Справа № 202/789/15-ц
Провадження 2/0202/1884/2015
13 липня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді: Слюсар Л.П.
за участю секретаря: Фісун К.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради, треті особи Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Комунальне підприємство «Бюро обліку майнових прав та діяльністю з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,-
В січні 2015 року позивачі звернулися до суду з позовом до Дніпропетровської міської ради, треті особи: Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2015 року в якості третьої особи було залучено Комунальне підприємство «Бюро обліку майнових прав та діяльністю з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради.
В обґрунтування своїх вимог позивачі в позовній заяві посилаються на те, що 17.04.1992 року помер ОСОБА_4, після його смерті відкрилася спадщина на ? частину житлового будинку № 188, розташованого по вул. Кривоноса у м. Дніпропетровську. Як спадкоємець першої черги спадкоємців за законом спадщину прийняла в силу проживання в будинку разом з чоловіком ОСОБА_5 на день його смерті.
Після смерті ОСОБА_5 24.10.2013 року відкрилася спадщина у вигляді будинку № 188 по вул. Кривоноса у м. Дніпропетровську, право власності на який ОСОБА_5 набула за своє життя. До складу спадкового майна, залишеного після смерті ОСОБА_5, увійшла ще й ? частина житлового будинку № 188 по вул. Кривоноса у м. Дніпропетровську, залишена після смерті чоловіка, ОСОБА_4
Дочка ОСОБА_5 та ОСОБА_4, ОСОБА_6, яка доводиться матір'ю для ОСОБА_1, померла 29.10.2012 року до відкриття спадщини, залишеної після смерті ОСОБА_5 Враховуючи зазначене, спадкоємицями першої черги спадкового майна, залишеного після смерті ОСОБА_5, є ОСОБА_1, як онука (спадкування за правом представлення), та ОСОБА_2, як син померлої.
З метою прийняття спадщини, ОСОБА_1, ОСОБА_2 до приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу було подано заяви про прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено з тих підстав, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.
Про те, що ОСОБА_5 не зареєструвала право власності на житловий будинок № 188 по вул. Кривоноса у м. Дніпропетровську, позивачі дізналися лише після отримання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.
З цих підстав позивачі змушені звернутися до суду для визнання за ними права власності за кожним на ? частину будинку № 188 по вул. Кривоноса у м. Дніпропетровську із надвірними будівлями.
В судовому засіданні представники позивачів підтримали позовну заяву та просили суд позов задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином, причину неявки суд не повідомили.
Представник третьої особи Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином, причину неявки суд не повідомили.
Третя особа Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 в судове засідання не зявився. Відповідно до заяви просив суд розглядати справу в його відсутності.
Представник третьої особи Комунального підприємства «Бюро обліку майнових прав та діяльністю з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради в судове засідання зявився. Просив суд відмовити в задоволені позовних вимог.
Представники позивачів не заперечували щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд вважає за можливим розглянути справу за наявними доказами.
Суд, вислухавши пояснення представників позивачів, представника третьої особи, дослідивши докази по справі, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що 14.04.1959 року Амур-Нижньодніпровською районною радою депутатів трудящих було прийнято рішення № 878 про відвід земельної ділянки ОСОБА_7 під будівництво індивідуального житлового будинку за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Кривоноса, № 188 .
Відповідно до Акту відводу земельної ділянки № б/н від 21.05.1959 року, 21 травня 1959 року був здійснений відвід у натурі земельної ділянки, за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Кривоноса, № 188, загальною площею 590 кв. м. (а. с. 11).
11.12.1959 року між ОСОБА_4 та Відділом комунального господарства Амур-Нижньодніпровського району був укладений договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до п'яти включно житловою площею не більше 60 кв. м. № б/н, відповідно до якого ОСОБА_4 було надано на праві безстрокового користування земельну ділянку загальною площею 590 кв. м. за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Кривоноса, № 188 для будівництва одноповерхового житлового будинку, житловою площею 23,85 кв.м. з кількістю 2 кімнати (а. с. 14, 15). Будівництво житлового будинку № 188, розташованого по вул. Кривоноса у м. Дніпропетровську було закінчено у 1971 році.
Означений будинок з відповідними господарськими спорудами був прийнятий в експлуатацію на підставі Акту прийому індивідуального житлового будинку № б/н. Встановлено, що будівля має 1 поверх, 4- житлових кімнати та житлову площу 37,0 кв.м. (а. с. 16, 17).
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували в шлюбі з 30 червня 1957 року, що підтверджується Свідоцтвом про укладання шлюбу що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-КЕ № 316382 ( а.с.18). Будівництво будинку №188, розташованого по вул. Кривоноса у м. Дніпропетровську закінчено у 1971 році, коли сторони перебували у шлюбі.
Відповідно до ст.22 Кодексу про шлюб та сімю України, майно набуте подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має право володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.
Відповідно до Довідки ДМБТІ від 03.03.2014 року №2135 станом на 31.12.2012 року в інвентаризаційній справі відсутні відомості щодо реєстрації права власності за адресою: вул. Кривоноса,188.
В житловому будинку за № 188 по вул. Кривоноса у м. Дніпропетровську проживали подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які доводяться батьками для ОСОБА_2, та дідусем з бабусею для ОСОБА_1.
Як вбачається з матеріалів справи, 17.04.1992 року помер ОСОБА_4 (а. с. 19). Спадкоємцем першої черги була його дружина ОСОБА_5 та діти. В судовому засіданні встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилася.
Дружина померлого ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_4 продовжувала проживати у вищевказаному будинку та фактично користувалася та володіла даним будинком ( ст.549 ЦК України в редакції 1963 року). Вищезазначене підтверджується Домовою книгою по будинку № 188, розташованому по вул. Кривоноса у м. Дніпропетровську, та копією паспорта ОСОБА_5, де на стор. 11 вказано, що у будинку № 188 по вул. Кривоноса вона зареєстрована з 04.07.1972 року (а. с. 20-29, 30).
Відповідно до свідоцтва про смерть від 25.10.2013 року серія І-КИ № 534741, 24.10.2013 року померла ОСОБА_5, про що в Книзі реєстрації смертей 25.10.2013 року був зроблений відповідний актовий запис за № 1102 (а. с. 31).
Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Крім того, за ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 є дочкою ОСОБА_5 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження 22.12.1965 року серії І-ЯК № 031753 (а. с. 32).
Відповідно до свідоцтва про смерть від 30.10.2012 року серії І-КИ № 486395, ОСОБА_6, яка доводиться матір'ю для ОСОБА_1, померла 29.10.2012 року до відкриття спадщини, залишеної після смерті ОСОБА_5 Враховуючи зазначене, спадкоємцями першої черги спадкового майна, залишеного після смерті ОСОБА_5, є ОСОБА_1, як онука (спадкування за правом представлення), та ОСОБА_2, як син померлої (а. с. 34).
З метою прийняття спадщини, ОСОБА_1, ОСОБА_2 до приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу було подано заяви про прийняття спадщини.
Отже, позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено з тих підстав, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.
Як вбачається з технічного паспорту на садибний індивідуальний житловий будинок №188 по вул. Кривоноса, який виготовлений фізичною особою підприємцем ОСОБА_8 13.11.2014 року домоволодіння складається: А-1 житловий будинок, Б- літня кухня, В - вбиральня, Г Літній душ, Д Гараж, Е Сарай, №1-3,1,К - споруди. Згідно до експлікації приміщень будинок загально площею 63,1 кв.м. і житловою 46,8 кв.м. та складається: 1-коридор -3,6 кв.см.; 2- кухня -9,8 кв.м.; 3- коридор -5,1 кв.м.; 4- кімната -6,7 кв.м.; 5 кімната -17,4 кв.м.; 6- кімната -7,5 кв.м.; 7- кімната 10,1 кв.м., 8 - санвузол -2,9 кв.м. ( а.с.39-43)
Оскільки позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 просять суд визнати право власності по ? частині будинку № 188 по вул. Кривоноса у м. Дніпропетровську з житловою площею вже 46,8 кв.м, а як вбачається із акту прийому індивідуального жилого будинку приймальної комісії у складі Виконавчого комітету ради депутатів трудящих вся житлова будівля має 1 поверх, 4 житлових кімнати та житлову площу 37,0 кв.м., тобто це є порушенням умов Договору від 11 грудня 1959 року, тому суд не вбачає законних підстав для задоволення позову та вимушений в позові відмовити.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до усього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів та інших осіб, які беруть участь у справі.
Керуючись: Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику у справах про спадкування», від 30.05.2008 року № 7, ст. ст. 1216, 1261, 1266, 1268, 1296 ЦК України, ст. 3, 7, 11, 15, 60, 61, 88, 169, 224-226 ЦПК України суд, -
В задоволені позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради, треті особи Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Комунальне підприємство « Бюро обліку майнових прав та діяльністю з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Л.П. Слюсар