КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 520/4894/13-ц
Провадження № 2/520/1262/15
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Петренка В.С.
за участю секретаря Сушко М.О., Гарнаженко Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства ПроКредит Банк
про стягнення заборгованості,
Невиконання відповідачами зобовязань по укладеним договорам зумовило звернення ПАТПроКредит Банк до суду із відповідним позовом.
У судове засідання 06.07.2015року представник позивача не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі у судові засідання не зявились, про час та місце судових засідань повідомлялися належним чином, в тому числі шляхом надання оголошення в газеті «Одеські вісті», а тому відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси за згодою представника позивача була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Крім того, суд зазначає, що відповідачам відомо про розгляд зазначеної справи, що підтверджується апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу про відкриття провадження у справі та заявою ОСОБА_5 про зупинення провадження у справі.
Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.
Згідно п. 4.2.2. вказаного кредитного договору позичальник зобовязаний щоразу у день настання строків погашення грошових зобовязань забезпечувати належне їх погашення, здійснювати перевірку проведення погашення та його належності.
Грошові кошти у розмірі 132 000,00 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 642 840,00грн. були отримані відповідачем ОСОБА_4, що підтверджується меморіальним ордером №11421510/11054434/25420706/244 від 03.10.2008року (а.с. 7).
Враховуючи порушення відповідачем строків повернення кредиту, 07.02.2013року АТ «ПроКредит Банк» звернулось на адресу відповідачів з вимогою про повне дострокове погашення кредиту №2094 та з вимогою про виконання зобовязань за договором поруки за №2095 (а.с. 10, 11), які були отримані відповідачами, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 12).
Відсутність відповіді на надіслані вимоги, а також невиконання відповідачами своїх зобовязань по вищезазначеним договорам, зумовило звернення ПАТПроКредит Банк до суду із відповідним позовом.
Ч. 1 ст. 553, ч.1, 2 ст. 554 передбачають, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Зазначене кореспондується з п. 2.1. договору поруки, відповідно до якого поручитель поручається перед кредитором за виконання усіх зобовязань позичальника у їх повному обсязі як солідарний із позичальником боржник.
Таким чином, суд зазначає, що позичальник ОСОБА_4 та поручитель ОСОБА_5, є відповідальними перед кредитором - ПАТПроКредит Банк як солідарні боржники.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 , ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики . Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно до ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно до ст. 524 ЦК України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.
Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобовязання.
Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожний день прострочення виконання.
З урахуванням викладеного, вимоги позивача про стягнення 522 389,63грн. заборгованість за кредитом, 64 813,72грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 236 775,32грн. - пені, заявлені на підставі розрахунку, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3 441,00грн. у рівних частинах.
Керуючись ст.ст. 88, 213, 215, 226 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства ПроКредит Банк до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задовольнити.
- 522 389 (пятсот двадцять дві тисячі триста вісімдесят девять) грн. 63 коп. заборгованість за кредитом;
- 64 813 (шістдесят чотири тисячі вісімсот тринадцять) грн. 72 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом;
- 236 775 (двісті тридцять шість тисяч сімсот сімдесят пять) грн. 32 коп. пені.
Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення ухвали про залишення заяви без задоволення.

Суддя Петренко В. С.