Провадження № 2/537/810/2015
Справа № 537/2291/15-ц
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.05.2015 року суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Кременчуцької філії ПАТ «Полтаваобленерго» про захист порушених прав, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою, якою просив суд ухвалити рішення про визнання його не боржником перед Кременчуцькою філією ВАТ «Полтаваобленерго»; визнання дій директора Кременчуцької філії ВАТ «Полтаваобленерго» ОСОБА_3 щодо вимог сплатити 182 грн. 57 коп. протизаконними; визнання його потерпілим, враховуючи факт того, що після погашення заборгованості у 2012 році та укладення у січні 2013 року нового договору про користування електричною енергією, Кременчуцькою філією ВАТ «Полтаваобленерго» протягом 2 років протизаконно не забезпечується квартира позивача електричною енергією; визнання дійсним нанесення відповідачем йому моральної шкоди; зобовязання відповідача забезпечити житло позивача електричною енергією.

Згідно із частиною 4 статті 119 Цивільно-процесуального кодексу України, позовна заява повинна відповідати вимогам, встановленим законом.

Частиною 5 статті 119 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору за подачу до суду позовної заяви майнового характеру встановлюються в розмірі 1% від ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати 243 грн. 60 коп.

Однак, в порушення вищевказаних вимог цивільно-процесуального законодавства, згідно з доданих до позовної заяви документів, позивачем не додано до позову доказів про сплату судового збору за подання позовної заяви до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, разом з позовною заявою позивачем була подана до суду заява про звільнення його від сплати судового збору у звязку зі скрутним матеріальним станом та пенсійним віком.

Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

У відповідності до ч. 3 ст. 82 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» від 01 жовтня 2013 року враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Тобто, основною умовою для звільнення від сплати судових витрат є майновий стан особи, що звертається до суду.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

В обґрунтування заяви про звільнення від сплати судового збору позивачем надана довідка №5971 від 27.08.2013 року, видана начальником Управління праці та соціального захисту населення, згідно якої станом на 27.08.2013 року ОСОБА_2 на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення виконання виконкому Крюківської районної ради не перебував та не отримував ніяких видів допомоги та компенсацій.

На підтвердження скрутного матеріального стану позивачем була надана довідка №3326, видана 17.09.2013 року ТОВ «Добробит», відповідно до якої станом на 17.09.2013 року заборгованість ОСОБА_2 по квартплаті за 61 місяць становила 2622 грн. 61 коп.

За таких обставин, враховуючи, що на підтвердження того, що майновий стан перешкоджає або перешкоджав сплаті судового збору на момент звернення з позовом до суду, позивачем не було надано жодних доказів, приймаючи до уваги, що позивач не входить до переліку осіб, звільнених від сплати судового збору згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до статті 3 ЦПК України кожна особа має право в прядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної шкоди; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльність органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захисти цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений законом. Яв вбачається зі змісту прохальної частини позовної заяви, заявник просить суд «визнати його не боржником перед кременчуцькою філією ВАТ «Полтаваобленерго», що не відповідає наведеним вище способам захисту цивільних прав та інтересів судом при ухваленні рішення в порядку цивільного судочинства, визначених чинним законодавством.

Окрім того, вимога заявника щодо визнання його потерпілим, взагалі суперечить вимогам цивільно-процесуального законодавства, оскільки відповідно до статті 16 наведеного вище Закону, не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, заявлена заявником ціна позову в розмірі 10000 грн. взагалі не обґрунтована, а саме не зазначено з чого саме вона складається, оскільки як вбачається зі змісту заяви, заявнику завдано як матеріальну так і моральну шкоду, розміри яких в прохальній частині позовної заяви самим заявником не відокремлені і не визначені.

Частиною 1 статті 121 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що суддя встановивши, що заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120 Цивільно-процесуального кодексу України або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для виправлення вищезазначених недоліків.

Керуючись статтями 119, 121 Цивільно-процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Кременчуцької філії ПАТ «Полтаваобленерго» про захист порушених прав - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення, зазначених в ухвалі суду недоліків протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : Д.О. Зоріна