені витрати- 245 грн. 74 коп., а всього 2245 ( дві тисячі двісті сорок п'ять) грн. 74 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ -