АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2а-2/10Головуючий у 1-й інстанції Дудяк
Провадження № 22ц-699/10 Доповідач - Ткач О.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Бахметова В. Х., Гірський Б. О.,

при секретарі Жовняревич Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в М.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Заліщицькому районі на постанову Заліщицького районного суду від 2 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Заліщицькому районі Тернопільської області про поновлення пропущеного строку на звернення до адміністративного суду та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Заліщицькому районного суду від 2 березня 2010 року позов задоволено частково:

"Визнано дії УПФ в Заліщицькому районі про відмову у збільшенні розміру щомісячної пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України «Про соціальний захист дітей війни» неправомірними.

Зобов'язано УПФ в Заліщицькому районі провести нарахування та виплатити надбавку до пенсії ОСОБА_1 в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за 2009 рік."

В грудні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до УПФ в Заліщицькому районі, в якому просила поновити строк на звернення до адміністративного суду, визнати протиправними дії відповідача щодо неперерахування їй як особі, яка має правовий статус дитини війни, доплати (підвищення) до пенсії, передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року № 2195-ІУ , у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 9.07.2007 по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 по 31.12.2008 року, зобов'язати УПФ в Заліщицькому районі здійснити

перерахування такої доплати.

Доповнивши позовні вимоги. ОСОБА_1 просила суд визнати дії відповідача неправомірними щодо неперерахування та невиплати їй зазначеної соціальної допомоги за 2009 рік та зобов'язати УПФ в Заліщицькому районі провести нарахування та виплату вказаної соціальної допомоги.

В апеляційній скарзі УПФ в Заліщицькому районі просить постанову суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а постанову суду залишити без змін.

Згідно Ч.1 ст.ЗОЗ ЦПК України «Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції».

З адовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що УПФ в Заліщицькому районі як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти відповідно до вимог СТ.6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" від 18 листопада 2004 року № 2195-ІУ і здійснити позивачу відповідні нарахування за період чинності даної статті в редакції 2004 року, але в порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується суд апеляційної інстанції, оскільки він відповідає вимогам закону та ґрунтується на матеріалах справи.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка отримує пенсію за віком та належить до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни.

Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року № 2195-ІУ "Дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком."

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку, що позивачці в 2009 році повинна була нараховуватись пенсія в порядку та в розмірах, передбаченим вищевказаним Законом для дітей війни, тому відмова УПФ в Заліщицькому районі в такому нарахуванні та виплаті є протиправною бездіяльністю.

Доводи апелянта щодо правомірності своїх дій із посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни на увагу не заслуговують, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів управлінню Пенсійного фонду України в Заліщицькому районі для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Безпідставними є також посилання апелянта на можливість нецільового використання коштів ПФУ, оскільки судом не ухвалено рішення про проведення виплат із власних джерел фінансування останнього.

Таким чином, суд першої інстанції повно та правильно з'ясував характер спірних правовідносин, вірно застосував норми матеріального права, висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні, тому постанова суду є законною та обгрунтованою.

Керуючись ст. 307,308, ЦПК України, п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України ш;одо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами " від 18.02.2010 року №1619-VI, суд апеляційної інстанції,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Заліш;ицькому районі відхилити.

Постанову Заліщицького районного суду від 2 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.І. Ткач