06.03.2015 227/4770/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2015 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Здоровиці О.В.

при секретарі Сисенко Ю.В.

за участю

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи Артамонової Ю.О.

представника органу опіки

та піклування Артамонової Ю.О.

прокурора Перекупка К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції, в залі суду м.Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа - служба у справах дітей Добропільської міської ради, орган опіки та піклування Добропільської міської ради,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських ОСОБА_2 щодо їх малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Свій позов позивач аргументував тим, що до його родини під його опіку влаштовано його племінницю - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, рішенням виконкому Добропільської міської ради від 20.01.2010р. №59. Мати дитини була засуджена за вироком Добропільського міськрайонного суду від 05.10.2009 року за ч.2 ст.186 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. Відомості про батька дитини в свідоцтві про народження зазначені відповідно до ч.1 ст.135 СК України. ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, за місцем проживання характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя, не працює, вихованням та утриманням дитини не займається, неодноразово була засуджена до позбавлення волі. Після звільнення з місць позбавлення волі до дитини не приходила, її долею не цікавилась, матеріальної допомоги не надавала. Дівчина ОСОБА_4 має у нього добрі умови проживання, завжди охайно одягнена, доглянута, навчається в ЗОШ№14 м.Білозерське. Оскільки відповідачка ОСОБА_2 порушила ст..150,152,155 СУ України, позивач просить суд позбавити останню батьківських прав відносно її дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві і просив суд задовольнити позов. Суду пояснив, що відповідачка є його рідною сестрою, вона вихованням та утриманням дитини не займається і не має бажання займатися. ОСОБА_2 веде аморальний образ життя, зловживає спиртними напоями, не працює, долею своєї доньки не цікавиться, не утримує і не виховує її. Позивач, як дядько малолітньої ОСОБА_4, виконує роль батька і матері, дівчина мешкає разом з ним, якою він і опікується. Тому він просить задовольнити його позов.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні, суду пояснила, що вона на даний час відбуває покарання за вироком Красноармійського міськрайонного суду від 05.06.2014 року, в Чернігівські виправній колоні №44, у вигляді позбавлення волі. Підтвердила, що вона дійсно неодноразово була засуджена до позбавлення волі, вела аморальний спосіб життя, не працювала, вихованням та утриманням дитини не займається, не спілкується з нею та не цікавиться її долею. Пояснила, що позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення її батьківських прав відносно її доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнає в повному обсязі.

Представник третьої особи, служби у справах дітей Добропільської міської ради, Артамонова Ю.О. суду пояснила, що Рішенням виконавчого комітету Добропільської місько ради від 20.01.2010 року №59 позивача, ОСОБА_1 1982 року народження, призначено опікуном над малолітньою племінницею ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Проти позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2, відносно її доньки ОСОБА_4, заперечень не мають.

Представник органу опіки та піклування - Артамонова Ю.О. позов підтримала і суду пояснила, що орган опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради, приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 не виконує батьківських обов'язків, що передбачені ст..155 СК України, вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно з ч. 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника третьої особи, думку представника органу опіки та піклування Добропільської міської ради, неповнолітньої ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованим і такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратіфікована Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За змістом п.2 ч.1 ст. 164 СК України суд може позбавити матір, батька батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15,16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють належних умов для проживання дитини, умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

В судовому засіданні встановлено.

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України №8 від 11.12.209р. вбачається, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, і її батькам зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с.26).

З копії вироку Добропільського міськрайонного суду від 05.11.2009 року, який набрав чинності 25.11.2009 року (а.с.18-19) вбачається, що ОСОБА_2 була засуджена за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі.

З копії рішення виконкому Добропільської міської ради від 20.01.2010р. №59 (а.с.20) вбачається, що ОСОБА_1 1982 року народження, призначено опікуном над малолітньою племінницею ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З копії вироку Красноармійського міськрайонного суду від 05.06.2014 року, який набрав чинності 08.07.2014 року (а.с.71-72) вбачається, що ОСОБА_2 засуджена за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 1 року місяців позбавлення волі. Остання на даний час відбуває покарання в Чернігівський виправній колонії УДПСУ в Чернігівській області № 44 (а.с.83).

З пояснень позивача в судовому засіданні встановлено, що він займається вихованням та утриманням ОСОБА_4, яка мешкає разом з ним за адресою АДРЕСА_2. Мати останньої неодноразово була засуджена до позбавлення волі, в невеликі періоди часу перебування на волі, вихованням, утриманням своєї доньки не займалась та не цікавилась її життям, продовжувала вести аморальний спосіб свого життя.

З акту обстеження матеріально-побутових умов родини ОСОБА_1 від 01.07.2014 року (а.с. 30) та з акту від 03.11.2014 р. (а.с.53) вбачається, що позивач мешкає за адресою АДРЕСА_2. Разом з ним проживає без реєстрації ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, опікуном якої є ОСОБА_1 Опікуном створено всі належні умови для навчання та проживання неповнолітньої ОСОБА_4

З побутової характеристики виданої головою АСББ «Гармонія» (а.с.9) вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, має дітей, вихованням яких не займається, не працює, веде не здоровий спосіб життя, комунальні послуги не сплачує.

З актів обстеження матеріально-побутового та матеріального становища ОСОБА_2 від 19.02.2014 року, від 14.05.2014 року, від 15.07.2014 року (а.с.6-8) вбачається, що за адресою АДРЕСА_1, зареєстрована донька ОСОБА_2 - ОСОБА_4, 1999 р.н., але остання за вказаною адресою не проживає. Умови для належного навчання та проживання неповнолітньої ОСОБА_4 за вказаною адресою - відсутні.

З клопотання директора Білозерської ЗОШ І-ІІІ ступенів №14 від 06.08.2014 року №92 (а.с.14) вбачається, що ОСОБА_4, 1999 р.н., з 2010 року виховує її дядько ОСОБА_1, піклується про неї, цікавиться її успіхами, дівчини завжди виглядає чисто, охайно, доглянуто. Умови життя школярки задовільні, вона має окрему кімнату для проживання та навчання, є все необхідне для навчання та відпочинку.

З інформації про проведену роботу з родиною ОСОБА_1 (а.с.25) встановлено, що дівчина систематично відвідує школу, навчається на достатньому рівні навчання, дівчина фізично розвинена, організована. Опікун дівчини, ОСОБА_1, відвідує класні години та батьківські збори, цікавиться досягненнями дівчини у навчанні, позитивно впливає на дівчинку, користується у неї повагою та авторитетом.

Частина 5 ст. 19 СК України покладає на орган опіки та піклування подати суду письмовий висновок щодо розв'язання спору.

Згідно висновку органу опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради від 03.11.2014 року (а.с.58) вбачається, що орган вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, так як остання ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, вихованням та утриманням своєї доньки не займаються.

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст.152 СК України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст..171 СК України, в судовому засіданні була врахована думка неповнолітньої ОСОБА_4, щодо позбавлення її матері батьківських прав відносно неї.

Неповнолітня ОСОБА_4, в судовому засіданні, пояснила, що вона мешкає зі своїм дядьком ОСОБА_1, який є її опікуном, він її доглядає, виховує та забезпечує, а відповідач, її мати ОСОБА_2 з нею не спілкується, її життям не цікавиться, ніякої участі в її долі не приймає. Тому вона погоджується з тим, щоб її матір, ОСОБА_2, позбавили батьківських прав відносно неї.

Враховуючи наведене, а також те, що судом достовірно встановлено, що ОСОБА_2 не займається вихованням та утриманням дитини, не створює належних умов проживання, розвитку дитини, самоусунулась від виховання і утримання своєї доньки ОСОБА_4 1999 р.н., залишивши останню на свого брата ОСОБА_1, який призначений опікуном над дитиною і не має наміру і бажання вчинити будь-які дії на виправлення цієї ситуації, суд вважає позовні вимоги про позбавлення батьківських прав слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.164-167 СК України, ст.60 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 213, 215, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа - служба у справах дітей Добропільської міської ради, орган опіки та піклування Добропільської міської ради - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Головуючий суддя О.В.Здоровиця

06.03.2015