АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7123/15 Справа № 180/406/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Городнича В.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року позивач звернулася з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. 17 січня 2015 року з вини відповідача сталося затоплення. Вартість відновлюваного ремонту становить 41520 грн. Добровільно відшкодовувати вартість ремонту відповідач не бажає, тому просить стягнути вартість відновлюваного ремонту, витрати на проведення оцінки, витрати за складання позовної заяви.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 червня 2015 року позовні вимоги позивача задоволені. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири 41520 грн., витрати на проведення оцінки в розмірі 2000 грн., сплачений судовий збір в розмірі 440,20 грн.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом на власність на житло від 15.02.1996 року. ОСОБА_2 є власником квартири № 31 в зазначеному будинку.

17 січня 2015 року сталося залиття квартири № 28.

Судом встановлено та підтверджено поясненнями свідків, що причиною залиття квартири № 28 була лопнувши труба під ванною відповідача.

Відповідно до Акту від 26.01.2015 року, складеного комісією ММКП «Житлове господарство», при обстеженні квартири АДРЕСА_1 встановлено факт залиття квартири. В результаті обстеження встановлено, що залиття відбулося з вини ОСОБА_2, яка проживає в квартирі № 31, які необхідно усунути несправність. В квартирі № 28 затоплено стіни коридору та зали площею 6,75 кв.м., в ванній кімнаті затоплені стеля та стіни.

Відповідно до висновку про вартість збитку нерухомого майна вартість будівельних робіт за адресою м. Марганець, вул. Київська, 141/28 становить 41520 грн.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд посилався на те, що залиття квартири позивача сталося з вини власника квартири № 31 ОСОБА_2, що підтверджено матеріалами справи.

З'ясувавши в достатньо повному обсязі права та обов'язки сторін, обставини по справі, перевіривши доводи сторін та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Апелянт в своїй скарзі посилається на те, що квартиру позивача вона не затоплювала, експертна оцінка протирічить акту, складеному КП «Житлове господарство» та показанням свідків.

Однак погодитися з доводами апелянта не можна, з таких підстав.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом зазначеної норми закону у правовідносинах по відшкодування шкоди діє презумпція вини заподіювача шкоди. Обов'язок доказування наявності шкоди та її розміру покладається на позивача, відсутність вини у заподіянні шкоди повинен довести відповідач. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене саме на ОСОБА_2 покладено обов'язок доведення відсутності її вини в завданні шкоди позивачу.

Як вбачається, надані позивачем докази містять відповідну інформацію щодо наявності та розміру шкоди, завданої залиттям квартири, та є належними доказами в розумінні ст.ст. 57, 58 ЦПК України.

Відповідач не скористалася своїм правом довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди, а тому суд першої інстанції вірно поклав на неї відповідальність у спричиненні шкоди позивачу.

Безпідставними є посилання апелянта на те, що сума збитків є занадто завищеною, оскільки судом першої інстанції при розгляді справи сторонам було розяснено про можливість призначення судово-будівельної та товарознавчої експертизи для встановлення вартості відновлюваних ремонтних робіт в квартирі. Як вбачається, відповідач таким правом не скористалася.

Колегія вважає, що суд першої інстанції в достатньо повному обсязі зясував права та обовязки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону, з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями самих сторін.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального закону.

Відповідно ж до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими для вирішення спірного питання.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б привести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

ОСОБА_4