Справа № 635/3764/15-ц
Провадження № 2/635/1947/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2015 року

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Токарєвої Н.М.

при секретарі Браварець К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просила визнати за ОСОБА_2 Міланією Савеліївною, право власності на житловий будинок літ. «А-1», тамбур літ. «а», ґанок літ. «аі» та надвірні будівлі і споруди: сарай літ. «Д», льох літ. «Б», вбиральня літ. «В», гараж літ. «Г», літня кухня літ. «Е», колонка літ. «К», огорожа № 1-8, які знаходяться за адресою: Харківська область, Харківський район, сел. Буди, вул. Шкільна, 32, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого 14 квітня 2014 року.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за вищевказаною адресою належить її чоловікові, але в КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» право власності на нього не зареєстровано. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_1 (дружина померлого), ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (діти померлого). Позивач не має змоги оформити через нотаріальну контору спадщину, оскільки житловий будинок зареєстрованим за вищевказаною адресою не значиться, при цьому, остання від спадщини не відмовлялася та у встановлений законом строк звернулася до держнотконтори з відповідною заявою про прийняття спадщини у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, сел. Буди, вул. Шкільна, буд. 32.

Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, але надали до суду заяву, згідно якої просять справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, але надали до суду заяви, в яких просять справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позивних вимог ОСОБА_1

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в межах позовних вимог, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи.

Згідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає рішення про задоволення позовних вимог, якщо відповідач визнав позов та за наявністю законних на те підстав.

Судом встановлено, що 27 грудня 1975 року було укладено шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в звязку з чим остання змінила своє прізвище на ОСОБА_4, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб, виданим Будянською селищною радою Харківського району Харківською області 27.12.1975 р. № 391878.

18 листопада 1976 року у подружжя народилася донька ОСОБА_6, що підтверджується копією Свідоцтва про народження № 251257, виданим Будянською селищною радою Харківського району Харківською області 08.12.1976 р.

07 вересня 1981 року у подружжя народився син ОСОБА_2, що підтверджується копією Свідоцтва про народження № 279082, виданим Будянською селищною радою Харківського району Харківською області 14.09.1981 р.

09 червня 2001 року було укладено шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, в звязку з чим остання змінила своє прізвище на ОСОБА_7.

01 вересня 1980 року, чоловік позивача ОСОБА_4, уклав договір про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва житлового будинку, на підставі рішення виконкому Харківської районної ради народних депутатів № 77 від 17 січня 1980 року.

Після зведення будинку літ. «А-1», тамбуру літ. «а», ґанку літ. «а1» та надвірних будівель: сараю літ. «Д», льоху літ. «Б», вбиральні літ. «В», гаражу літ. «Г», літньої кухні літ. «Е», колонки літ. «К», 08 серпня 1991 року було складено акт про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння, який затверджено виконкомом Будянської селищної Ради 10.12.1991 р. № 344.

14 квітня 2014 року помер чоловік позивача - ОСОБА_4, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть останнього № 440332 від 14.04.2014 р.

На момент смерті, ОСОБА_4, мав у своєму користуванні житловий будинок літ. «А-1», тамбур літ. «а», ґанок літ. «а1» та надвірні будівлі: сарай літ. «Д», льох літ. «Б», вбиральню літ. «В», гараж літ. «Г», літню кухню літ. «Е», колонку літ. «К», огорожу № 1-8, які знаходяться за адресою: Харківська область, Харківський район, сел. Буди, вул. Шкільна, 32, та які відповідно до рішення виконкому Будянської селищної Ради 10.12.1991р. № 344 були прийняті в експлуатацію та них надано дозвіл на оформлення права власності на ім'я ОСОБА_4.

Відповідно до інформації Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 22.06.2015р. № 1782 після померлого 14 квітня 2014 року ОСОБА_4, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про прийняття спадщини на протязі шестимісячного строку звернулась - дружина померлого ОСОБА_1, з заявами про відмову від прийняття спадщини на користь дружини померлого ОСОБА_1, на протязі шестимісячного строку, звернулась - дочка померлого ОСОБА_3 та син померлого ОСОБА_2. Заяви від інших спадкоємців до держнотконтори не поступали. Свідоцтво про право на спадщину держнотконтора не видавала. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) інформації про посвідчення заповіту від імені ОСОБА_4 відсутня.

Відповідно до інформації КП «ХРБТІ» від 24.06.2015р. № 356 за архівними матеріалами бюро (до 01.01.2013р.) встановлено, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, сел. Буди, вул. Шкільна , буд. 32 в КП «ХРБТІ» не зареєстровано.

Чоловік позивача ОСОБА_4 та позивач ОСОБА_1 з 18 червня 1999 року та до смерті ОСОБА_4 прожили та були зареєстровані в вищевказаному житловому будинку, що підтверджується відповідними записами в Будинковій книзі. Відповідно до Будинкової книги позивач ОСОБА_1 і до теперішнього часу зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадку входять всі права та обов'язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Право на спадок виникає в день відкриття спадку відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Наказом Мінрегіон від 09.08.2012р. № 404 вніс зміни до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, відповідно до яких до самочинного будівництва не належать індивідуальні житлові будинки, господарські будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року.

Відповідно до листа ВССУ від 16.05.2013р. за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування », громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, забудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. За умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватися самочинним, а є незавершеним. Потрібно визнавати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини.

Будинок проінвентаризовано, на нього виготовлений технічний паспорт від 16 грудня 2014 року.

З огляду наведеного, а також те, що спадкодавець отримав всі необхідні дозволи на вищевказані обєкти нерухомості, але право власності за собою в бюро не зареєстрував, необхідно задовольнити позовні вимоги позивача та визнати за ОСОБА_1 Міланією Савеліївною право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в смт. Буди, вул. Шкільна, № 32, Харківського району Харківської області, в порядку спадкування за законом, після смерті чоловіка - ОСОБА_4, померлого 14 квітня 2014 року, оскільки вищевказане будівництво не являється самочинним та відноситься до спадкової маси, а інші спадкоємці першої черги відмовилися від спадщини на користь позивача.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, судові витрати суд залишає за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1222, 1261, 1268 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 Міланією Савеліївною, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок літ. «А-1», тамбур літ. «а», ґанок літ. «аі» загальною площею 66,6кв.м., житловою площею 49,2кв.м. та надвірні будівлі і споруди: сарай літ. «Д», льох літ. «Б», вбиральня літ. «В», гараж літ. «Г», літня кухня літ. «Е», колонка літ. «К», огорожа № 1-8, які знаходяться за адресою: Харківська область, Харківський район, сел. Буди, вул. Шкільна, 32, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого 14 квітня 2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя Н.М. Токарєва