Справа № 183/7538/14
№ 2/183/899/15
05.02.2015 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Парфьонова Д.О., за участі секретаря судового засідання Гончарової С.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Будинкоуправління №1 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому, посилаючись на те, що він є основним користувачем квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 просив визнати відповідача, яка зареєстрована в квартирі, як дружина її сина такою, що втратила право користування означеною квартирою. В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що відповідач у вказаному приміщенні не мешкає з листопада 2013 року, особистих речей в будинку не має.
Позивача надала заяву згідно якої просить розглядати позов за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав.
Представники третіх осіб у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності не надавали.
Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який згідно заяви не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явилися, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини.
Судом встановлено, що позивач на підставі ордеру № 70 від 10 січня 1993 року є основним користувачем квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.
В квартирі за вказаною адресою також з 20 вересня 2011 року зареєстрована ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 - відповідач по справі.
Як вбачається з Акту від 07 листопада 2014 року комісії у складі головного інженера БУ-№1, сусідів - ОСОБА_3, ОСОБА_4, техніків ОСОБА_5, ОСОБА_6, Бухгалтера ОСОБА_7, депутата селищної ради ОСОБА_8, ОСОБА_2 з жовтня 2013 року фактично не проживає за адресою місця реєстрації.
Отже, позивач, відповідно до ст.10 ЦПК України, довів за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст.57-59 ЦПК України, зазначені обставини, того, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 відповідач не проживає більше року, а лише зареєстрований в ній.
Відповідно до ч.1 ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення, а ч.3 ст. 64 ЖК України визначає, що якщо особи, зазначені у ч.2 цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права та обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.
У відповідності до ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення потягом шести місяців.
У відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строк, провадиться в судовому порядку.
Як роз`яснено п.10 постанови Пленуму Верховного суду України від 12 квітня 1985 року №2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України ", у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Коли відсутній повернувся на жилу площу за згодою членів сім'ї, його не можна вважати таким, що втратив право на жилу площу. Якщо ж він вселився в жиле приміщення всупереч волі членів сім'ї і був відсутнім понад встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати його таким, що втратив право на жилу площу. Коли в жилому приміщенні не залишалися члени сім'ї особи, яка була відсутня, його повернення в це приміщення до часу розгляду спору в суді є істотною обставиною, але вона не може бути безспірною підставою до відмови в позові, а повинна оцінюватись у сукупності з іншими обставинами.
Так, матеріалами справи підтверджується, що з жовтня 2013 року відповідач відсутній за місцем реєстрації.
За таких обставин, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання відповідача, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за вищезазначеною адресою.
Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 243,60 гривень, тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 243,60 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 10,11,57,60,88,209, 212-215,224,226 ЦПК України суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Будинкоуправління №1 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Д.О. Парфьонов