Справа № 415/1904/14-ц
Провадження № 2/415/36/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.15 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

при секретарі Добуграй В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 29.10.2012 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Укркомунбанк» у особі керуючого Лисичанського відділення ПАТ «Укркомунбанк» ОСОБА_3, яка діяла на підставі доручення № 181 від 24.04.2012 року було укладено договір про достроковий банківський вклад фізичної особи резидента в національній валюті № 2567 від 29.10.2012 року, який укладався між позивачем та ПАТ «Укркомунбанк» в особі в.о. начальника Центра обслуговування клієнтів по роботі з фізичними особами ОСОБА_5, що діє на підставі доручення № 181 від 24.04.2012 року, відповідно до якого позивач добув статусу вкладника. За вищевказаним договором вкладу позивач передав, зокрема касиру ОСОБА_4, належні йому грошові кошти у якості депозиту у сумі 90 000 грн. Відповідно до п. 1.1. договору вкладу, банк приймає грошові кошти вкладника на вкладний рахунок № НОМЕР_1 в сум 75 000 грн. на термін дії договору з моменту надходження коштів до банку до 29.04.2014 року з нарахуванням 23,00 % річних та сплатою щомісячно. Також додатково на підставі ще двох квитанцій № 4104_148 від 05.02.2013 року та № 1 від 08.05.2013 року позивачем додатково було внесено 15 000 грн. Відповідно до п. 2.1.1 договору вкладу, банк зобов'язаний нарахувати відсотки вкладнику щомісячно по фактичному залишку коштів на вкладному рахунку. Відповідно до п. 2.1.3 договору вкладу - банк зобов'язаний повернути вкладнику суму вкладу та нараховані, але не сплачені раніше проценти, по закінченню терміну дії договору. Строк дії договору вкладу № 2567 спливає 29.04.2014 року, проти продовження строку якого, позивач заперечував, і відповідно до пункту 2.4.4. договору позивач має право на дострокове повернення вкладу у порядку розділу 4 договору. Відповідно до п. 4 договору вкладу, вкладник має право заявляти вимогу про повернення вкладу до спливу строку, повідомивши про це банк за 10 банківських днів до бажаного терміну отримання грошей, шляхом надання заяви у двох примірниках. Відповідно до п. 4.1.1. договору вкладу - при достроковому розірванні договору за ініціативою вкладника, незалежно від суми внеску, проценти за вкладом сплачуються у розмір процентів за вкладом на вимогу, встановлених банком на момент розірвання договору, за фактичний строк його дії. Позивач в листопаді 2013 року звернувся з письмовою заявою до ПАТ «Укркомунбанк», відповідно до якої просив повернути належний йому вклад та нараховані, але не виплачені проценти, не пролонгувати договір вкладу та інші вимоги. На початку березня 2014 року на підставі письмової відповіді, вимоги позивача відхилені, а грошові кошти не повернуті, оскільки в документах Лисичанського відділення № 3 ПАТ «Укркомунбанк» відсутні оформлений депозитний договір та бухгалтерські документи, що підтверджують внесення позивачем грошових коштів для укладення депозитного договору, а також органами досудового розслідування йде розслідування кримінального провадження № 0003525 по факту заволодіння посадовими особами Лисичанського відділення № 3 ПАТ «Укркомунбанк» чужим майном шляхом зловживання службовим становищем за ознаками ч. 3 ст. 191 КК України. На підставі викладеного просив суд, стягнути з відповідачів на користь позивача завдану шкоду, яку позивач зазнав внаслідок дій посадових осіб ПАТ «Укркомунбанк» у сумі 90 000 грн., якими заволоділи посадові особи ПАТ «Укркомунбанк».

Позивач ОСОБА_2 в судове в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити позов повністю.

Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства «Укркомунбанк» - в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Відповідач ОСОБА_3 судове засідання не з'явилась, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином.

Відповідач ОСОБА_4 судове засідання не з'явилась, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином.

Представник відповідача (ОСОБА_4.) ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у позові.

Вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Спір між позивачем та відповідачами виник з приводу того, що відповідачі відмовилися повернути позивачу кошті, які були внесені ним на вкладний рахунок № НОМЕР_1 в сумі 90 000 грн. за договором № 2567 про строковий банківський вклад фізичної особи резидента в національній валюті від 29 жовтня 2012 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Укркомунбанк» в особі в.о. начальника Центра обслуговування клієнтів по роботі з фізичними особами ОСОБА_5, що діє на підставі доручення № 181 від 24 квітня 2012 року, та ОСОБА_2

Так, 27 лютого 2014 року представник позивача звернувся до Публічного акціонерного товариства «Укркомунбанк» з вимогою, в якій заперечував проти продовження терміну дії договору про строковий банківський вклад фізичної особи резидента в національній валюті № 2567 від 29 жовтня 2012 року та просив повернути належний йому банківський вклад у сумі 90 000 грн. та нараховані, але не сплачені відсотки по вкладу та надати довідку про стан вкладного рахунку (а.с.14-15).

Згідно з відповіддю № 1579 від 17 березня 2014 року, було повідомлено, що в документах Лисичанського відділення № 3 ПАТ «Укркомунбанк» відсутні оформлений депозитний договір та бухгалтерські документи, що підтверджують внесення (перерахунок) позивачем до ПАТ «Укркомунбанк» та отримання «Укркомунбанк» грошових коштів для укладення депозитного договору, а також, ПАТ «Укркомунбанк» було здійснено службове розслідування, та встановлено відсутність коштів за депозитним договором, а також на підставі заяви ПАТ «Укркомунбанк» органами досудового розслідування йде розслідування кримінального провадження № 0003525 по факту незаконного заволодіння грошовими коштами шляхом зловживання службовим становищем, за результатами якого, буде врегульовано питання повернення грошових коштів (а.с.16).

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст. 1059 ЦК України, договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Відповідно до ч. 1 ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов'язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ст. 1064 ЦК України, укладення договору банківського вкладу з фізичною особою і внесення грошових коштів на її рахунок за вкладом підтверджуються ощадною книжкою. В ощадній книжці вказуються найменування і місцезнаходження банку (його філії), номер рахунка за вкладом, а також усі грошові суми, зараховані на рахунок та списані з рахунка, а також залишок грошових коштів на рахунку на момент пред'явлення ощадної книжки у банк. Відомості про вклад, вказані в ощадній книжці, є підставою для розрахунків за вкладом між банком і вкладником. Видача банківського вкладу, виплата процентів за ним і виконання розпоряджень вкладника про перерахування грошових коштів з рахунка за вкладом іншим особам здійснюються банком у разі пред'явлення ощадної книжки. Якщо ощадну книжку втрачено або приведено у непридатний для пред'явлення стан, банк за заявою вкладника видає йому нову ощадну книжку.

Відповідно до ст. 1065 ЦК України, ощадний (депозитний) сертифікат підтверджує суму вкладу, внесеного у банк, і права вкладника (володільця сертифіката) на одержання зі спливом встановленого строку суми вкладу та процентів, встановлених сертифікатом, у банку, який його видав. У разі дострокового пред'явлення ощадного (депозитного) сертифіката до оплати банком виплачується сума вкладу та проценти, які виплачуються за вкладами на вимогу, якщо умовами сертифіката не встановлений інший розмір процентів.

Дійсно, як вбачається з матеріалів справи 29 жовтня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Укркомунбанк» в особі в.о. начальника Центра обслуговування клієнтів по роботі з фізичними особами ОСОБА_5, що діє на підставі доручення № 181 від 24 квітня 2012 року, та ОСОБА_2, підписаний договір № 2567 про строковий банківський вклад фізичної особи резидента в національній валюті (а.с.11).

Відповідно до п. 1.1. договору банк приймає грошові кошти вкладника на вкладний рахунок № НОМЕР_1 в сумі 75 000 грн. на термін дії договору з моменту надходження коштів до банку до 29 квітня 2014 року з нарахуванням 23,00 % річних та сплатою щомісячно.

Відповідно до п. 2.1.1-2.1.2 договору, банк зобов'язується нараховувати проценти вкладнику, щомісячно та по фактичному залишку коштів на вкладному рахунку та сплату нарахованих процентів здійснювати з числа поточного місяця за попередній розрахунковий період.

Відповідно до п. 2.2.1 договору, вкладник зобов'язується не пізніше наступного банківського дня з моменту підписання цього договору перерахувати суму вкладу на вкладний рахунок або внести грошові кошти через касу банку, в іншому випадку договір вважається неукладеним. Підтвердження внесення суми вкладу є квитанція до заяви на переказ готівки або виписка з іншого рахунку вкладника.

Відповідно до п. 4.1 договору, вкладник має право заявляти вимогу про повернення вкладу до спливу строку, повідомивши про це банк за 10 банківських днів до бажаного терміну отримання грошей, шляхом надання заяви у двох примірниках.

Відповідно до п. 4.1.1. договору, при достроковому розірванні договору за ініціативою вкладника, незалежно від сум внеску, проценти за вкладом сплачуються у розмірі процентів за вкладом на вимогу, встановлених банком на момент розірвання договору, за фактичний строк його дії. При цьому здійснюється перерахунок отриманих вкладником процентів та сума надмірно сплачених процентів утримується із основної суми вкладу та/або нарахованих процентів.

Згідно з дорученням про одержання основної суми вкладу або його частини та нарахованих процентів по вкладу від 29 жовтня 2012 року, ОСОБА_2 довіряє ОСОБА_2 вимагати від його імені основну суму депозитного вкладу або його частину та нараховані проценти в терміни, передбачені договором № 2567 від 29 жовтня 2012 року про строковий банківський вклад. Термін доручення до 19.05.2014року (а.с.12).

Водночас, відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, договір банківського рахунку укладається в письмовій форм (пункт 1.9. Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового оборот (пункт 1.10. Інструкції).

Пункт 10.1. Інструкції передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

На підставі викладеного, судом встановлено, що відповідно до норм діючого законодавства внесення грошової суми на вкладний рахунок вкладника повинно бути підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, а також, відповідно до п. 2.2.1. договору, підтвердження внесення суми вкладу є квитанція до заяви на переказ готівки або виписка з іншого рахунку вкладника, в іншому випадку договір вважається неукладеним.

Позивачем суду не надано належних доказів, які б підтверджували внесення суми вкладу в розмірі 90 000,00 грн. банку за договором № 2567 про строковий банківський вклад фізичної особи резидента в національній валюті від 29 жовтня 2012 року.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо), а отже, оцінюючи в сукупності всі докази, з урахуванням норм діючого законодавства, суд доходить висновку, що договір № 2567 про строковий банківський вклад фізичної особи резидента в національній валюті від 29 жовтня 2012 року є неукладеним.

Згідно з квитанцією № 4104_148 від 05.02.2013 року ОСОБА_2 на рахунок № НОМЕР_1 перерахував 10 000 грн., призначення платежу поповнення депозитного владу (а.с.13).

Згідно з квитанцією № 1 від 08.05.2013 року ОСОБА_2 на рахунок № НОМЕР_2 перерахував 5000 грн., призначення платежу - поповнення (а.с.13).

З даних квитанцій не вбачається на підтвердження здійснення якої операції та на підставі якого договору позивачем були внесені дані кошти, адже, умови договору № 2567 про строковий банківський вклад фізичної особи резидента в національній валюті від 29 жовтня 2012 року не передбачають подальшого поповнення даного вкладу за договором № 2567 про строковий банківський вклад фізичної особи резидента в національній валюті від 29 жовтня 2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Позивачем не надано суду доказів, на підтвердження заподіяння майнової шкоди рішеннями, неправомірними діями або бездіяльністю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під час виконання ними службових обов'язків немайновим правам позивача.

За таких обставин суд доходить висновку, що позов заявлено необґрунтовано, доводи, викладені позивачем у позовній заяві, не знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв'язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1058-1061, 1064, 1065 ЦК України, п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА