Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2626/15-ц
Провадження №: 2/332/971/15
07 серпня 2015 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючий суддя Шалпегіна О.Л.
при секретарі Чухрай М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені суду у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання через продовження навчання.
У позовній заяві зазначено, що відповідач є батьком позивача. До її повноліття він сплачував аліменти на її утримання у розмірі ? частини заробітку щомісячно. На теперішній час ОСОБА_1 досягла вісімнадцяти років, є студентом Державного навчального закладу «Запорізьке вище індустріально-політехнічне училище», тому потребує матеріальної допомоги. Її батько працює, не сплачує аліментів на користь інших осіб.
Посилаючись на наведені обставини та ст. 199 СК України, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на своє утримання у розмірі ? частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, до закінчення нею навчання.
Позивач до судового засідання не зявилась, про слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, повторно в судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки. Від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд за згодою позивача вважає можливим вирішити справу за правилами ч. 1 ст. 224 ЦПК України за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній даних і доказів, з ухваленням заочного рішення.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд встановив наступне.
Згідно з вимогами ч.1,2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
З роз`яснень, що містяться у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини та їх розмір, суд повинен врахувати положення ст.ст. 182, 200 Сімейного кодексу України.
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 315184, виданого Відділом реєстрації актів громадянського Заводської районної адміністрації м. Запоріжжя, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 150 (а.с. 4).
З копії паспорту позивача вбачається, що на теперішній час вона досягла повноліття (а.с. 3).
Згідно з довідкою № 272 від 15.06.2015 р. ОСОБА_1 навчається у Державному навчальному закладі «Запорізьке вище індустріально-політехнічне училище» за фахом «кухар, кондитер». Форма навчання - денна. Дата закінчення училища 30.12.2016 р. (а.с. 4).
Таким чином, суд приходить до переконання, що повнолітня ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги і має право на отримання аліментів на період навчання.
Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з наступного.
Вимогами ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач працює у ВАТ «ЗМК «Запоріжсталь», не виплачує аліментів на утримання інших осіб.
За таких обставин відповідач ОСОБА_2 має реальну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки.
Але, суд дійшов висновку про те, що позивачем не обґрунтована необхідність отримання аліментів у заявленому нею розмірі. Суд з урахуванням встановлених обставин справи, визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на утримання повнолітньої доньки як 1/6 частина заробітку (доходу) відповідача, у звязку з чим позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.
Керуючись вимогами ч. 1 ст. 191 та ст. 201 СК України, суд вважає за необхідне присудити аліменти від дня пред'явлення ОСОБА_1 позову з 24.06.2015 р., щомісячно і до завершення навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку.
Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст. 88 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
ОСОБА_3 Михайлівни задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на її утримання у розмірі однієї шостої частини заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 24.06.2015 року, до закінчення навчання ОСОБА_1, але не більш ніж до досягнення нею 23-х років.
У задоволені решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 243,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Л.Шалпегіна