У х в а л а

іменем україни

15 липня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Парінової І.К.,Коротуна В.М.,Ступак О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу, за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - ПрАТ «СК «АХА Страхування») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, обґрунтовуючи вимоги тим, що 06 листопада 2011 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля Мерседес, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля Фольксваген, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5, якому він належить на праві приватної власності. Внаслідок вказаної ДТП автомобілю Фольксваген завдано механічні пошкодження. Зазначений транспортний засіб на момент ДТП був застрахований за договором страхування від 10 грудня 2010 року № 2991-а/10дп-«ас», укладеним з акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування», правонаступником якого є ПрАТ СК «АХА Україна». Відповідно до постанови Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2011 року винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_4 Згідно з умовами договору страхування страховиком було сплачено потерпілому - ОСОБА_5 страхове відшкодування в розмірі 8 530 грн 73 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 18 листопада № 9177. Посилаючись на викладене, та, керуючись ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», позивач просив стягнути на його користь з відповідача ПАТ в порядку регресу виплачену суму страхового відшкодування в розмірі 8 530 грн 73 коп.

Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «СК «АХА Страхування» в порядку регресу суму страхового відшкодування в розмірі 8 530 грн 73 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2015 року рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в позові.

У касаційній скарзі ПрАТ «СК «АХА Страхування» просить скасувати рішення апеляційного суду й залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги висновків суду не спростовують.

Так, відповідно до ст. 1191 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844294/ed_2014_09_02/pravo1/T030435.html?pravo=1> особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Пунктом ґ ч. 1 ст. 38.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2013_02_05/pravo1/T041961.html?pravo=1> визначено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

У п. 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснено, що відповідно до статті 21 Закону <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_861/ed_2013_02_05/pravo1/T041961.html?pravo=1> на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_813/ed_2013_02_05/pravo1/T041961.html?pravo=1>, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів.

У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1793/ed_2014_06_04/pravo1/T041618.html?pravo=1>, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі.

Ураховуючи викладене, вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням встановлених обставин і вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позову, виходячи із необґрунтованості позовних вимог, пред'явлених до ОСОБА_4

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Наведені в касаційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів, викладених в оскаржуваному рішенні, що не належить до компетенції суду касаційної інстанції та висновків апеляційного суду не спростовують.

Оскільки зі змісту касаційної скарги не вбачається неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

І.К. ПаріноваВ.М. КоротунО.В. Ступак