Справа №618/168/15-ц
Провадження №2/618/62/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року Дворічанський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Гніздилова Ю.М., з участю секретаря - Рябенко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Дворічна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частину житлового будинку разом з надвірними будівлями, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, ОСОБА_2, про визнання права власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_1 який належав на праві приватної власності батьку позивача ОСОБА_3, після смерті якого, в порядку спадкування за законом вона не може прийняти його як спадщину і зареєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно через відсутність правоустановчих документів.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надавши заяву в якій повністю підтримала позовні вимоги і просила слухати справу в її відсутність.

Представник відповідача - Тавільжанський сільський голова Тритяк М.І. позовні вимоги визнав у повному обсязі, у поданій до суду заяві просив слухати справу у його відсутність.

Відповідач - ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову, просив слухати справу у його відсутність.

Судом встановлені слідуючі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 13 листопада 1971 року, виданого Тавільжанською сільською радою Дворічанського району Харківської області, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року, батько - ОСОБА_3, матір - ОСОБА_6.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 22 лютого 1992 року, виданого Тавільжанською сільською радою Дворічанського району Харківської області, ОСОБА_7 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 22 лютого 1992 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №5.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_4 року, виданого Тавільжанською сільською радою Дворічанського району Харківської області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 50.

Після смерті батька позивача - ОСОБА_3 залишилось спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1

Право власності на зазначений вище житловий будинок з надвірними будівлями не було зареєстроване за померлим ОСОБА_3 в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, правовстановлюючий документ не видавався, оскільки закон, який існував до 01 січня 2004 року, не передбачав державної реєстрації права власності. Право власності на житловий будинок підтверджував запис в погосподарській книзі виконкому сільської ради в особовому рахунку.

Відповідно до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 112/5, а саме пункту 40, в якому вказано, що в погосподарській книзі в розділі ІV, споруди, які є особистою власністю господарства записуються дані про житловий будинок, назви інших будівель, рік їх збудування, та характеристика будинку, споруд, підстави виникнення права власності, вид права власності.

Відповідно до записів погосподарської книги № 6 особовий рахунок НОМЕР_4 за 1980 - 1982 р. р., будинок в АДРЕСА_1, рахується як приватний, рік побудови - 1979. ОСОБА_3, був головою зазначеного домогосподарства, а саме зафіксованого в технічному паспорті КП "Дворічанське БТІ" будинку разом з надвірними будівлями: житлового будинку А, прибудови до ж/б а, прибудови до ж/б а1, веранди а2, навіса Б, сараю В, літньої кухні Г, ганку г, сараю Г1, погрібу Д, сараю Е, навісу Ж, літнього душу З, убиральні Й, ворота з хвірткою №1, забору №2, забору №3, хвіртки №4, забору №5, хвіртки №6, забору №7, вигрібу №8, свердловини №9.

Таким чином, батьку позивача - ОСОБА_3 належав на праві приватної власності житловий будинок разом з надвірними будівлями в АДРЕСА_1

Згідно довідки Тавільжанської сільської ради від 10.03.2015 р. № 02-29/202 спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно довідки Тавільжанської сільської ради від 18.01.2015 р. № 02-15/74, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно проживає в домоволодінні свого батька (померлого) ОСОБА_3, з 2009 року без реєстрації за адресою АДРЕСА_1

Згідно сертифікату фонда державного майна України №15268/13 від 14 жовтня 2013 року, ринкова вартість будинку з надвірними будівлями площею 92,5 м. кв. за адресою: АДРЕСА_1 згідно з проведеною оцінкою для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов'язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства становить 194250, 00 грн. без ПДВ.

Згідно постанови Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області №618/02-14 від 09.09.2014 року, ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

При розв'язанні даного спору, враховуючи, що спірні цивільні правовідносини, пов'язані з набуттям ОСОБА_1 права власності на зазначений житловий будинок, виникли до 1 січня 2004 р., згідно вимог Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, суд застосовує норми ЦК України від 18.07.1963 р. А до спірних цивільних правовідносин, пов'язаних зі спадкуванням вказаного житлового будинку, на підставі ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, слід застосовувати правила книги шостої Цивільного кодексу України, оскільки спадщина, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 86 ЦК України (в редакції 1963 р.), право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Однією із форм власності - є приватна (ч. 4 ст. 86 ЦК).

Відповідно до ч. 6 цієї ж статті, відносини власності регулюються Законом України «Про власність», цим Кодексом, іншими законодавчими актами.

Згідно ст. 13 Закону України «Про власність» (в редакції 1991 р.), чинного на момент виникнення спірних правовідносин, одним із об'єктів приватної власності є житловий будинок.

Належність ОСОБА_1 на праві приватної власності житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за вищевказаною адресою, підтверджується довідкою Тавільжанської сільської ради №02-29/202 від 10.03.2015 року.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовя'зки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач скористалася зазначеним правом, але постановою державного нотаріуса Дворічанської державної нотаріальної контори від 09.09.2014 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями після смерті батька у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на ім'я померлого.

Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, в зв'язку з чим в даний час неможливо внести відомості до Державного реєстру прав щодо вказаного житлового будинку, належного батьку позивача, що дало б можливість йому отримати свідоцтва про право на спадщину за законом після його смерті в нотаріальній конторі.

Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивач обґрунтовано звернулася з позовом до суду за захистом порушеного права шляхом визнання за нею права власності на ? частину житлового будинку разом з надвірними будівлями в порядку спадкування в судовому порядку.

Згідно зі статтею 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Таким чином, згідно ст. 1216 ЦК України, з дня відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 право власності на ? частину зазначеного домоволодіння перейшло до позивача.

Керуючись ст. ст. 55, 64 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про власність» (в редакції 1991 р.), ст. ст. 16, 25, 392, 1216, 1217, 1218, 1266, 1268, 1297 ЦК України (в редакції 2004 р.), ст. 86 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст. ст. 10, 11, 15 60, 174, 208, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на ? частину житлового будинку літ. А разом з надвірними будівлями, зафіксованими в технічному паспорті КП "Дворічанське БТІ" від 20 лютого 2015 року, а саме: прибудова до ж/б літ. - а, прибудова до ж/б літ - а, веранда літ - а, навіс літ. Б, сарай літ - В, літня кухня літ.Г, сарай літ. - Г, погріб літ. - Д, ганок літ. - г, сарай літ. - Е, навіс літ. - Ж, літній душ літ. - З, убиральня літ - Й, ворота з хвірткою №1, забор №2, забор №3, хвіртка №4, забор №5, хвіртка №6, забор №7, вигріб №8, свердловина №9 за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дворічанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

Суддя Ю.М. Гніздилов