Справа № 346/6744/14-ц
Провадження № 22-ц/779/674/2015
Головуючий у 1 інстанції П'ятковський В. І.
Суддя-доповідач Бойчук І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Вакарук В.М., Ясеновенко Л.В.,

секретаря Драганчук У.М.,

з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист гідності, честі і ділової репутації та стягнення моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 12 лютого 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 12 лютого 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано недостовірною інформацію розповсюджену ОСОБА_3 відносно ОСОБА_2, 01 листопада 2014 року.

Зобов'язано ОСОБА_3 не пізніше наступного дня після набрання даним рішенням законної сили спростувати інформацію розголошену ним 01 листопада 2014 року перед жителями житлового будинку АДРЕСА_1, стосовно ОСОБА_2, шляхом подання оголошення у газеті «Коломийська правда» про те, що ОСОБА_2 не являється бандитом та злодієм і його «не кришують» депутати Коломийської міської ради Івано-Франківської області.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 п'ять тисяч гривень на відшкодування моральної шкоди та на користь держави 487, 20 гривень судових витрат.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

ОСОБА_3 на рішення суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, просить його скасувати.

Твердження позивача, що під час проведення обстеження аварійною бригадою, він погрожував та принижував людей, а також позивача особисто, є неправдивим та не відповідає дійсності, оскільки він жодного разу не погрожував та не принижував мешканців даного будинку, а тільки намагався пояснити їм які вживаються заходи для повноцінного відновлення водопостачання.

Також зазначив, що не поширював про позивача недостовірної та неправдивої інформації, на відміну від ОСОБА_2, який неодноразово розповсюджував через засоби масової інформації неправдиву інформацію про нього особисто, зокрема у виданні «Коломийські вісті» публікація від ІНФОРМАЦІЯ_1 та в інтернет виданні «Курс» від ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом першої інстанції при розгляді не були взяті до уваги заперечення апелянта, а також свідчення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що він не називав ОСОБА_2 бандитом та не ображав його честі та гідності. Також не враховано, що слова апелянта під час дискусії з позивачем не стосувались його особисто, а були його особистими оціночними судженнями його діяльності, як публічної людини, громадського активіста.

Апелянт також зазначив, що особа, яка має намір пред'явити матеріально-правову вимогу стосовно захисту честі, гідності та ділової репутації, повинна довести не лише сам факт поширення неправдивих відомостей щодо себе, а й довести, що розповсюджена інформація не є оціночним судженням.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_2 відмовити.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що жителі будинку АДРЕСА_1 03 листопада 2014 року звернулися із колективною скаргою на дії відповідача, як головного інженера КП «Коломияводоканал», яку адресували голові міста Коломия, начальнику Коломийського МВ УМВС та Коломийському міжрайонному прокуророві з тих підстав, що 01 листопада 2014 року у їхньому будинку був відсутній достатній тиск води, що зумовлювало блокування газових котлів та побутової техніки. Також зазначили, що відповідач, прибувши до них з метою з'ясування обставин, у момент, коли вони захищали своє право на нормальне водопостачання, ображав їх та позивача, наказував їхати воювати на східну Україну. При цьому заявив, що їх депутат ОСОБА_2 головний бандит м. Коломиї, що його «кришують» депутати міської ради. Також приписав відповідачу членство в партії регіонів та обзивав неграмотним і брехуном.

Відповідно до ст. 32 Конституції України Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

У ст. 270 ЦК України закріплені особисті немайнові права особи, у тому числі право на повагу до гідності та честі.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про інформацію» інформацією є - документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі.

Пунктом 6 ч. 2 ст. 47 вищевказаного закону передбачено, що за поширення відомостей, що не відповідають дійсності, ганьблять честь і гідність особи, винна особа, яка поширювала таку інформацію несе цивільно-правову відповідальність.

При цьому, п. 2 ч. 2 ст. 47 Закону України «Про інформацію» визначено, що до відповідальності також притягається особа, яка надала інформацію, що не відповідає дійсності (недостовірну інформацію).

Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Частиною третьою статті 277 ЦК України передбачено, що негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Згідно з положеннями ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила.

Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

В суді першої інстанції підтверджено той факт, що відповідач 01 листопада 2014 року ображав позивача, обзиваючи його перед жителями будинку АДРЕСА_1 злодієм та бандитом, а також говорив, що ОСОБА_2 «кришують» депутати Коломийської міської ради. Тані покази в суді дали свідки, очевидці події, які є мешканцями будинку, біля якого і сталася дана розмова між сторонами.

В даному випадку не заслуговують на увагу заперечення відповідача про те, що особи, які займають публічні посади або здійснюють публічну владу підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнавати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції.

Суд першої інстанції відхиляючи такі доводи, правильно зазначив, підлягають розмежуванню поняття громадська критика за професійну діяльність та поняття образи особистості, що мало місце у даному випадку і нічим не підтверджені.

В суді першої та апеляційної інстанцій не знайшло підтвердження посилання позивача про те, що відповідач ображав його «неграмотним та брехуном», а також членом «Партії регіонів».

Суд першої інстанції правильно встановив, що слова і терміни - бандит, бандюк, злодій, депутатське «кришування», що було наведено вище і пролунало з уст відповідача на адресу позивача, носить образливий характер, є негативною інформацією, поширеною про особу, тому її слід визнати недостовірною інформацією і такою, щопідлягає спростуванню особою, яка розповсюдила її, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Однак, погоджуючись з обраним позивачем способом спростування неправдивої поширеної інформації через засіб масової інформації, зокрема газету, що видається в м. Коломиї, суд першої інстанції порушив вимоги ч.7 ст.. 277 ЦК України, відповідно до якої спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Оскільки недостовірна інформація про особу ОСОБА_2 відповідачем була поширена перед визначеним колом осіб, а саме перед жителями будинку АДРЕСА_1, тому і її спростування повинно, на думку суду апеляційної інстанції, відбутися саме у такий спосіб.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта, що ним висловлено щодо позивача оціночні судження, оскільки висловлена ним інформація має іншу правову природу та до таких не відноситься.

Згідно з ст. 280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Судом встановлено, що після образ позивач 07 листопада 2014 року звертався до лікувальної установи, після чого йому лікарем надано рекомендації щодо лікування.

Встановивши підтвердження факту заподіяння позивачу діями відповідача моральної шкоди, суд першої інстанції визначив її у сумі 5 000 грн., не навівши мотивів для такого стягнення.

Колегія суддів вважає, що визначаючи ОСОБА_2 розмір морального відшкодування та стягнення її з ОСОБА_3 за поширену ним недостовірну інформацію щодо особи позивача, слід врахувати, що така інформація негативно вплинула на його авторитет серед виборців міста, яких він представляв у міській раді. Також це вплинуло на стан його здоров'я.

Згідно даних, що містяться у матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_2 до цієї події часто хворів, є інвалідом війни другої групи, тому у нього в результаті поширення ОСОБА_3 негативної інформації загострилися наявні у нього хвороби, що дає суду підставу, з урахування ступеня моральних страждань, задовольнити частково і визначити моральну шкоду у розмірі 2 000 гривень.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції слід скасувати і постановити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 відповідно до вищевикладених мотивів.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 487 грн.20 коп.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313,314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 12 лютого 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення. Позов задовольнити частково.

Визнати недостовірною інформацію розповсюджену ОСОБА_3 щодо ОСОБА_2, 01 листопада 2014 року, а саме, що він є «бандитом та злодієм і його «кришують» депутати Коломийської міської ради Івано-Франківської області».

Зобов'язати ОСОБА_3 після набрання даним рішенням законної сили спростувати інформацію розголошену ним 01 листопада 2014 року перед жителями будинку АДРЕСА_1 щодо ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_2 є «бандитом та злодієм і його «кришують» депутати Коломийської міської ради» на зібранні мешканців цього будинку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 дві тисячі гривень моральної шкоди та на користь держави 487, 20 гривень судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: І.В. Бойчук

В.М. Вакарук

Л.В. Ясеновенко