Справа № 181/457/15-ц
Провадження № 2/181/203/15
У Х В А Л А

іменем України

"29" липня 2015 р.

Межівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гончаренка О.О.,

з участю секретаря Левченко Н.С.,

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні,-

ВСТАНОВИВ:

09 червня 2015 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні.

10 червня 2015 року суддею Межівського районного суду Дніпропетровської області Літвіновою Л.Ф. провадження у справі відкрито.

Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2015 року задоволено заяву про самовідвід головуючої судді Літвінової Л.Ф та передано цивільну справу до канцелярії суду для визначення судді автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи, за якою 16 липня 2015 року вказана цивільна справа надійшла до провадження судді Гончаренка О.О.

Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні залишено без руху. При цьому питання про відкриття провадження у справі не вирішувалося, позивачу надавалася можливість усунути недоліки для запобігання залишення справи без розгляду.

Згідно з п.8 ч.1 ст.207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

В ухвалі про залишення позову без руху було зазначено, що позивачем, відповідно до п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України, не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Позивачем не вказано доказ, який підтверджує неможливість виділення частки домоволодіння в натурі та, якщо він вважає за необхідне проведення судової експертизи, також не вказував про це і не сплатив судовий збір за забезпечення такого доказу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. До клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору.

Окрім цього, позивачем не усунутий недолік стосовно сплати судового збору.

Пунктом 4 частини 2 статті 119 ЦПК України передбачено, що позовна заява, повинна містити, серед іншого, ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Позивачем вказано ціну позову з огляду на вартість спірного майна станом на 27 квітня 2011 року, що не відповідає його дійсній вартості на момент звернення до суду. Суд не має можливості попередньо визначити ціну позову, оскільки відсутні дані, які характеризують даний обєкт нерухомого майна. Точну ціну цього майна можливо встановити лише при зверненні до субєкта оціночної діяльності, або, як правильно зазначив позивач, при проведенні судової експертизи.

Проте, позивач і в цьому випадку, зазначаючи в своїй позовній заяві про можливість такої оцінки шляхом проведення експертизи, не ставить вимогу про її проведення і не сплачує судовий збір за забезпечення цього доказу.

Суд не може ініціювати витребування певних доказів в справах позовного провадження. Тому, в разі незаявлення клопотань про проведення відповідних експертиз, суд буде позбавлений можливості визначитися з ціною позову. Саме тому в ухвалі міститься вимога, на підставі норм ЦПК України, про необхідність зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п.8 ч. 1 ст.207 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні залишити без розгляду.

Роз′яснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Межівський районний суд Дніпропетровської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_3