РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року Справа №542/1764/13-ц

2/542/246/15

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Івка В.М.,

при секретарі Зимівець Ю.А.,

з участю позивача ОСОБА_1,

її представника ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

його представника адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Нові Санжари, вул. Леніна, 32, Полтавської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна та визнання права власності-,

встановив :

15.08.2013 року позивачка звернулася з позовом до відповідача, де прохає:

-встановити факт проживання однією сімєю чоловіка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та жінки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 07.07.1999 року по жовтень 2010 року;

- визнати житловий будинок, що знаходиться по вул. Береговій, 28 у смт. Нові Санжари, Полтавської області, збудований за час спільного проживання однією сімєю чоловіка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та жінки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, спільною сумісною власністю чоловіка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та жінки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2;

- виділити та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарчими будівлями, що знаходиться по вул. Береговій, 28 у смт. Нові Санжари, Полтавської області;

- виділити та визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарчими будівлями, що знаходиться по вул. Береговій, 28 у смт. Нові Санжари, Полтавської області;

- стягнути з ОСОБА_3 грошову компенсацію 1/2 частки у праві власності на транспортний засіб, мікроавтобус PEUGEOT BOXER TD, 1997 року випуску, колір білий, кузов № НОМЕР_1, реєстраційний № ВІ106-45СК;

-виділити ОСОБА_3 та визнати за ним право власності на майно, що знаходиться у нього, а саме: телевізор марки SONY вартістю 3000 грн., холодильник марки INDEZIT вартістю 2000 грн., кухонний комбайн марки BRAUN-700 вартістю 900 грн., пароварку марки BRAUN вартістю 500 грн., фритюрницю марки TEFAL вартістю 400 грн., пилосос марки SAMSUNG вартістю 450 грн., дитячу стінку «Юніор» вартістю 1600 грн., меблі у спальню «Соня» вартістю 2100 грн., мякий куточок 9000 грн., меблі кухонні «Оля» вартістю 2200 грн., мякий куточок на кухню вартістю 920 грн., меблі у прихожу вартістю 2100 грн., пральна машина-автомат 2000 грн., газовий котел марки Юнкерс 3200 грн., фільтр для води - 3200 грн., обладнання для ремонту автомобіля 3000 грн., музичний центр 1200 грн.;

-стягнути з ОСОБА_3 грошову компенсацію 1/2 частки у праві власності на дрібне побутове майно, набуте у шлюбі в сумі 17 285 грн. (сімнадцять тисяч двісті вісімдесят пять) грн.

Ухвалою суду від 28.08.2013 року відкрите провадження у справі.

1)
року позивачка подала уточнену позовну заяву, де прохає:

- встановити факт проживання однією сімєю чоловіка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та жінки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 07.07.1999 року по жовтень 2010 рік;

- визнати житловий будинок, що знаходиться по вул. Береговій, 28 у смт. Нові Санжари, Полтавської області, збудований за час спільного проживання однією сімєю чоловіка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та жінки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, спільною сумісною власністю чоловіка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та жінки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2;

- виділити та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарчими будівлями, що знаходиться по вул. Береговій, 28 у смт. Нові Санжари, Полтавської області, а саме: квартиру № 1, що складається з:

веранди (І) загальною площею 7,1 м2;

передпокою (1-1) загальною площею 19,3 м2;

кухні (1-2)загальною площею 16,8 м2;

житлової кімнати (1-9) загальною площею 19,2 м2;

частину коридору (1-За) загальною площею 6,2 м2.

всього по квартирі 68,6 м2;

- виділити та визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарчими будівлями, що знаходиться по вул. Береговій, 28 у смт. Нові Санжари, Полтавської області, а саме: квартиру № 2, що складається з:

житлової кімнати (1-8) загальною площею 26,4 м2;

передпокою (1-7) загальною площею 14,8 м2;

кухні (1 -6)загальною площею 15,0 м2;

ванни (1-4)загальною площею 6,8 м2;

частину коридору (1-3Б)загальною площею 4,6 м2;

вбиральні (1-5) загальною площею 1,0 м2.

всього по квартирі 68,6 м2.

- стягнути з ОСОБА_3 грошову компенсацію1/2 частки у праві власності на транспортний засіб, мікроавтобус PEUGEOT BOXER TD, 1997 року випуску, колір білий, кузов № НОМЕР_2, реєстраційний № НОМЕР_3 в сумі 25287 (двадцять пять тисяч двісті вісімдесят сім)грн. 97 коп.

- виділити ОСОБА_3 та визнати за ним право власності на майно, що знаходиться у нього, а саме: телевізор марки SONY вартістю 3000 грн., холодильник марки 1NDEZIT вартістю 2000 грн., кухонний комбайн марки BRAUN-700 вартістю 900 грн., пароварку марки BRAUN вартістю 500 грн., фритюрницю марки TEFAL вартістю 400 грн., пилосос марки SAMSUNG вартістю 450 грн., дитячу стінку «Юніор» вартістю 1600 грн., меблі у спальню «Соня» вартістю 2100 грн., мякий ОСОБА_3 9000 грн., меблі кухонні «Оля» вартістю 2200 грн., м'який куточок на кухню вартістю 920 грн., меблі у прихожу вартістю 2100 грн., пральна машина-автомат 2000 грн., газовий котел марки Юнкерс 3200 грн., фільтр для води - 3200 грн., обладнання для ремонту и) автомобіля 3000 грн., музичний центр 1200 грн.

- стягнути з ОСОБА_3 грошову компенсацію 1/2 частки у праві власності на дрібне побутове майно, набуте у шлюбі, в сумі 17285 грн. (сімнадцять тисяч двісті вісімдесят пять) грн.

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, а саме 2000 грн. 00 коп. за проведення судової будівельно-технічної і оціночної експертизи, 2265 грн. 19 коп. за проведення судової автотоварознавчої експертизи, 3654 грн. 00 коп. та 114 грн. 70 коп. судового збору за подачу позовної заяви, а всього 8 033 (вісім тисяч тридцять три) грн. 89 коп.

В судовому засіданні позивачка, її представник позовні вимоги підтримали.

Відповідач, його представник проти позову заперечують, зокрема з тих підстав, що позивачкою пропущений визначений законом загальний трирічний строк позовної давності для звернення до суду, про що подали відповідну письмову заяву (т. 2 а. с. 236-237)

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, та давши належну оцінку доказам у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

?Судом встановлено, що сторони проживали у зареєстрованому шлюбі з 15.10.1988 року по 15.01.1998 року.

В період із 04.11.1998 року по 06.07.1999 року позивачка проживала у зареєстрованому шлюбі з гр. ОСОБА_5, а з 07.07.1999 року, після примирення з відповідачем, стала проживати з ним разом, у фактичних шлюбних стосунках, продовжуючи вести спільне господарство за адресою смт. Нові Санжари, вул. Берегова, 28, спільний бізнес, займатися вихованням сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Даний факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні як поясненнями самих сторін, так і свідків, матеріалами справи, фотографіями, де зафіксовані епізоди їхнього спільного життя.

За час проживання, як у зареєстрованому шлюбі, так і у фактичних шлюбних стосунках, сторони збудували житловий будинок за вищевказаною адресою.

30.05.2000 року відповідач отримав свідоцтво про право власності на житловий будинок по вул. Береговій, 28, смт. Нові Санжари, та зареєстрував його в Полтавському бюро технічної інвентаризації 30.05.2000 року за №19 (т. 2 а. с. 139) (т. 1 а. с. 18-24).

Також,25.06.2002 року сторонами придбаний, за спільні кошти, автомобіль «PEUGEOT BOXER TD» д.н.з. 106 45 СК, зареєстрований на імя відповідача та переданий ним у заставу ЗАТ «ПроКредит Банк», по договору застави транспортного засобу №2039-Д32 від 13.12.2006 року, де відповідач ОСОБА_3 виступає як майновий поручитель позивачки ОСОБА_1 по укладеному нею з банком кредитному договору від 27.04.2006 року №014/0003/82/53931 (т. 1 а. с. 10, 11, 16).

Як зазначає у позовній заяві ОСОБА_1 на даний час вказаний автомобіль перебуває у заставі «ПроКредит Банку» так як нею, до цього часу, не виконанні зобовязання по кредитному договору.

Як убачається з висновку №01-04 судової автотоварознавчої експертизи від 14.05.2015 року з 29.11.2012 року, власником автомобіля НОМЕР_4 є ОСОБА_7, № кузова автомобіля якого ідентичний № кузова автомобіля переданого у заставу банку, а тому можна стверджувати, що це є один і той самий автомобіль, утилізаційна вартість якого становить 50 575 грн. 94 коп., з додаванням вартості металобрухту, що залишиться (т. 2 а. с. 178-207).

Дійсно, як визначено ст. 74 СК України, на що звертає увагу позивач, якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Однак, при цьому слід врахувати також і керівні розяснення Пленуму Верховного Суду України, який у постанові від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», звертає увагу на те, що розподілу підлягає майно, спільно нажите подружжям, наявне на час припинення спільного ведення господарства.

В даному випадку таким майном є житловий будинок та мікроавтобус.

Що ж до іншого майна, зазначеного в позовній заяві, позивачкою не надано належних доказів щодо цього.

З викладеного слідує, що у разі доведення факту проживання однією сімєю у фактичних шлюбних стосунках з відповідачем, підлягають і задоволенню її позовні вимоги в частині, що стосується житлового будинку та мікроавтобуса, а в іншій частині позов підлягає залишенню без задоволення, за недоведеністю позовних вимог належними доказами.

Однак, суд приходить до висновку, що позивачкою не надано належних доказів стосовно того що, як вона зазначає у позовній заяві, з відповідачем вона проживала у фактичних шлюбних стосунках до жовтня 2010 року.

Суд вважає доведеним, що фактично їх шлюбні стосунки припинилися раніше 18 липня 2010 року.

Встановлено, що саме цього числа ОСОБА_1, з власної ініціативи залишила господарство, де вони проживали з відповідачем, та забрала речі та майно.

Даний факт підтверджується зокрема показаннями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та показаннями відповідача ОСОБА_3,згідно яких, 28.07.2013 року, повернувшись з відпочинку,він виявив відсутність ОСОБА_1 та її речей в будинку, де вони проживали.

В цей же день він, знаючи про наміри ОСОБА_1 щодо припинення з ним стосунків та про її звязок із гр. ОСОБА_13, поїхав у господарство до останнього, що по провулку Піонерському, 17, в смт. Нові Санжари, де особисто переконався в тому, що там ОСОБА_1 проживає з господарем будинку ОСОБА_13

Таким чином,встановлений судом період спільного проживання позивачки з відповідачем у фактичних шлюбних стосунках,не є для неї юридично значимим,оскільки не тягне за собою виникнення для неї прав,то у його визнанні слід відмовити.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 цього ж Кодексу, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 цього ж Кодексу, позовна давність підлягає обовязковому застосуванню судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, а згідно ч. 4 цієї ж статті цього ж Кодексу, сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у спорі.

Таким чином, суд обраховує строк позовної давності з 28.07.2010 року по 28.07.2013 року.

Оскільки позовна заява подана позивачкою 15.08.2013 року, після закінчення цього строку, за відсутності клопотання про його поновлення, суд приходить до висновку, що саме з цих підстав слід відмовити в позові.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 215, 218 ЦПК України, ст. ст.256,257,267 ЦК України, суд, -

вирішив :

В позові відмовити повністю,в зв»язку зі спливом позовної давності.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Новосанжарський районний суд.

Суддя (підпис)

З оригіналом вірно

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_14