Справа № 755/9744/14-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2015 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючої судді САВЛУК Т.В.,

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва питання про залишення позовної заяви без руху, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві про визнання дій та бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби протиправними, визнати не чинною постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №36255364 від 30 січня 2013 року, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 12 травня 2014 року відкрите провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві про оскарження неправомірних рішень, дій, бездіяльності посадових осіб та відшкодування завданої шкоди.

Відповідно до предмету позову, позивач ОСОБА_1 пред'явила позов до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві з вимогами: «Визнати дії та бездіяльність посадових осіб ВДВС Дніпровського РУЮ у місті Києві протиправними; визнати постанову про відкриття виконавчого провадження №36255364 від 30.01.2013 року не чинною; зобов'язати ВДВС Дніпровського РУЮ у місті Києві скасувати постанови про стягнення судових витрат від 01.02.2013 року та стягнення виконавчого збору від 01.02.2013 року; зобов'язати ВДВС Дніпровського РУЮ у місті Києві відізвати з ПФУ виконавчі документи про відрахування з пенсії ОСОБА_1, які надані до ПФУ 20.08.2013 року; зобов'язати ВДВС Дніпровського РУЮ у місті Києві повернути ОСОБА_1 кошти, що вирахувані з пенсії на час прийняття рішення судом».

25 червня 2014 року представником позивача ОСОБА_2 через канцелярію суду подана заява про збільшення позовних вимог, відповідно до змісту поданої заяви позивач ОСОБА_1 просила суд: «Визнати дії та бездіяльність посадових осіб ВДВС Дніпровського РУЮ у місті Києві протиправними. Визнати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №36255364 від 30.01.2013 року не чинною в зв'язку з наявністю постанови про закінчення виконавчого провадження від 07.03.2013 р. В зв'язку з чим зобов'язати ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві скасувати постанови про: стягнення судових витрат (витрат на проведення виконавчих дій №36255364) від 01.02.2013 р.; стягнення виконавчого збору від 01.02.2013 р. Зобов'язати ВДВС Дніпровського РУЮ у місті Києві відізвати з ПФУ виконавчі документи про відрахування з пенсії ОСОБА_1, які надані до ПФУ 20.08.2013 року; зобов'язати ВДВС Дніпровського РУЮ у місті Києві повернути ОСОБА_1 кошти, що вирахувані з пенсії на час прийняття рішення судом. Стягнути на користь боржника ОСОБА_1 завдану їй моральну шкоду в сумі 8000,00 грн.».

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 01 липня 2014 року закрите провадження за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві про оскарження неправомірних рішень, дій, бездіяльності посадових осіб та відшкодування завданої шкоди в частині зобов'язання ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві скасувати постанови про стягнення судових витрат від 01.02.2013 року, стягнення виконавчого збору від 01.02.2013 року; зобов'язання ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві відізвати з ПФУ виконавчі документи про відрахування з пенсії ОСОБА_1, які надані до ПФУ 20.08.2013 року; зобов'язання ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві повернути ОСОБА_1 кошти, що вирахувані з пенсії на час прийняття рішення судом. (а.с.39-41)

Відповідно до ст.1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Форма і зміст позовної заяви визначена в статі 119 Цивільного процесуального кодексу України, як передбачено нормою даної статті, позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (243,60 грн.) та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (3654,00 грн.).

В той же час, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір 0,2 розміру мінімальної заробітної плати ( 243,60 грн.).

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.(п.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір»)

Зважаючи на те, що позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві з окремими вимогами, що визнання протиправними дій (бездіяльності) посадових осіб державної виконавчої служби та зобов'язати вчинити певні дії, та вимогами про відшкодування моральної шкоди, тобто за своїм змістом є вимогами немайнового характеру, що зумовлює сплату судового збору у розмірі визначеному ст. 4 Закону України «Про судовий збір», тобто позивачем має бути сплачено судовий збір в розмірі 243,60 коп.

Звертаю увагу, що пільги щодо сплати судового збору, визначені у статті 5 Закону України «Про судовий збір».

При зверненні з позовом до Дніпровського районного суду міста Києва судовий збір сплачується за наступними реквізитами: рахунок №0005, МФО №820019, відкритий в ГУ ДКС України в м. Києва, отримувач УДКСУ в Дніпровському районі м. Києва.

Відповідно до ст.383 Цивільного процесуального кодексу України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Таким чином, зазначені скарги щодо виконання рішень, ухвал місцевих загальних судів, які винесені відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства, мають розглядатись в порядку ст.383 Цивільного процесуального кодексу України.

Як роз'яснено у п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК. У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, а саме: стаття 122 ЦПК - про відкриття провадження у справі; статті 26, 27, 45 ЦПК - щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов'язків; статті 74 - 77 ЦПК - про судові виклики та повідомлення; глави 4 розділу III ЦПК - про судовий розгляд; глав 1, 2 розділу V ЦПК - щодо апеляційного та касаційного оскарження судових рішень тощо.

Відповідно до частини першої та другої статі 26 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представника сторін та третіх осіб. У справах наказного та окремого провадження особами, які беруть участь у справі, є заявник, інші заінтересовані особи, їхні представники.

За змістом ст. 26 Цивільного процесуального кодексу України сторона виконавчого провадження, яка звернулась до суду зі скаргою, заявою (поданням), бере участь у їх розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується зазначене звернення, - як заінтересовані особи. Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби розглядаються в судами згідно ст.383 Цивільного процесуального кодексу України за участю, як заінтересованих осіб, державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Як передбачено ч.2 ст.31 Цивільного процесуального кодексу України, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову, а також до початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України позивач розпоряджається своїми права щодо предмету спору на власний розсуд, тому суд не має право зобов'язувати позивача подати заяву про зміну підстав та предмету позову, оскільки це право належить виключно позивачу у справі.

В той же час, відповідно до ч.4 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, роз'яснює особам, які беруть участь у справі їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим кодексом.

Відповідно до положень п.8 ч.1 ст.207 Цивільного процесуального кодексу України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статях 119 і 120 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Виходячи з предмету позову та суб'єктивного складу сторін спору, судом встановлено, що при зверненні з цим позовом до суду позивачем ОСОБА_1 не надано докази, які мали підтвердити сплату судового збору в порядку та розмірі, визначеному ст.4 Закону України «Про судовий збір», що зумовлює вирішення питання про залишення позову без руху, як це передбачено ст.121 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 119, 121, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві про визнання дій та бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби протиправними, визнати не чинною постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №36255364 від 30 січня 2013 року, та відшкодувати моральну шкоду, залишити без руху та надати позивачу строк до «19» червня 2015 року для виправлення вказаних недоліків.

Копію ухвали вручити представнику позивача ОСОБА_2 в залі суду під розписку, копію цієї ухвали направити позивачу ОСОБА_1 для відома та виконання.

Попереджаю, що у разі невиконання вимог суду щодо усунення вказаних недоліків, у строк визначений судом, подана заява може бути залишена без розгляду на підставі п.8 ч.2 ст.207 Цивільного процесуального кодексу України.

С у д д я