Малиновський районний суд м.Одеси
Справа №2-1651/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2010 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Дрішлкжа А.І.,

при секретарі судового засідання - Шер-Алієвої В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Виконавчий комітет Одеської міської ради про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовом, який уточнив в процесі розгляду справи, до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Виконавчий комітет Одеської міської ради про визнання права власності.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що його батькам на праві власності належала 1/2 частина будинку №51 по вул.Гранатна у м.Одесі.

В позовній заяві позивач просив усунути перешкоди в користуванні спірним майном з боку відповідачки - ОСОБА_4, та визнати за позивачем право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Гранатна, 51.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що починаючи з 1991 року його родина мешкала в спірному будинку, розташованому за адресою м. Одеса, вул. Гранатна, 51. Цей будинок належав його батькам - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (мати позивача). В 2008 році батько позивача помер, і будинок залишився у володінні ОСОБА_1 та ОСОБА_4, які й досі в ньому мешкають. Після смерті батька в 2008 році позивачем була здійснена реконструкція буднику, а саме: укріплені всі несучі конструкції першого поверху 1/2 частини житлового будинку та добудований другий поверх - над першим поверхом була зведена ще одна кімната, повністю ідентична кімнаті, яка розташована на першому поверсі. При цьому всі витрати на здійснення реконструкції були понесені ОСОБА_1, а за домовленістю з ОСОБА_4, після завершення реконструкції вона повинна була відступити свою частку позивачу.

Проте, в подальшому, незважаючи на домовленості сторін відповідачка ОСОБА_4 - відмовилась від переоформлення будинку на позивача - ОСОБА_1, що стало причиною звернення до суду з позовом.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі.

Відповідачі у судовому засіданні позов визнали, що відображено у журналі судового засідання. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи з 1962 року спірний будинок, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Гранатна, 51, належав батьку позивача та його сестрі: ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (відповідачка), які успадкували будинок від - ОСОБА_7 (діда позивача), який помер в 13.08.1962 р. Після смерті ОСОБА_8 батько та тітка позивача розділили будинок в рівних частках. Належність /г будинку померлому батьку позивача - ОСОБА_6 підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, оформлене 15.06.1992 р. державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_9, зареєстроване в реєстрі за №3-6202.

Домоволодіння було прийнято в експлуатацію 23.07.1991 р., що підтверджується випискою з рішення виконавчого комітету Малиновської районної ради народних депутатів № 855 від 23.07.1991 р. Як вбачається з Акту введення будинку в експлуатацію від 30.08.1991 р. основна частина будівельних робіт була виконана в період з 1956 р. по 1987 р. Право власності на спірне домоволодіння було зареєстровано в рівних частках по Уг за ОСОБА_6 та ОСОБА_10, що підтверджується відповіддю КП «ОМБТІ та РОН» вих. №97540.67, приєднаної до матеріалів справи.

ОСОБА_6 помер в 2008 році, про що було оформлено свідоцтво про смерть № 161907 від 22.10.2008.

Внаслідок експлуатації будинку частина, яка належала родині ОСОБА_6 вимагала проведення ремонтних робіт, які були виконані позивачем - ОСОБА_1. Даний факт визнається обома відповідачами. Через проведену реконструкцію частина домоволодіння, яка належить родині ОСОБА_1 складається з: перший поверх, літера АІ: кухня площею 8,3 кв. м. (приміщення АІ 1-1), коридор площею 4,7 кв.м. (приміщення АІ 1-2), житлова кімната площею 26,9 (приміщення АІ 1-3), санвузол площею 4,2 кв.м. (приміщення АІ 1-5); другий поверх, літера АІІ: житлова кімната площею 32,6 кв.м. (приміщення АІІ 1-6); надвірні споруди: гараж, літера 2Е - площею 26,1 кв. м. (літера 2Е), огорожа (№5, №6 та № 7), що підтверджується копію технічного паспорту від 04.06.2009 р. приєднаного до матеріалів справи.

Оскільки між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було досягнуто домовленості, що всі витрати з проведення реконструкції будинку будуть понесені позивачем, а замість грошової компенсації його витрат на ОСОБА_1 буде оформлене право власності на реконструйовану частину будинку, яка належала родині ОСОБА_1 і встановлені обставини визнаються сторонами, а тому відповідно до ст. 61 ЦПК України не потребують доведення, то суд виходить з факту укладання відповідного договору, який встановлює правовий режим співвласності між сторонами.

Чинним законодавством України передбачено два порядку прийняття до експлуатації житлових будинків: прийняття до експлуатації закінчених будівництвом обєктів, що будувались відповідно до затвердженого проекту, прийняття до експлуатації закінчених будівництвом обєктів, що споруджувались без затвердженого проекту та дозволу. ЦК України встановлює можливість визнання права власності за певних умов, при цьому не містить додаткових умов, які повязані безпосередньо з процедурою здійснення будівельних робіт. Відповідно формальні порушення процедури не можуть впливати та визначати можливість або неможливість визнання права власності, якщо це прямо не передбачено законом. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (законного користувача, який зокрема користується захистом і проти власника) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. При системному тлумаченні ст. 376 ЦК України вбачається, що для застосування ч. 5 ст. 376 ЦК України суд повинен встановити наявність права власності чи користування на земельну ділянку особи, що просить визнати права власності, відсутність наявності порушень будівельно-технічних, санітарних норм при здійсненні самочинного будівництва, відсутність порушення прав інших осіб. Оскільки до матеріалів справи приєднано документи, що свідчать про відведення земельної ділянки в установленому законом порядку, зокрема акт визначення меж № 199 від 22.11.1951 р., дозвіл на виконання робіт № 438 від 17.12.1951 р. та генеральним планом земельної ділянки, складеного 03.02.1952 р., то суд в цій частині вважає виконаними умови статті 376 ЦК України в частині землекористування. Крім того, факт укладання 15.11.1951 р. договору забудови земельної ділянки №1340, на якій знаходиться спірний будинок підтверджується актом прийняття будинку в експлуатацію від 30.08.1991 р., затвердженого Виконавчим комітетом Малиновської районної ради народних депутатів №855 від 23.07.1991 р., в якому є відповідні посилання на правовий режим земельної ділянки.

Під час розгляду справи судом за клопотанням позивача було призначено судову будівельно- технічну експертизу (а.с. 48-49), висновок якої приєднано до матеріалів справи. Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи, проведеної експертом НВЦ «ЕКОСТРОЙ», Уі частина житлового будинку №51 по вул. Гранатна у м. Одесі, що належить родині ОСОБА_1 відповідає нормативно-технічним вимогам Державних будівельних норм України, та „Будівельних норм і правил, що ставляться до житлових приміщень та інших споруд. Також експертизою встановлено, що будинок не знаходиться в аварійному стані, можливе збереження реконструкції Уг житлового будинку та можливе виділення в самостійний житловий обєкт ? житлового будинку, що належить родині ОСОБА_1 та знаходиться за адресою: м. Одеса, вул.Гранатна, буд.№51, права третіх осіб при проведенні реконструкції не порушені.

При задоволенні позовних вимог суд також враховує, що матеріалами справи підтверджується не тільки можливість збереження реконструкції спірної частини будівлі, але й можливість її виділення в самостійний житловий обєкт з присвоєнням цьому будинку окремої поштової адреси. Так, відповідно до довідки КП «Право» вих. №2033/1-10 від 29.06.2010р. на підставі замовлення ОСОБА_1 від 14.06.2010 р. №730 було зарезервовано наступну адресу обєкта нерухомого майна: житловий будинок, місто Одеса, вул. Гранатна, 51-А.

Право на виділ частки майна співвласника передбачене ст. 370 ЦК України, тобто позивач завив вимогу в межах наданих йому законом повноважень власника.

Здійснивши будівництво позивач права інших осіб не порушив, що підтверджується відповідним експертним висновком. Відповідно до ст.1 Першого Протоколу до „Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Згідно зі ст. 317 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Відповідно до норм ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Враховуючи неможливість оформити право власності на самочинно реконструйоване приміщення в адміністративному порядку, а також відсутності встановлених ст. 376 ЦК України обставин, що унеможливлюють визнання права власності на самочинно реконструйоване майно у судовому порядку суд задовольняє заявлені позовні вимоги.

Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень Державний реєстр прав на нерухоме майно та їх обмежень (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, яка містить відомості про речові права на нерухоме майно, їх обмеження, суб'єктів речових прав, технічні характеристики об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо), кадастровий план земельної ділянки, а також відомості про правочини, вчинені щодо таких об'єктів нерухомого майна. Згідно з ч. 6 ст. 12 зазначеного Закону порядок ведення Державного реєстру прав встановлюється Кабінетом Міністрів України. У ч.5 Прикінцевих Положень Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень вказано, до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація обєктів нерухомості проводиться підприємствами бюро технічної інвентаризації. Наказом Міністерства юстиції України Про затвердження Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно від 07.02.2007 року встановлено, що з метою належного забезпечення захисту права власності на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб до запровадження єдиної системи державної реєстрації прав власності на нерухоме майно та до введення в дію Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ) здійснюють реєстрацію прав власності на нерухоме майно, відповідно до затвердженого цим наказом Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно, яке визначає порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно в Україні та спрямоване на забезпечення визнання та захисту цих прав (п. 1.1.).

За переліком правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на обєкти нерухомого майна, що міститься у Тимчасовому положенні про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, що затверджений Наказом Міністерства Юстиції України від 07.02.2002 р., із змінами, внесеними згідно з Наказом Мінюсту N 36/5 від 17.05.2004 р., рішення суду є правовстановлюючим документом для визнання права власності особи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 41, 47, 55 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 16, 317,321,370, 376 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 208, 209, 212, 213-215, 217 ЦПК України, СУД -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Виконавчий комітет Одеської міської ради про визнання права власності - задовольнити в повному обсязі.

Виділити ? частину домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Гранатна, 51, загальною площею 76,7 кв.м., житловою площею 59,5 кв.м., підсобна площа - 17,2 кв.м., який в цілому складається з наступних приміщень: перший поверх - кухня площею 8,3 кв. м. (А1-1), коридор площею 4,7 кв.м. (А1-2), житлова кімната площею 26,9 (А1-3), санвузол площею 4,2 кв.м. (А1-5); другий поверх - житлова кімната площею 32,6 кв.м. (А 1-6); надвірні споруди - гараж площею 26,1 кв. м. (літера 2Е), огорожа № 5, № 6 та № 7 в самостійне домоволодіння з адресою: м. Одеса, вул. Гранатна, 51-А.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) право власності на нерухоме майно - житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Гранатна, 51 А, загальною площею 76,7 кв.м., житловою площею 59,5 кв.м., підсобна площа - 17,2 кв.м., який в цілому складається з наступних приміщень: перший поверх - кухня площею 8,3 кв. м. (А1-1), коридор площею 4,7 кв.м. (А1-2), житлова кімната площею 26,9 (А1-3), санвузол площею 4,2 кв.м. (А 1-5); другий поверх - житлова кімната площею 32,6 кв.м. (А 1-6); надвірні споруди - гараж площею 26,1 кв. м. (літера 2Е), огорожа № 5, № 6 та № 7.

Встановити порядок виконання рішення суду згідно з яким це рішення у разі набрання ним законної сили є підставою для реєстрації ОМБТІ та РОН права власності за ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) - житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Гранатна, 51-А, загальною площею 76,7 кв.м., житловою площею 59,5 кв.м., підсобна площа - 17,2 кв.м., який в цілому складається з наступних приміщень: перший поверх - кухня площею 8,3 кв. м. (А1-1), коридор площею 4,7 кв.м. (А1-2), житлова кімната площею 26,9 (А1-3), санвузол площею 4,2 кв.м. (А1-5); другий поверх - житлова кімната площею 32,6 кв.м. (А 1-6); надвірні споруди - гараж площею 26,1 кв. м. (літера 2Е), огорожа № 5, № 6 та № 7 як самостійного домоволодіння.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк зі дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.І. ДРІШЛЮК