Єдиний унікальний номер 233/1034/15-ц Номер провадження 22-ц/775/134/2015
Головуючий у 1 інстанції Бєлостоцька О.В.
Доповідач Осипчук О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„01 липня 2015 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого-судді: Осипчук О.В.,

суддів: Дундар І.О., Тимченко О.О.,

при секретарі: Парфенюку Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Артемівську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 квітня 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції, заінтересована особа Луганський національний аграрний університет,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 квітня 2015 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що судом безпідставно не прийнято до уваги той факт, що державний виконавець неодноразово незаконно виносив постанову про закінчення виконавчого провадження, до цього часу не винесено постанову про стягнення заборгованості за час вимушеного прогулу. Висновок суду про те, що виконавчий лист про стягнення заборгованості на виконання до Костянтинівського ВДВС не надходив, тому і не проводилося стягнення, є хибним і зробленим з порушенням норм чинного законодавства, оскільки при поновленні на роботі одночасно заявляються і вимоги про стягнення заборгованості за час вимушеного прогулу.

Сторони до апеляційного суду не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом направлення судових повісток та відправлення телефонограм, які зареєстровані в Журналі телефонограм № 1 за номерами 108-110 (а.с.70-72).

Відповідно до ст. 305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Апеляційний суд враховуючи, що сторони повідомлені про час і місце розгляду справи і від них не надійшло заяви про відкладення розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу у відсутність осіб, що не зявилися за викликом суду.

Апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Судом першої інстанції визнано встановленим, що відповідно до рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 червня 2010 року, яке набрало законної сили 29 жовтня 2010 року, позов ОСОБА_1 до Луганського національного аграрного університету задоволено. ОСОБА_1 поновлено на посаді механіка відокремленого підрозділу Костянтинівського технікуму Луганського національного аграрного університету та стягнуто на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 2677 грн. 73 коп. 15 червня 2010 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області на виконання зазначеного рішення в частині негайного виконання про поновлення позивача на роботі видано виконавчий лист № 2-340/10. 22 листопада 2010 року ОСОБА_1 отримав виконавчий лист по справі № 2-340/10 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що підтверджується його заявою.

Згідно довідки ВДВС Костянтинівського МРУЮ від 14 квітня 2015 року № 5916 на виконання до зазначеного відділу протягом періоду 2010-2015 років не надходив виконавчий лист № 2-340/10 про стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу. При перевірці державного реєстру виконавчих проваджень встановлено, що даний виконавчий лист 29 листопада 2010 року було прийнято на виконання Артемівським відділом державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції, виконавче провадження завершено, виконавчий лист виконаний. Відповідно до листа Луганського національного аграрного університету (а.с.27) виконавчий лист № 2-340 щодо стягнення на користь ОСОБА_1 втраченого заробітку в сумі 2677 грн. 73 коп. було направлено до Артемівського ВДВС Луганського МУЮ, а сума за цим виконавчим листом (за мінусом обовязкових податків та зборів) була сплачена 10 січня 2011 року, що підтверджується квитанцією.

Відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції керувався ст. ст. 11,17, 19, 20 ЗУ «Про виконавче провадження» і виходив з того, що ОСОБА_1 не передавався на виконання до ВДВС Костянтинівського МРУЮ виконавчий лист по цивільній справі № 2-340/10 про стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, отриманий ним 22 листопада 2010 року, то відповідно виконавче провадження з приводу виконання цього виконавчого документу державним виконавцем ВДВС Костянтинівського МРУЮ не відкривалось, отже підстави для здійснення будь-яких виконавчих дій були відсутні.

Висновки суду є законними та обґрунтованими.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд першої інстанції вірно дійшов висновку про безпідставність вимог ОСОБА_1 з огляду на положення вимог Закону України «Про виконавче провадження» при примусовому виконанні рішення суду.

Довід скарги про те, що ВДВС Костянтинівського МРУЮ був зобовязаний на підставі виконавчого листа від 15 червня 2010 року про його поновлення на роботі виконати рішення суду також і в частині стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, до уваги не приймається, оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний здійснити заходи для виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання (виконавчому документі), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом.

Таким чином, рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ. Судом вірно встановлено, що до ВДВС Костянтинівського МРУЮ не надходив на примусове виконання виконавчий лист, в якому би зазначалося про виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, тому виконавчі дії не проводилися і предмет оскарження фактично відсутній.

Інші доводи апеляційної скарги стосуються дій державного виконавця щодо виконавчого документа щодо поновлення на роботі, який не є предметом розгляду по даній справі.

Таким чином судом першої інстанції повно та всебічно зясовані усі обставини справи, наданим доказам дана належна правова оцінка, наведені в апеляційній скарзі доводи до уваги не приймаються, оскільки не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.307,312,315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: