Справа № 352/1891/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1285/2015
Головуючий у 1 інстанції Струтинський Р. Р.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого- судді Фединяка В.Д.

суддів: Горблянського Я.Д., Матківського Р.Й.

секретаря Капущак С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Тисменицького районного суду від 25 листопада 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено. Вирішено витребувати з незаконного володіння ОСОБА_3 та визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок загальною площею 47,7 кв.м, житловою площею 23,3 кв.м, огорожа 11,9 кв.м, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, Тисменицький район, село Чукалівка, вул. Довбуша, 38б, та земельну ділянку площею 0,0156 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:001:1153, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, Тисменицький район, село Чукалівка, вул. Довбуша, 38б.

Додатковим рішенням цього ж суду від 25 листопада 2014 року стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави недоплачений нею судовий збір у розмірі 3532 (три тисячі пятсот тридцять дві) гривні 20 коп.

Не погоджуючись з цим рішенням суду, представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про зміну додаткового рішення в частині розподілу судових витрат, посилаючись на те, що при визначені судового збору необхідно було керуватись вартістю спірного майна, визначеного в договорах дарування.

Сторони в судове засідання не зявились, хоч про час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, що відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що при ухваленні 25 вересня 2014 року основного рішення судом помилково не вирішено питання стягнення з позивача витрат по сплаті судового збору.

Такий висновок суду не узгоджується з вимогами закону і матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що Тисменицьким районним судом від 25 вересня 2014 року, яким задоволено позов ОСОБА_2 та витребувано з незаконного володіння ОСОБА_3 та визнано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок загальною площею 47,7 кв.м, житловою площею 23,3 кв.м, огорожа 11,9 кв.м, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, Тисменицький район, село Чукалівка, вул. Довбуша, 38б, та земельну ділянку площею 0,0156 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:001:1153, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, Тисменицький район, село Чукалівка, вул. Довбуша, 38б, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Стягуючи з ОСОБА_2 в користь держави недоплачений судовий збір у розмірі 3532 (три тисячі пятсот тридцять дві) гривні 20 коп., суд першої інстанції зазначених вимог закону не врахував і не звернув уваги, що ОСОБА_2 є позивачем у цій справі, нею оплачено судовий збір при поданні позовної заяви у розмірі 121,80 грн., вартість присудженого їй майна становить 98373 грн. і стягнення з позивачки судовий збір у розмірі 3532 (три тисячі пятсот тридцять дві) гривні 20 коп. суперечить вимогам ст.88 ЦПК України та п.1ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки відповідно ч. 1 ст. 220 ЦПК України судом з власної ініціативи ухвалено додаткове рішення, яке не відповідає вимогам закону, у матеріалах справи відсутня інформація щодо виконання основного рішення у цій справі, зазначене питання не підлягає розгляду апеляційним судом та цивільним процесуальним законодавством не передбачено направлення справи для продовження розгляду, то оскаржуване рішення слід скасувати, так як законом не заборонено суду першої інстанції повторно вирішення питання про судові витрати у справі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 312-315,317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнити частково. Додаткове рішення Тисменицького районного суду від 25 листопада 2014 року скасувати.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання законної сили.

Головуючий В.Д.Фединяк

Судді: Я.Д.Горблянський

ОСОБА_5