Справа № 2/489/2472/2015
У Х В А Л А

7 серпня 2015 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Спінчевська Н.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення, витребування майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про виселення, витребування майна.

Згідно вимог ст.11, 118 ЦПК України звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів особи здійснюється шляхом предявлення позову, форма і зміст якого повинні відповідати вимогам ст.ст.119, 120 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в ст. 16 ЦК України.

У вказаній нормі визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Зі змісту ч. 3 ст. 16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно вимог ст.11, 118 ЦПК України звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів особи здійснюється шляхом предявлення позову, форма і зміст якого повинні відповідати вимогам ст.ст.119, 120 ЦПК України.

Зокрема, згідно вимог ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: імя (найменування) позивача і відповідача, зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Проте, позивачка подала до суду заяву, що не відповідає встановленим вимогам.

Як вбачається з позову, позивачка просила суд виселити відповідачку з квартири АДРЕСА_1. Одночасно позивачка просить суд, як вона сама зазначає, «змусити ОСОБА_2 повернути їй меблі».

Між тим, такого способу захисту порушеного права, як примушення, чинним законодавством не передбачено.

Натомість, статтею 387 ЦК України передбачено право власника на витребування майна із чужого незаконного володіння.

Крім того, вимоги про виселення та витребування майна з чужого незаконного володіння є самостійними вимогами, а тому їх спільний розгляд є неможливим. Такі вимоги мають розглядатися окремо.

Відповідно п. 5.21 Вимог до оформлювання документів Державної уніфікованої системи документації, Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації ДСТУ 4163-2003, затверджених наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року № 55, та положень типової Інструкції з діловодства, текст документа містить інформацію, заради фіксування якої було створено документ. Текст документа повинен бути викладений стисло, грамотно, зрозуміло, без повторів та вживання слів і зворотів, які не несуть смислового навантаження.

Згідно п. 7.1 ДСТУ 4163-2003 документи виготовляють на конторській друкарській машинці або за допомогою комп'ютерної техніки.

Документи мають складатися на папері стандартного формату, у даному випадку формату А-4 (210 х 297 мм).

Пунктом 6.2 ДСТУ 4163-2003 визначено, що при оформленні документів мають бути витримані поля: лівий край 30 мм (оскільки заява та додані до неї матеріали мають підшиватися у справу), правий 10 мм, верхній та нижній 20 мм.

Проте, всупереч зазначеним вимогам, заява викладена ОСОБА_1 на аркуші паперу неналежного формату без дотримання полів, необхідних для підшивки заяви до справи.

У відповідності до ст.121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення, витребування майна - залишити без руху.

Надати позивачці строк для усунення зазначених недоліків пять днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

У цей строк позивачці ОСОБА_1 необхідно надати до суду виправлену та належно оформлену позовну заяву (а також копії позовної заяви відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі) із чітким викладенням змісту заявлених вимог та чітким викладенням обставин, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги.

У разі не виконання вимог ухвали в установлений судом строк заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Розяснити позивачці, що відповідно до положень ч. 5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А. Спінчевська