Справа № 508/133/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
5 червня 2015 року Миколаївський районний суд Одеської області.
В складі головуючого судді - Парій І.О.
При секретарі Товт Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Миколаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення додаткових витрат на дитину.
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення додаткових витрат на дитину.
В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що вона та відповідач є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . З березня 2012 року шлюбні відносини між ними припиненні, сторони проживають окремо один від одного. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Для фізичного та духовного розвитку дитини є потреба в одягу, харчуванні. Неповнолітній ОСОБА_4 хворіє, а тому потребує амбулаторного обстеження та лікування. Дитину часто необхідно возити на обстеження та консультації в Одеську обласну дитячу клінічну лікарню, що потребує значних коштів, сама вона не має коштів для забезпечення дитини в повній мірі. Відповідач працює, інших аліментних зобов`язань він немає, інших дітей відповідач немає, батьків інвалідів на утриманні також немає, а тому позивачка вважає що він спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина. Крім того позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати в сумі 400 гривень щомісячно, в зв`язку з хворобою сина ОСОБА_4 .
Позивачка у судовому засідання свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти, щомісячно у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того просила суд стягнути з відповідача додаткові витрати на медичне обстеження, лікування сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, в сумі 400 гривень і до повноліття дитини.
Представник позивачки, адвокат Павлова Г.М. у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала та просила їх задовольнити в повному об`ємі.
Відповідач в своїх письмових запереченнях пояснив, що він згоден сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі 550 гривень, щомісячно. В частині стягнення з нього додаткових витрат в розмірі 400 гривень щомісячно, він не згоден. Крім того при ухваленні рішення відповідач просив суд врахувати те, що він на теперішній час уклав шлюб з іншою жінкою, на утриманні має сина ОСОБА_5 2007 року народження. А також його мати ОСОБА_6 є пенсіонером в зв`язку з чим постійно потребує матеріальної та фізичної допомоги сина.
Представник відповідача ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснення відповідача підтримав та просив суд задовольнити позовні вимоги позивачки частково, а саме: стягнути з ОСОБА_2 аліменти в твердій грошовій сумі 550 гривень, а в стягненні додаткових витрат на лікування дитини позивачці відмовити.
Вислухавши сторони, вивчивши зібрані по справі докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст..ст.10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
У судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6).
Згідно рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 25 квітня 2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний (а.с.7).
З 2012 року шлюбні відносини між сторонами припиненні, сторони проживають окремо один від одного. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Крім того неповнолітній ОСОБА_4 часто хворіє, перебуває на амбулаторному обстеженні та лікуванні. Позивачка має малий дохід, а відповідач працює та має заробіток. З таких підстав позивачка вимушена була звернутися до суду з зазначеним позовом.
Згідно довідки А.Іванівської сільської ради Миколаївського району Одеської області №541 від 14 липня 2014 року ОСОБА_1 не працює (а.с.4).
Згідно довідки А.Іванівської сільської ради Миколаївського району Одеської області №540 від 14 липня 2014 року ОСОБА_1 має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_3 (а.с.5).
Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 м. Одеса №22 від 25 липня 2014 року та службової характеристики ОСОБА_2 працює на посаді начальника складу роти бойового та матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 . За лютий-липень 2014 року йому була нарахована заробітна плата в розмірі 11 836 гривень 53 коп. (а.с.12,13).
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У відповідності до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
З урахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку підлягають задоволенню в повному об`ємі.
Згідно ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язанні брати участь у додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Згідно довідки «Одеської дитячої міської поліклініки №2» №1095 від 12 грудня 2014 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 2 вересня 2013 року по 7 листопада 2014 року неодноразово хворів та лікувався амбулаторно (а.с. 49, 50-51, 52-81).
У відповідності до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно ч.2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 , щомісячно, додаткові витрати на дитину в розмірі 400 гривень до зміни обставин, які потягли стягнення додаткових витрат.
Таким чином суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_8 про стягнення з відповідача щомісячно 400 гривень додаткових витрат на утримання хворої дитини до досягнення ним повноліття підлягає частковому задоволенню.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10 , 60 , 212, 218 ЦПК України , ст. 180, 183, 185 Сімейного Кодексу України, суд -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 16 липня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на медичне обстеження, лікування неповнолітнього ОСОБА_3 22 вересня 2010 року в розмірі 400 (чотириста) гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня ухвалення рішення суду і до зміни обставин, які потягли стягнення додаткових витрат.
В решті позову ОСОБА_1 відмовити.
Допустити негайне виконання судового рішення у відповідності до ст. 367 ЦПК України.
На рішення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Одеської області через Миколаївський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляції в десятиденний строк після виготовлення повного рішення суду.
Суддя: