У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

КасьянаО.П., Попович О.В.., Савченко В.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Відкритого акціонерного товариства «Полтавський гірнично-збагачувальний комбінат», третя особа - ОСОБА_5, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 27 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 12 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом, на обґрунтування якого зазначав, що упередженим ставленням власника підприємства до нього, на порушення норм КЗпП України, власник звільнив його за відсутності правової підстави для застосування п. 2 ст.40 КЗпП України (у зв'язку із невідповідністю працівника займаній посаді внаслідок стану здоров'я, який перешкоджає продовженню даної роботи).

Позивач зазначив, що 14 червня 2013 року був прийнятий на роботу до Відкритого акціонерного товариства «Полтавський гірнично-збагачувальний комбінат» на посаду заступника начальника колони (автомобільної) в цех безрейкового транспорту, відповідно до наказу № 28к від 14.06.2013 року.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 27 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 12 жовтня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, на оцінку доказів у справі, просить скасувати рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 27 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 12 жовтня 2015 року, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Розпорядженням в.о. керівника Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.12.2015р. № 157/0/32 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ» , відповідно до пункту 2.3.52 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл справи судді Попович О.В. у зв'язку із звільненням судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_6 з посади за її заявою про відставку на підставі постанови Верховної Ради України 788-VIII від 12 листопада 2015 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, ознайомившись із запереченнями на касаційну скаргу, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4 суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, встановив та виходив з того, що причиною розірвання договору за п. 2 ст. 40 КЗпП України є такий стан здоров'я позивача, який перешкоджає належному виконанню ним трудових обов'язків, що підтверджено висновком МСЕК та висновком ЛКК МСЧ ВАТ «Полтавський гірнично-збагачувальний комбінат» та узгоджуються з висновком проведеної атестації робочого місця позивача за ознакою протипоказання фактору виробничого середовища, підтверджується кількістю та періодичністю відповідних лікарняних листів у зв'язку із перебуванням ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні, наявність відповідних медичних висновків щодо протипоказання продовження даної роботи за станом здоров'я, що може створити загрозу для його життя і здоров'я, а тому відповідач дійшов обґрунтованого висновку про невідповідності ОСОБА_4 займаній посаді за станом здоров'я. Від переведення на іншу посаду, які були запропоновані позивачу, як то передбачено ч. 2 ст.40 КЗпП України, однак останній категорично відмовлявся від запропонованих йому посад.

Висновки судів попередніх інстанції відповідають встановленим обставинам, матеріалам справи. Звільнення ОСОБА_4 відбулося з дотриманням процедури звільнення, передбаченої ч. 2 ст. 40 КЗпП України, за наявності категоричної відмови позивача від переведення на іншу роботу, серед який пропонувались і інженерні посади, трудового законодавства, на підставі підтверджуючих медичних висновків про стан здоров'я позивача.

Відповідно до п. 2 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноважним ним органом, злокрема у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконувати роботі внаслідок недостатньої кваліфікації абло стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують. Фактично доводи касаційної скарги зводяться до оцінки доказів по справі.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій, повно встановили фактичні обставини справи, вірно визначилися із характером правовідносин сторін та правовою нормою, яка підлягає до застосування при їх вирішенні, ухвалили рішення з додержанням норм ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які б, відповідно до ст. ст. 338 ЦПК України давали підставами для скасування судових рішень.

Керуючись статтями 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 27 липня 2015 року, та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 12 жовтня 2015 року, відхилити.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 27 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 12 жовтня 2015 року , залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Касьян О.П., Попович О.В., Савченко В.О.