Номер провадження: 22-ц/785/1555/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Мартинова К. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Мартинової К.П.,

суддів Дрішлюка А.І., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Абалдової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до суб»єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 14 липня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА :

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до субєкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів в зв»язку з надання неповної інформації про продукцію, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Позивачка посилалася на те, що 31.07.2013 року між нею та СПД фізичною особою ОСОБА_3 укладено договір № 1/07, за умовами якого виконавець зобов»язався виготовити та встановити алюмінієві перила за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, №53 в строк до 15.08.2013 року.

На думку позивачки внаслідок неналежного виконання умов договору №1/07 від 31.07.2013 року про виконання робіт по встановленню алюмінієвих перил їй було спричинено матеріальну та моральну шкоду.

В процесі розгляду справи позивачка неодноразово уточнювала свої позовні вимоги та підставі Закону України «Про захист прав споживачів» просила визнати нечесною підприємницьку діяльність СПД ОСОБА_3, стягнути з відповідача на її користь збитки з частковою оплатою виконаних неякісних робіт у розмірі 800 грн., залишивши їй перила; стягнути витрати пов»язані з укладенням договору про демонтаж перил в майбутньому з урахуванням пошкодженої плитки на сходах не менше 3000 грн.; стягнути пеню за прострочення виконання зобов»язань за договором за 90 днів з розрахунку 3% від вартості робіт за кожний день прострочки у розмірі 9700 грн.; моральну шкоду у розмірі 10000 грн., а всього 23480 грн. Крім того позивачка просила стягнути з відповідача не отримані нею доходи не менше 12000 грн., оскільки більше 4-х місяців не могла здати в оренду приміщення по вул. Фонтанська дорога, 53 в м. Одесі.

В своїх письмових запереченнях відповідач позов не визнав, посилаючись на не повне виконання умов договору позивачкою, та на виконання умов договору зі своєї сторони.

Справа розглянута у відсутності сторін.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 14 липня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 до субєкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з СПД ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 2600 грн.

Стягнуто з СПД ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочку виконання зобов»язань за період з 15.08.2013 року по 21.08.2013 року в розмірі 616 гривень.

Стягнуто з СПД ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочку виконання зобовязань за період з 01.11.2013 року по 01.02.2014 року в розмірі 9700 гривень.

Стягнуто з СПД ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

Стягнуто з СПД ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзіОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, тому що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову.

ОСОБА_2 рішення суду не оскаржує.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Стаття 3 ЦПК України передбачає право особи в порядку, встановленому ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 31.07.2013 року між фізичною особою ОСОБА_2 та суб»єктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_3 укладено договір № 1/07 про виготовлення алюмінієвих перил 5,5 м/п за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 1.4 договору сума договору складає 3600 грн.

Згідно п. 1.3. вказаного договору строк виконання робіт зазначено 15.08.2013 року.

Виконавець за цим договором взяв на себе зобов»язання якісно та в строк виконати роботу, виготовити виріб відповідно особистої технології виробництва.

Замовник зобов»язався провести передоплату 70% від вартості робіт.

31.07.2013 року ОСОБА_2 сплатила суму передоплати за цим договором у розмірі 600 грн.

19.08.2013 року ОСОБА_2 сплатила ОСОБА_3 2000 грн. в рахунок оплати виконаних робіт за договором.

Відповідно до п. 4.1. договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов»зань за цим договором.

Згідно п. 6.1. право власності на виготовлену продукцію до цьому договору переходить до замовника з моменту підписання Акту прийому-передачі та оплати робіт в повному обсязі.

Акт прийому-передачі за цим договором сторонами не підписаний, оскільки ОСОБА_2 посилається на неякісне виготовлення перил та їх установку, а ОСОБА_3 посилається на несплату робіт у повному обсязі замовником.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати /прострочує виконання/ роботу /надання послуг/ згідно із договором, за кожний день /кожну годину, якщо тривалість визначена в годинах/ прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи /послуги/, якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи /послуги/ не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Встановлено та сторонами не заперечується, що відповідачем були порушені умови договору № 1/07 від 31.07.2013 року, та в строк до 15.08.2013 року, визначений п.1.3 договору, роботи не були виконані, алюмінієві перила були встановлені лише 21.08.2013 року.

При встановлених обставинах суд першої інстанції прийшов об обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки пені за прострочку виконання зобов»язань за період з 15.08.2013 року по 21.08.2013 року, коли були встановлені перила.

Посилання апеляційної скарги на те, що законом не передбачений обов»язок виконавця послуг сплачувати пеню за кожен день прострочення виконання зобов»язання, є безпідставним та спростовується частиною п»ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Однак, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги стосовно неправомірного стягнення з ОСОБА_3 пені за прострочення виконання зобов»язання за період з 01.11.2013 року по 01.02.2014 року в розмірі 9700 грн.. Встановлено та сторонами не заперечується, що перила були встановлені замість 15.08.2013 року 21.08.2013 року, тобто з порушенням п. 1.3. Договору. Акт-прийому передачі відповідно до п. 1.5. Договору сторонами не підписувався, що свідчить про те, що дія договору не закінчувалася станом на 01.02.2014 року.

Тому підстав для стягнення пені у розмірі 9700 грн. за період з 01.11.2013 року по 01.02.2014 року, передбаченою п. 5 с. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», колегія суддів не вбачає.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивачки пені у розмірі 9700 грн. за період з 01.11.2013 року по 01 .02.2014 року підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову в цій частині за безпідставністю.

В решті рішення суду постановлено в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Посилання апеляційної скарги на відсутність підстав та доказів про стягнення з відповідача моральної шкоди, оскільки ОСОБА_4О. якісно та в установлений строк виконав прийняті на себе зобов»язання, на увагу не заслуговують.

Встановлено та сторонами не заперечується, що умови договору № 1/07 від 31.07.2013 року виконавцем не були виконані в обумовлені договором строки. Невиконання та неналежне виконання умов договору дає підстави замовнику на отримання відшкодування завданої моральної шкоди. Наявність у позивачки моральної шкоди в зв»язку з невиконанням умов договору № 1/07 від 31.07.2013 року підтверджується наданою нею медичною документацією, з приводу звернення її до медичних закладів за медичною допомогою в період серпень-жовтень 2013 року, яка знаходиться в матеріалах справи /а.с.25-34/.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що якість виконаних ОСОБА_3 робіт по установці алюмінієвих перил по вул. Фонтанська дорога, 53/2 в м. Одесі підтверджується висновком управління захисту прав споживачів, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову.

Оскільки саме на відповідача покладається обовязок довести відсутність своєї вини, суди повинні встановити та зазначити у судовому рішення відповідні обставини та докази, якими відповідач спростовує наявність своєї вини у заподіянні шкоди.

Сприяючи всебічному і повному з»ясуванню всіх обставин справи судом апеляційної інстанції за клопотання як позивачки так і відповідача двічі призначалася судова будівельно-технічна експертиза для з»ясування питання якісності проведених відповідачем робіт по виготовленню та установці алюмінієвих перил за договором № 1/07 від 31.07.2013 року. Стороною позивачки була надана документація стосовно реконструкції її квартири АДРЕСА_2 та декларація про готовність об»єкта до експлуатації /а.с. 243/. Однак, відповідачем не надано жодного документа, який підтверджував би якість та відповідність матеріалів, з яких виготовлено перила та відповідність їх нормам ДБН та встановленим стандартам, крім Сертифіката відповідності профілю з терміном дії з 05 лютого 2013 року по 04 лютого 2014 року без зазначення відомостей та інформації про те, що саме алюмінієвий профіль за цим Сертифікатом був застосований ОСОБА_3 при виконанні договору № 1/07 від 31.07.2013 року / а.с. 42/.

Порушення строків виконання договору № 1/07 від 31.07.2013 року не заперечується.

Посилання апеляційної скарги на те, що даний спір повинен розглядатися в рамках іншого процесуального законодавства, оскільки сторонами по справі є суб»єкти підприємницької діяльності, не можуть бути підставою для скасування рішення суду з закриттям провадження по справі.

Встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 не являється суб»єктом підприємницької діяльності та укладала договір № 1/07 від 31.07.2013 року з суб»єктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_5 як фізична особа.

З урахуванням принципів справедливості, добросовісності та розумності / ст. 3 ЦК України/, колегія суддів на підставі наданих сторонами доказів прийшла до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 209,303, 304, 307, 309 ч. 1 п.п. 3, 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2014 року в частині стягнення з СПД ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 пені у розмірі 9700 грн. скасувати, ухвалити нове рішення в цій частині.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до СПД ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочку виконання зобов»язань у розмірі 9700 грн. відмовити.

В решті рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2014 року залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий К.П. Мартинова

Судді А.І. Дрішлюк

ОСОБА_6