АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1906/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 48 Романенко В.А.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоСіренка Ю. В.
суддівМіщенка С. В. , Трюхана Г. М.
при секретаріРибасюк О. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів, заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку.

В обґрунтування позовних вимог, вказувала про те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7

Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач зобов'язаний утримувати свою малолітню дитину, однак від цього обов'язку ухиляється.

Як їй відомо, відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, тому розмір аліментів може бути визначений в твердій грошовій сумі.

Натомість їх дитина постійно потребує нормального харчування, одягу та догляду. Усе це потребує значних коштів і вона сама не здатна в повній мірі цього забезпечити.

Крім того, згідно ст. 84 СК України вона має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Просила суд стягнути на її користь з ОСОБА_7 на утримання дитини ОСОБА_8 аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення нею повноліття. Стягнути на її користь з ОСОБА_7 кошти на своє утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі 500 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_8 у розмірі 800 грн. щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи з 02.06.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що оскаржуваним рішенням порушуються її майнові права та майнові права її малолітньої дитини. Крім того, вважає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а тому просить рішення змінити, задовольнивши її позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам Закону рішення суду відповідає не в повній мірі.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов та стягуючи з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки в твердій грошовій сумі 800 грн., виходив з принципу справедливості, добросовісності та розумності.

З такими висновками суду погоджується й колегія суддів, оскільки останні зроблені у відповідності з вимогами Закону, узгоджуються з матеріалами справи та фактичними обставинами.

За загальним правилом способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

З'ясовано, що між сторонами така домовленість відсутня.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_6 щодо стягнення з відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини аліментів в твердій грошовій сумі 800 грн., починаючи з 2 червня 2015 року, тобто, з часу звернення позивача з даним позовом до суду.

Так, встановлено, що відповідач ОСОБА_7 на даний час офіційно не працевлаштований, має мінливий та непостійний заробіток.

Визначення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. не буде суперечити закону, та порушувати право дитини, оскільки сума аліментів в розмірі 800 грн. на дитину не буде меншою ніж визначена законом. Розмір аліментів на кожну дитину не повинен бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з січня 2015 року становить 1032 грн. Крім того, позивач отримує допомогу по догляду за дитиною до трьох років у розмірі 860 грн.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч. 2 ст. 184 СК України).

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції в частині відмови у стягненні аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х років.

Зокрема, до такого висновку суд дійшов, виходячи із того, що відповідач ОСОБА_7 не має достатнього матеріального забезпечення, оскільки на момент розгляду справи не працює, в зв'язку з чим не може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини.

З такими висновками не може погодитись колегія суддів.

Так, особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Відповідно до ч. 3 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Висновки суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та вимогах Закону.

Однією з необхідних умов отримання дружиною (чоловіком) аліментів є спроможність другого з подружжя надавати матеріальну допомогу, причому останнього не можна визнати неспроможним це робити у зв'язку з тим, що він, будучи працездатним, не працює без поважних причин чи має інших утриманців, оскільки законом не передбачено таких підстав звільнення від сплати аліментів.

При цьому, суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову в цій частині, зазначеного не врахував та дійшов помилкового висновку про те, що відсутність у відповідача роботи є підставою для відмови в позові.

Відповідно до ст. 182 СК та з урахуванням вимог ст.214 ЦПК України суд при визначенні розмірів аліментів повинен з'ясувати і врахувати: стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів і наявність у нього інших дітей та інші обставини, які мають істотне значення.

Суд зазначених вимог закону не дотримався і ухвалив рішення в цій частині, яке не в повній мірі відповідає вимогам ст.213 ЦПК України.

З огляду на вказані обставини, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду, скасувавши його в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_7 аліментів на користь ОСОБА_6 на її утримання до досягнення дитиною 3-річного віку та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 аліменти на користь ОСОБА_6 на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку в сумі 400 грн., що відповідає як обставинам справи, так і вимогам ст. ст.. 75, 76, 84, 182 СК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів змінити, скасувавши його в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_7 аліментів на користь ОСОБА_6 на її утримання до досягнення дитиною 3-річного віку.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 аліменти на користь ОСОБА_6 на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку в сумі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :