АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 2-128/11
Справа № 22-ц/791/1934/15 Головуючий в суді 1 інстанції: Постол В.С. Категорія: 27 Доповідач: Склярська І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року липня місяця 23 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі :

Головуючого: Склярської І.В.

Суддів: Цуканової І.В.

Вейтас І.В.

При секретарі: Благовещенській О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 09 березня 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2010 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на наявність між банком та ОСОБА_4 договірних відносин з приводу укладення кредитного договору, та його забезпеченості заставою та порукою.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 13.12.2010 р. мав заборгованість у розмірі 7001,93 доларів США (що за офіційним курсом НБУ станом на 13.12.2010 р. становить 55687,05 грн) та 5255,96 грн., з яких: сума кредиту, що підлягає достроковому стягненню - 4745,00 доларів США, прострочена заборгованість по кредиту - 1604,64 доларів США, сума заборгованості по відсоткам - 652,29 доларів США, сума пені по простроченим відсоткам - 639,49 грн., сума пені по простроченій заборгованості по кредиту - 1908,47 грн., а також не виконав зобов'язання за договором застави, щодо страхування предмету застави, у зв'язку з чим з відповідача підлягають стягненню штрафні санкції за невиконання обов'язків щодо страхування предмета застави - 2708,00 грн., просив:

1) стягнути солідарно зі ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 7001,93 доларів США (що за офіційним курсом НБУ станом на 13.12.2010 р. становить 55687,05 грн) та 5255,96 грн.;

2) стягнути з ОСОБА_4 штрафні санкції за невиконання обов'язків щодо страхування предмета застави в сумі 2708,00 грн.

Заочним рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 09 березня 2011 року позов задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині солідарного стягнення зі ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором скасувати та ухвалити нове, яким в задоволені позовних вимог до ОСОБА_3 відмовити.

Письмові заперечення до суду апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з підстав доведеності неналежного виконання ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором, та наявності підстав для солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором, а також наявності підстав для стягнення зі ОСОБА_4 штрафних санкцій за невиконання умов договору застави, щодо страхування предмета застави.

Виходячи з норм статей 526,530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу в строк (термін), встановлений у зобов'язанні.

Обов'язок позичальника повернути позику та сплатити проценти за кредитним договором визначені ст.ст.1049,1048,1056-1 ЦК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення усіх зобов'язань боржника за кредитним договором.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Отже, виходячи з умов кредитного договору та положень статті 599 ЦК України днем настання виконання основного зобов'язання у спірних правовідносинах є наступний день після спливу наданого банком у вимозі строку для добровільного виконання зобов'язання за кредитним договором.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд в постанові №6-616цс15 від 06 липня 2015 року.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, 26.08.2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» (правонаступник ПАТ АБ «Укргазбанк») та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 457, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 8945 доларів США,зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5% річних терміном з 26.08.2008 року по 25.08.2013 рік для придбання автомобіля (а.с.23-29).

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 26.08.2008 року між позивачем та ОСОБА_3, було укладено договір поруки, за умовами якого остання поручилась перед банком за виконання зобов'язань позичальника - ОСОБА_5 за кредитним договором, та зобов'язалась нести солідарну відповідальність з позичальником за порушення виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором (п.п..1.1.,1.2.) (а.с.31).

Також виконання зобов'язань за Кредитним договором було забезпечено Договором застави № 457 (транспортних засобів) від 26.08.2008 року (а.с. 33-37). Предметом застави є: автомобіль Chery KIMO, 2008 року випуску, кузов НОМЕР_2, колір - сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4 на праві власності.

Відповідно до п.п. 3.3.4 Договору застави ОСОБА_4 зобов'язався на період дії дійсного договору застрахувати заставлене майно за свій рахунок від всіх ризиків по даному виду страхування та виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування. Згідно п. 4.2. цього договору, за невиконання чи неналежне виконання п.п. 3.3.1.-3.3.8. дійсного договору ОСОБА_4 сплачує на користь позивача штраф у розмірі 5% від заставної вартості предмета застави, що дорівнює 2708 грн. (а.с.35).

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором, станом на 13.12.2010 р. утворилася заборгованість у розмірі 7001,93 доларів США (що за офіційним курсом НБУ станом на 13.12.2010 р. становить 55687,05 грн) з яких: сума кредиту, що підлягає достроковому стягненню - 4745,00 доларів США, прострочена заборгованість по кредиту - 1604,64 доларів США, сума заборгованості по відсоткам - 652,29 доларів США, сума пені по простроченим відсоткам - 639,49 грн., сума пені по простроченій заборгованості по кредиту - 1908,47 грн. (а.с.40), та штрафні санкції за невиконання обов'язків щодо страхування предмета застави передбачених п.3.3.4 договору застави у розмірі 2708,00 грн.

Право дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, яке надане банку відповідно до ст.1050 ЦК України, також врегульовано пунктом 3.2.5 кредитного договору (а.с.25).

З матеріалів справи вбачається, що вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних із ним платежів банк направив позичальнику та поручителю ( а.с.57,58), яку вони отримали (а.с.59)

Договором поруки передбачено, що він набуває юридичної сили з моменти підписання і діє до припинення забезпеченого ним зобов'язання позивальника за кредитним договором (п.5.1). Порука також припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором не пред'явить вимоги до поручителя; якщо строк виконання зобов'язання не визначений або визначений моментом вимоги то відповідальність поручителя перед кредитором припиняється після закінчення одного року з дня укладення цього договору (п.5.2) (а.с.32).

У зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України і пункту 3.2.5 кредитного договору використав право достроково стягнути з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором, надіславши 08.06.2010 року лист-вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних із ним платежів протягом 30 днів з моменту отримання цієї вимоги (а.с.57,58), яку відповідачі отримали 12.06.2010 року (а.с.59), а тому повинні були виконати її до 12.07.2010 року.

Отже, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від 12.07.2010 року.

З позовом про стягнення кредитної заборгованості банк звернувся 23.12.2010 року (а.с.3), тобто в межах шести місяців встановлених п.5.2 договору поруки та ч.4 ст. 559 ЦК України.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 21.01.2015 року (справа № 6-190цс14)

З огляду на зазначені вимоги закону, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, правильно визначивши, які правовідносини випливають із встановлених обставин справи, застосувавши до спірних правовідносин норму закону, яка підлягала до застосування, встановивши, що ОСОБА_4 належним чином не виконував зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого мав прострочену заборгованість, та те, що ОСОБА_3 разом з позичальником зобов'язалися відповідати перед кредитором як солідарні боржники, суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для солідарного стягнення з боржника та поручителя заборгованості за кредитним договором.

Посилання апелянта на те, що договір поруки, в силу ч. 4 ст 559 ЦК України є припиненим, оскільки відповідач ОСОБА_4 припинив належним чином виконувати свої зобов'язання ще з лютого 2009 року, а тому у зв'язку з порушенням ОСОБА_4 чергового строку виконання зобов'язання за кредитним договором, перебіг шестимісячного строку на пред'явлення вимоги до поручителя розпочався, ще у лютому 2009 року і сплинув у серпні того ж року, до уваги колегією суддів не беруться, оскільки, враховуючи, умови договору поруки щодо його дії (п.5.1,5.2), пред'явлення кредитором 08.06.2010 року вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені (а.с.57,58), зміну кредитором відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання, та пред'явлення позову до поручителя в межах шестимісячного строку, а саме 23.12.2010 року (а.с.3), суд першої інстанції правильно визначився щодо відсутності підстав для припинення поруки.

Висновки місцевого суду в частині наявності правових підстав для солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором належним чином мотивовані, підтверджуються матеріалами справи, узгоджуються з нормами матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Разом з тим, враховуючи, що банком до стягнення нарахована пеня в сумі 639,49 грн. та 1 908,47 грн., разом 2 547,96 грн., яку він просив стягнути, суд першої інстанції безпідставно визначив її в сумі 5 255 грн. 96 коп., та стягнув саме в цій сумі в зв'язку з чим, рішення суду в цій частині підлягає зміні зі зменшенням вказаної суми до 2547,96 грн. В решті рішення суду підлягає залишенню без змін

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 09 березня 2011 року в частині солідарного стягнення зі ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 5255,96 грн. (п'ять тисяч двісті п'ятдесят п'ять грн. 96 коп.) змінити, зменшивши вказану суму до 2547,96 грн. (дві тисячі п'ятсот сорок сім грн. 96 коп.)

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: