Справа № 309/594/15-ц
Провадження № 4-с/309/10/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2015 року м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого судді Довжанин М. М.

при секретарі Попадинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хуст справу за скаргою кредитної спілки «Менчул» на дії головного державного виконавця відділу ДВС Хустського районного управління юстиції ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

КС «Менчул» звернулася до суду із скаргою на дії головного державного виконавця відділу ДВС Хустського РУЮ ОСОБА_1, посилаючись на те, що кредитною спілкою направлено до відділу ДВС Хустського РУЮ виконавчий лист № 309/527/13-ц, провадження № 2/309/766/13 від 19 червня 2014 року, виданий Хустським районним судом, для відкриття виконавчого провадження. Однак, 23.12.204 року головним державним виконавцем відділу ДВС ОСОБА_1 було прийнято постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження по даному виконавчому листі.

Вважає, що постанова прийнята з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження», тому оскаржувала її начальнику відділу ДВС Хустського РУЮ ОСОБА_2

10.02.2015 року від начальника відділу ДВС надійшов лист про відмову у задоволенні вимоги про виконання провадження по виконавчому документу.

Виконавчий лист є обовязковим для виконання державною виконавчою службою. У виконавчому листі вказано зобовязання боржника ОСОБА_3 по сплаті боргу по кредитному договору. Таким чином виконавчий лист 309/527/13-ц, провадження № 2/309/766/13 від 19 червня 2014 року, виданий Хустським районним судом підлягає примусовому виконанню. Просила суд винести рішення, яким визнати дії головного державного виконавця відділу ДВС Хустського РУЮ ОСОБА_1 неправомірними та зобовязати державного виконавця відкрити виконавче провадження про стягнення з боржника ОСОБА_3 боргу у сумі 61334,78 гривень та судові витрати у сумі 613,35 гривень.

В ході судового розгляду КС «Менчул» подала заяву, якою уточнила вимоги та просила суд винести рішення, яким визнати дії головного державного виконавця відділу ДВС Хустського РУЮ ОСОБА_1 неправомірними та скасувати постанову від 23.12.2014 року про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 43851628 про стягнення з ОСОБА_3 боргу у сумі 61334, 78 гривень та судові витрати у сумі 613,35 гривень.

Представник заявника КС «Менчул» - ОСОБА_4, діючий на підставі довіреності № 162 від 12.09.2014 року у судове засідання не зявився. До суду надіслав заяву, у якій уточнені вимоги заявника підтримав, просив суд їх задоволити, а справу розглядати у його відсутності.

Головний державний виконавець відділу ДВС Хустського РУЮ ОСОБА_1 у судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Від нього до суду надійшло заперечення на скаргу КС «Менчул», в якому він посилається на те, що у рішенні суду відсутні заходи примусового характеру, тобто рішення суду не підпадає під критерії примусового виконання рішення, що визначені Законом. Крім того, при визнанні судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання законодавцем передбачено закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні судом встановлено, що головний державний виконавець відділу ДВС Хустського РУЮ ОСОБА_1 постановою ВП № 43851628 від 23 грудня 2014 року відмовив у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом № 2/309/766/13, виданим 19.06.2014 року Хустським районним судом про затвердження мирової угоди між кредитною спілкою «Менчул» та ОСОБА_3, яка зобовязалася сплатити кредитній спілці 61334,78 гривень та судові витрати.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника

тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Тобто приписами указаної статті передбачені вимоги щодо виконавчого документу, зазначення яких є як обов'язковими так і такими, що можуть сприяти примусовому виконанню виконавчого документа.

Також, ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Крім виконавчих листів, виконанню державною виконавчою службою підлягають також ухвали суду у цивільних справах.

Отже, відмовляючи постановою від 23.12.2014 р. ВП № 43851628 у відкритті виконавчого провадження за п.8 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» - наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження, виконавець в порушення норм закону не вказав, яким законом передбачені такі підстави. Законом України «Про виконавче провадження», іншими нормами чинного законодавства, не передбачено такої підстави для відмови у прийнятті до провадження виконавчого документу та відкритті виконавчого провадження як відсутність у резолютивній частині рішення суду заходів примусового характеру, у звязку з чим рішення суду не підпадає під критерії примусового виконання рішення державною виконавчою службою.

Крім того, посилання головного державного виконавця відділу ДВС Хустського РУЮ ОСОБА_1 у його запереченні на ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» є необґрунтованим та безпідставним, оскільки дана норма Закону разом ст. 372 ЦПК України регулює відносини між стягувачем і боржником на стадії виконання рішення суду, тобто у процесі його виконання державною виконавчою службою і передбачає подання сторонами мирової угоди державному виконавцю, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання. Кінцевим процесуальним документом після визнання судом мирової уходи є постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

З огляду на встановлене, суд приходить до висновку, що дії головного державного виконавця відділу ДВС Хустського РУЮ ОСОБА_1, які виразились у винесенні постанови від 23.12.2014 року ВП № 43851628 про відмову у відкритті виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2/309/766/13, виданого 19.06.2014 року Хустським районним судом слід визнати неправомірними, а постанову скасувати.

Керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу кредитної спілки «Менчул» з уточненими вимогами на постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Хустського районного управління юстиції ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії задоволити.

Визнати дії головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Хустського районного управління юстиції ОСОБА_1 неправомірними та скасувати постанову від 23 грудня 2014 року про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП № 43851628 про стягнення з ОСОБА_3 боргу в сумі 61334,78 гривень та судових витрат в сумі 613,35 гривень на користь кредитної спілки «Менчул».

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її ухвалення до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Хустського

районного суду: підпис ОСОБА_5

З оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_5