Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Гарантія», про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП). Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 09 березня 2014 року в ДТП, яка сталася з вини відповідача ОСОБА_4, був пошкоджений її автомобіль HONDA ACCORD, що підтверджується постановою Московського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2014 року. Вартість відновлювального ремонту складає 13 432 грн 16 коп.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_4 як власника наземного транспортного засобу була застрахована 19 вересня 2013 року в страховому товаристві з додатковою відповідальністю «Гарантія» (далі - СТДВ «Гарантія»), що підтверджується полісом обов'язкового страхування.

Позивачем направлено повідомлення до Харківського регіонального управління про настання страхового випадку, яке зареєстровано в журналі реєстрації за № 2159. Пошкоджений автомобіль було надано для огляду представникам СТДВ «Гарантія» та призначеному СТДВ «Гарантія» оцінювачу шкоди ОСОБА_5 Крім того, було складено протокол огляду транспортного засобу та звіт «Про вартість матеріального збитку, завданої власнику транспортного засобу», згідно якого вартість відновлювального ремонту складає 13 432 грн 16 коп. Проте, станом на 24 липня 2014 року ні відповіді, ні страхової виплати від страховика вона не отримала.

Позивачка просила стягнути з ОСОБА_4 13 432 грн 16 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, 3000 грн у відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2014 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП скасовано. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 13 432 грн 16 коп. у відшкодування матеріальної шкоди. Вирішено питання судових витрат. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга заявника підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження суми відшкодування.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_4 не надано доказів виконання ним вимог ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо письмового надання страховику повідомлення про ДТП встановленого зразка, а тому шкода повинна відшкодовуватися завдавачем шкоди.

Проте з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій повністю погодитися не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам судові рішення повністю не відповідають.

Установлено, що 09 березня 2014 року в місті Харкові біля житлового будинку № 13 по вул. Командарма Уборевича сталася ДТП, в ході якої автомобіль HONDA ACCORD, який належить ОСОБА_3, отримав механічні ушкодження.

Згідно з постановою Московського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2014 року винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_4

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_4 як власника наземного транспортного засобу була застрахована 19 вересня 2013 року в СТДВ «Гарантія», що підтверджується полісом обов'язкового страхування.

За даним договором страхування ліміт страхової суми на одного потерпілого по відшкодуванню шкоди, заподіяної майну, встановлений 50 000 грн, франшиза становить 1 000 грн і діє договір з 20 вересня 2013 року до 19 вересня 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно з ст. 1193 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844296/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1> особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Однак суд першої інстанції, як і апеляційний суд, належним чином не перевірив докази, зазначені у заяві, про те, що позивачка надсилала письмове повідомлення про настання страхового випадку до СТДВ «Гарантія», в якій застрахована цивільна відповідальність відповідача (а.с. 3).

Суд першої інстанції та апеляційний суд не дали належної оцінки вказаним доказам, не перевірили їх відповідність фактичним обставинам справи та не дали оцінки повідомленню про настання страхового випадку (а.с. 12).

Крім того, суд першої інстанції не дав оцінки запереченням на позовну заяву ОСОБА_4 щодо обставин повідомлення ним страхової компанії про ДТП (а.с. 12) та безпідставно відхилив його клопотання (а.с. 29, 41) про залучення страхової компанії до участі у справі.

З'ясування цих обставин має суттєве значення для правильного вирішення спору.

Апеляційний суд на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права уваги не звернув, доводів апеляційної скарги не перевірив. Разом з тим, апеляційний суд стягнув матеріальну шкоду з відповідача у розмірі 13 432 грн 16 коп., який був визначений у звіті про вартість ремонту автомобіля, здійснений саме страховиком. Таким чином, суд апеляційної інстанції помилково стягнув з ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 13 432 грн 16 коп.

За правилом ч. 3 ст. 335 ЦПК України суд не обмежений доводами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Оскільки судами допущені порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, то оскаржувані судові рішення на підставі ч. 2 ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 335, 336 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2128/ed_2012_05_24/pravo1/T041618.html?pravo=1>, 338, 345 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2130/ed_2012_05_24/pravo1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська