Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/1847/15-ц

номер провадження 2/695/906/15

26 червня 2015 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Таратіна В.О.

при секретарі Курченко В.М.,

за участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Вознесенської сільської ради, третя особа без самостійних вимог Сільськогосподарське товариства з обмеженою відповідальністю «Пальмира» про стягнення плати за фактичне користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_4 звернулась з позовом до Вознесенської сільради, третя особа без самостійних вимог СТОВ «Пальмира» про стягнення плати за фактичне користування земельною ділянкою.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що на підставі рішення Вознесенської сільради ради від 26.06.2001р. № 17-3 за державним актом на право власності на земельну ділянку ІІІ-ЧР № 026392, земельна ділянка площею 2,20 га, яка розташована в адміністративних межах Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області була надана у приватну власність ОСОБА_5.

На підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду від 03.04.2013р. у справі № 695/1038/13-ц за ОСОБА_4 визнано право власності на вказану земельну ділянку площею 2,20 га, в порядку спадкування після смерті її батька ОСОБА_5.

ОСОБА_6 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно серії ЕАР №632033 ОСОБА_4 є власником вказаної земельної ділянки.

За повідомленням СТОВ «ПАЛЬМІРА» від 17.10.2014р № 678/1 вказане товариство з 2006 року по даний час фактично використовувало вказану земельну ділянку і виплатило Вознесенській сільській раді орендної плати за вказаний період в розмірі 11708,53 грн.

СТОВ «ПАЛЬМІРА» виплатило ОСОБА_4 орендну плату за 2014 р. і уклало з нею договір оренди земельної ділянки на 5 років.

Відповідно до положень пункту «д» ст.156 ЗК України, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок, зокрема неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Відповідно до положень ч.1 ст.157 ЗК України, відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами.

Отже ОСОБА_4 не отримала від відповідача плати за фактичне користування земельною ділянкою з 2006 року по 2013 рік в розмірі 11708,53 грн., що змусило її звернутись до суду з вимогами про стягнення з відповідача на її користь вказаної суми та за вказаний період, що фактично сплачена первинним землекористувачем сільській раді, а також стягнення судового збору.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засідання наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 позовних вимог не визнала з тих підстав, що 24.12.2009 р. помер ОСОБА_5, якому належала за державним актом на право власності на землю серії ІІІ-ЧР № 026392 земельна ділянка площею 2,20 га, що розташована в адміністративних межах Вознесенської сільської ради.

Договірних відносин по даній земельній ділянці гр. ОСОБА_5 не укладав та самостійно ділянки не обробляв. Оскільки договір оренди на дану земельну ділянку ним не був укладений, власник земельної ділянки помер, його спадкоємці не прийняли спадщини у встановлений законом термін тоді така ділянка обліковується як не успадкована.

З метою недопущення простою і забурянення земельну ділянку обробляло СТОВ «Пальміра». За використання ділянки СТОВ «Пальміра» сплачувало на рахунок сільської ради кошти так як розпорядження земельною ділянкою власником не здійснювалось.

Крім того, з метою оформлення права на не успадковані паї сільською радою було проведено роботу по підготовці матеріалів для визнання спадщини відумерлою по всіх не успадкованих земельних ділянках на території ради шляхом виявлення спадкоємців та повідомлення їх про спадщину, однією з яких був пай ОСОБА_5

За рішенням Золотоніського міськрайонного суду ОСОБА_4 зареєструвала право на дану земельну ділянку в порядку спадкування після смерті батька 04.12.2013 року.

Відповідно ст. 125 Земельного Кодексу України в редакції від 09.11.2013 року, чинній на момент реєстрації права власності заявницею, право на земельну ділянку виникає з дати державної реєстрації даного права.

Представник вважає, що у ОСОБА_4 відсутні підстави вимагати стягнення з Вознесенської сільської ради плату за фактичне користування земельною ділянкою за період з 2006 по 2013 рік оскільки її право на дану земельну ділянку виникає з дати реєстрації даного права, а саме з 04.12.2013 року.

Представник третьої особи ОСОБА_3 залишив вирішення спору на розсуд суду не підтримуючи жодну з сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду вважає що позов не підлягає до задоволення з наступних причин.

Рішенням Вознесенської сільської ради від 26.06.2001 року № 17-3 за державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧР № 026392 земельна ділянка площею 2,20 га, яка розташована в адміністративних межах Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області була надана у приватну власність ОСОБА_5, який помер 24.12.2009 року.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду від 03.04.2013р. у справі № 695/1038/13-ц за ОСОБА_4 визнано право власності на вказану земельну ділянку площею 2,20 га, в порядку спадкування після смерті її батька ОСОБА_5.

Відповідно до ОСОБА_1 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно серії ЕАР №632033 ОСОБА_4 зареєструвала право на дану земельну ділянку в порядку спадкування після смерті батька 04.12.2013 року.

Відповідно ст.125 Земельного Кодексу України в редакції від 09.11.2013 року, чинній на момент реєстрації права власності заявницею, право на земельну ділянку у позивачки виникло з дати державної реєстрації даного права, тобто з 4.12.2013 р.

Відповідно до вимог ст.24 ЗУ «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як встановлено в судовому засіданні договірних відносин по спірній земельній ділянці ОСОБА_5 не укладав та земельну ділянку не обробляв, а отже не мав права на отримання орендної плати за користування землею іншою особою та не міг отримувати прибутку з ділянки за наслідками ведення особистого селянського господарства, в тому числі і як спадкодавець.

Виходячи з наведеного у позивачки з моменту відкриття спадщини не виникло права на отримання плати за користування землею, оскільки таке право не входило до складу спадщини. Таке право у даних правовідносинах може виникати у позивачки лише з моменту державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку.

Відповідно до положень ст.1219 ЦК України, що є похідною від ст.1218 ЦК України, відсутні умови застосування судом даної норми щодо прав та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, які не входять до складу спадщини.

Також суд зазначає, що виходячи з дійсних обставин справи, які зазначені вище, відсутні підстави застосування судом положень ст.ст. 156, 157 Земельного Кодексу України, оскільки вказані норми Закону регулюють інші правовідносини, що не є предметом розгляду у даній справі.

Керуючись ст.ст. 208-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя В. О. Таратін