Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Оробцова Р.І.
Справа № 408/447/15-ц
Провадження № 22ц/782/286/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області у складі :

головуючого: Оробцової Р.І.

суддів: Дронської І.О., Орлова І.В.

при секретарі : Коротенко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сєвєродонецьку цивільну справу за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Луганській області

на рішення Біловодського районного суду Луганської області від 15 травня 2015 року

за позовом ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Луганській області про стягнення заборгованості по заробітній платі разом з компенсацією, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА :

У лютому 2015 року позивач звернулася до суду з даним позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Луганській області, розмір по вимогам яких збільшила за заявою станом на 12.03.2015року, в обґрунтування вказала, що 12.07.2001 року була прийнята до відділення Фонду в м. Свердловськ, працювала на посаді заступника начальника відділу відшкодування шкоди потерпілим у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Свердловськ Луганській області 26.11.2014 року відділенням виконавчої дирекції Фонду м. Свердловськ були подані до управління виконавчої дирекції Фонду від скановані копії подання на в.о. начальника відділення виконавчої дирекції Фонду в м. Сверловськ ОСОБА_3 від 26.11.2014 року № 01/2354 «про звільнення ОСОБА_2 » та її заяви від 25.11.2014 року, згідно якої позивач просила звільнити її роботи 28.11.2014 року за власним бажанням у звязку з невиконанням керівництвом управління виконавчої дирекції Фонду законодавства про працю з питань виплати заробітної плати, просила здійснити виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних посадових окладів за тринадцять повних років роботи у відділенні - з 23.07.2001 року по 28.11.2014 року за п. 6.5 Положення про умови оплати та стимулювання працівників виконавчої дирекції Фонду , ст. 44 КзПП України. Копія наказу про звільнення надійшла 23.12.2014 року, за яким 28.11.2014 року за № 368-к позивач була звільнена за ст. 38 КзПП України за власним бажанням - з виплатою відповідно надбавки за вислугу років, надбавки за високі досягнення у праці, компенсації за невикористану відпустку та премії за листопад 2014 року, грошової допомоги у розмірі 10 місячних окладів . Однак до теперішнього часу не проведено остаточний розрахунок та не видано трудової книжки, у звязку з чим позивач, враховуючи збільшенні позовні вимоги, просила стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі разом з компенсацією за її затримку, компенсацію за час затримки виплати заробітної плати, середній заробіток за час затримки розрахунку, та моральну шкоду .

Оскаржуваним рішенням суду першої інстанції стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість з заробітної плати в сумі 31672,20 гривень, в задоволенні позовних вимог стосовно стягнення за час затримки розрахунку з виплати заборгованості з заробітної плати, інших повязаних з цим виплат та моральної шкоди відмовлено з причин предявлення позову до неналежного відповідача та за відсутності безпосередньої вини відповідача в затримці виплати, стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків а виробництві та професійних захворювань у Луганській області на користь держави судовий збір в сумі 243,60грн.

Управління Фонду в своїй апеляційній скарзі не погоджується з рішенням суду в частині стягнення заборгованості із заробітної плати в розмірі 31672, 20 грн. та судового збору в розмірі 243,60 грн. та вважає, що воно не відповідає вимогам ст.. 213 ЦПК України, а також винесене з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, крім того, апелянт вказує, що суд першої інстанції невірно дійшов до висновку про визнання управління виконавчої дирекції Фонду належним відповідачем щодо стягнення заробітної плати. А тому просить скасувати рішення Біловодського районного суду Луганської області від 15 травня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким в повному обсязі відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Луганській області про стягнення заборгованості по заробітній платі разом з компенсацією, виплату грошової допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди.

До початку судового розгляду від позивача по справі надійшло заперечення на апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Луганській області в якій ОСОБА_2 зазначає, що подана управлінням Фонду у Луганській області апеляційна скарга, на її думку, не підлягає задоволенню, оскільки мотиви та підстави, зазначені в даній скарзі щодо скасування рішення Біловодського районного суду Луганської області від 15.05.2015 року в частині стягнення на її користь заборгованості із заробітної плати є безпідставними та необґрунтованими, а навпаки рішення суду в цій частині постановлено у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі обставини справи, в межах наданих суду повноважень, та вірно застосовано судом як норми процесуального так і матеріального права, в повному обсязі зясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності. При таких обставинах, апеляційна скарга управління Фонду у Луганській області не підлягає задоволенню, а рішення Біловодського районного суду Луганської області від 15.05.2015 року у цивільній справі № 2/408/557/15-ц в частині стягнення на її користь заборгованості із заробітної плати необхідно залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді, розглянувши справу у межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України законним і обґрунтованим є рішення, коли суд виконав всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом на основі повного і всебічного зясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що 12.07.2001року позивачку було прийнято на роботу, з 01.12.2011 року вона була переведена на посаду заступника начальника відділу відшкодування шкоди потерпілим виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Свердловськ Луганської області, що підтверджується записами в трудовій книжці позивача.

За час, вказаний у позові, уповноваженим органом не виконуються зобовязання із своєчасної виплати заробітної плати, у звязку із чим станом на 1.01.2015року виникла заборгованість перед позивачем з заробітної плати .

У силу вимог ст.115 КЗпП України власник чи уповноважений їм орган зобов'язаний виплачувати заробітну плату не рідше двох разів на місяць.

Утворення заборгованості по заробітній платі свідчить про порушення даної вимоги закону керівництвом підприємства, де працювала позивач.

Суд першої інстанції не обґрунтовано, всупереч своїм же висновкам прийняв рішення про те, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість з заробітної плати. Проте вірно відмовив в задоволенні позову про стягнення за час затримки розрахунку з виплати заборгованості з заробітної плати, інших повязаних з цим виплат та моральної шкоди.

Відповідно до ст.15 Закону України « Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання ,які спричинили втрату працездатності», Фонд соціального страхування , який є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується її правлінням, він є юридичною особою, має печатку із зображенням Державного Гербу України та своїм найменуванням, а також емблему, яка затверджується його правлінням. Фонд набуває прав юридичної особи з дня реєстрації статуту у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері реєстрації статутів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування.

Статтею 16 визначено, що управління Фондом здійснюється на паритетній основі державою, представником застрахованих осіб та роботодавців. Безпосереднє управління Фондом здійснюють його правління та виконавча дирекція.

Виконавча дирекція є постійно діючим органом правління Фонду та є підзвітною правлінню Фонду, проводить свою діяльність від імені Фонду у межах та в порядку, що визначаються його статутом та Положенням про виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування від нещасних випадків , організовує та забезпечує виконання рішень правління Фонду. Виконавча дирекція Фонду здійснює матеріальне - технічне забезпечення наглядової ради та правління Фонду.

Робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в м. Києві, відділення в районах і містах обласного значення. Робочі органи виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатку із зображенням Державного Гербу України та своїм найменуванням (ст.18 Закону). Відділення утримується за рахунок коштів Фонду /а.с. 25/.

Відповідно до п.9,10 постанови №19 Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 20.04.2001 року « Про затвердження Типового положення про відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в районах та містах обласного значення» відділення утримуються за рахунок коштів Фонду. Гранична чисельність, фонд оплати праці працівників відділення, кошторис доходів і видатків в межах виділених на це коштів, штатний розпис відділення затверджуються начальником управління.

Відділення є юридичною особою, має самостійний кошторис, рахунок в установі банку, печатку із зображенням Гербу України та своїм найменуванням.

Таким чином, відділення виконавчої дирекції Фонду в м. Сверловськ самостійно визначає граничну чисельність, фонд оплати праці працівників відділення, кошторис видатків і видатків в межах виділених на це коштів.

За викладених обставин, управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Луганській області в даному випадку не може бути належним відповідачем у справі.

В судовому засіданні встановлено, що позивач знаходилась у трудових правовідносинах з відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Свердловськ Луганській області, який є юридичною особою і несе відповідальність перед своїми працівниками.

Отже управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Луганській області не є належним відповідачем по справі, а тому в задоволенні позову про стягнення заборгованості по заробітній платі разом з компенсацією за лікарняними листами, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди, - слід відмовити.

Крім того, доводи апеляційної скарги в частині безпідставного стягнення судового збору обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки відповідно ст.. 5, ч.1, п. 18 Закону України «Про судовий збір» щодо пільг сплати судового збору від сплати судового збору звільняються: Пенсійний фонд України та його органи; органи Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття; Фонд соціального страхування; Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності; Фонд соціального захисту інвалідів і його відділення.

Тому рішення в цій частині також підлягає скасуванню.

На основі вище зазначеного судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції неповно зясовано обставини, що мають значення для справи; порушено норми матеріального та процесуального права, а відповідно до ст. 309 ЦПК України зазначене є підставою для зміни рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Луганській області задовольнити.

Рішення Біловодського районного суду Луганської області від 15 травня 2015 року скасувати в частині стягнення з відповідача заборгованості з заробітної плати 31672,20 грн. та стягнення з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків а виробництві та професійних захворювань у Луганській області на користь держави судового збору в сумі 243,60 грн.

В цій частині постановити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Луганській області про стягнення заборгованості по заробітній платі.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає чинності негайно та може бути оскаржене протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :