Справа №263/3876/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 липня 2015 року Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області у складі: судді Папаценко П.І., при секретарі Ходовій Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, усунення перешкод у здійсненні права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, просила суд визнати: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 її неповнолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 її неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 та усунути перешкод у здійсненні права власності на квартиру, шляхом скасування їх реєстрації за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. У спірній квартирі значаться зареєстрованими : її син - ОСОБА_6, його колишні дружини: ОСОБА_2 з дочкою ОСОБА_4, ОСОБА_3 з сином дружини ОСОБА_5, дочкою ОСОБА_7 4.05.2006 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області розірвано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, остання з дочкою виїхала на проживання до РФ. Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 3.07.2013 року розірвано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, після чого остання с своїм сином, забравши своє майно виїхала до іншого місця проживання. За рішенням вказаного суду від 22.10.2013 року малолітній ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, визначене місце проживання разом з батьком ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_1. Вона є власником вказаної квартири на підставі договору купівлі-продажу від 11.03.1998 року, до і після придбання квартири, вказані особи ніколи не були членами її сімї, оскільки вона з чоловіком проживали окремо від сімей її сина ОСОБА_6 Весь цей час вона, як власник квартири, сплачує комунальні послуги з урахуванням зареєстрованих в квартирі осіб, при цьому відповідачі не здійснюють ніякої допомоги у витратах за комунальні послуги та по утриманню квартири. На підставі зазначених обставин просила позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1, належним чином повідомлена про час, місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про підтримку позовних вимог, та розгляд справи у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2, що діє в інтересах своїх та неповнолітньої дочки ОСОБА_4, в судове засідання не зявилася, будучи допитаною за судовим дорученням позов визнала. Дійсно у 2006 році вона з дочкою ОСОБА_4 виїхала на проживання із України в РФ до своїх батьків, де проживають до теперішнього часу, але з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 не знялися. Вказану квартиру позивач ОСОБА_1 придбала на свої гроші. Просить розглянути справу у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3, що діє в інтересах своїх та неповнолітнього сина ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, будучи допитаною за судовим дорученням позов не визнала оскільки позивач до теперішнього часу не повернула її особисте майно, не спілкується з нею, не дозволяє спілкуватися із дочкою ОСОБА_7 Будинок в якому вона проживає на теперішній час, її батько та дядя виставили на продаж, де вона в подальшому буде проживати не знає. Згодна на розгляд справи у її відсутності.

Представник третьої особи: Органу опіки та піклування Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради, належним чином повідомлений про час, місце розгляду справи у судове засідання не зявився, надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника, просили суд винести рішення з урахуванням прав та законних інтересів неповнолітніх дітей.

Неявка вказаних осіб у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи по суті, так як матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спірних правових відносин.

Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Дослідивши представлені докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №199939 від 11.03.1998 року, зареєстрованого в реєстрі за №37681 є власником квартири АДРЕСА_3. Дійсність вказаного договору визнана рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 22.10.2014 року. /а.с. 4-5/

4.05.2006 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області розірвано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, про що зроблено відповідний акт за №244 від 4.05.2006 року. /а.с.10/

За рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 3.07.2013 року розірвано шлюб між між ОСОБА_6 та ОСОБА_3. /а.с.12/

Згідно рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 22.10.2013 року малолітній ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, визначене місце проживання разом з батьком ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_1. /а.с.6/

Згідно свідоцтва про народження серії І-СН №312757 батьками неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_6 та ОСОБА_2. /а.с.17/

За свідоцтвом про народження серії І-НО №241696 батьками неповнолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6 є ОСОБА_6 та ОСОБА_2. /а.с.7/

За довідкою ТОВ «Житло-Плюс» від 23.09.2014 року за адресою: АДРЕСА_2 значаться зареєстрованими: ОСОБА_6 син позивача, його колишня дружина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 їх неповнолітня дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, колишня дружина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, її неповнолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4. /а.с.13/

Згідно даних ТОВ «Житло-Плюс» у вказаній квартирі значаться зареєстрованими відповідачі, але фактично вони в квартирі не проживають з березня 2013 року по теперішній час, про що свідчить відповідний акт за від 22.06.2014 року. /а.с.16/

За актом Володарської селищної ради Володарського району Донецької області від 18.06.2013 року, відповідач ОСОБА_3, її неповнолітній син ОСОБА_5 проживають у будинку бабки за адресою: Донецька область, Володарський район, с.м.т.Володарське, пров.Ближній,33. /а.с.36/

Наведені обставини свідчать про те, що у спірній квартирі не проживають ОСОБА_2 з неповнолітньою дочкою ОСОБА_4 з 2006 року, а ОСОБА_3 з неповнолітнім сином ОСОБА_5 з 2013 року, їх майна в квартирі не має, покинули вони квартиру добровільно та ніколи не були членами сімї позивача.

Встановлена судом обставина визнана відповідачем ОСОБА_2 та не спростована відповідачем ОСОБА_3

Згідно ч.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

При цьому, відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З урахуванням викладеного та положень матеріального права суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 з неповнолітньою дочкою ОСОБА_4, ОСОБА_3 з неповнолітнім сином ОСОБА_5 втратили право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1, тому в цій частині позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про усунення перешкод у здійсненні права власності на квартиру, шляхом скасування реєстрації ОСОБА_2 з неповнолітньою дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з неповнолітнім сином ОСОБА_5 за вказаною адресою, вони не підлягають задоволенню, оскільки способи захисту цивільних прав визначені ст.16 ЦК України не передбачають подібного способу захисту порушених прав позивача, крім того часткове задоволення позовних вимог є відповідною мірою захисту порушеного права власності позивача.

Оскільки позивач не наполягала на стягненні з відповідачів судових витрат, суд прийшов до висновку про недоцільність їх стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,61,88,197,209,212,214,215,218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, усунення перешкод у здійсненні права власності на майно - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, неповнолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_4.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневій районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : П.І. Папаценко