Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 336/9776/13-ц Головуючий у 1-й інстанції: Голубкова М.А.
Провадження № 22-ц/778/2738/15 Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової Д.А.

ОСОБА_2

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що відповідно до укладеного договору від 10.02.2006 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до п. 6.5 Умов надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п. 6.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.

Відповідно до п. 8.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 03.10.2013 року має заборгованість в розмірі 34 409,37 грн., яка складається з наступного: 4 995,50 грн. - заборгованість за кредитом; 27 299,14 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 614,73 грн. - штраф (процентна складова).

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 10.02.2006 року в розмірі 34 409,37 грн. та судові витрати.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 34 409,37 грн. та судовий збір у сумі 344,09 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області від 07.10.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 було задоволено. Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого 2015 року касаційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Рішення апеляційного суду Запорізької області від 07.10.2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до цього суду.

Як зазначено в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого 2015 року, враховуючи те, що частина заявлених позивачем у листопаді 2013 року вимог вже була предметом розгляду і щодо них було ухвалено рішення, то суд апеляційної інстанції мав вирішити питання про закриття провадження у справі у цій частині, а щодо інших - встановлювати обставини щодо їх обґрунтованості і у разі доведення позову з'ясовувати дотримання позовної давності та в залежності від встановленого зробити висновок щодо вирішення спору по суті.

При новому розгляді справи, заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, або змінити рішення.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.02.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 згідно заяви позичальника було укладено кредитний договір, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 4 % в місяць із розрахунку 360 днів у році. Термін дії кредитного ліміту збігається з терміном дії кредитної картки (а.с. 6, 73-74).

В заяві від 10.02.2006 року відповідач надав згоду на те, що заява разом із Умовами надання банківських послуг, Правилами користування кредитною карткою і Тарифами складають договір між ним та Банком про надання банківських послуг.

Як вбачається з договору № SAMDN0062 про відкриття картрахунку та обслуговування кредитної карти, що укладений на підставі заяви, ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 5 000 грн., тип карти - тип карточного продукту з договору, вид карти особиста, строк дії карти 2 роки, кредит надається у вигляді непоновлювальної лінії. Погашення заборгованості здійснюється наступним порядком: щомісячно за який приймається період з «01» по «25» число кожного місяця клієнт надає на картрахунок щомісячний платіж у розмірі 7% від загальної суми використаних коштів в рахунок кредиту. Даний платіж враховує відсотки, нараховані за звітний місяць та частину заборгованості за кредитом (а.с. 75-77).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2007 року з ОСОБА_3 на користь Банку стягнуто заборгованість за вищевказаним кредитним договором від 10.02.2006 року станом на 18.07.2007р. у розмірі 9 225 грн. 99 коп., а саме, заборгованість за кредитом 4 995,50 грн., заборгованість за процентами 4 230,49 грн., а всього 9 225,99 грн. (а.с. 23-24).

Отже, частина заявлених позивачем у листопаді 2013 року вимог вже була предметом розгляду і щодо них було ухвалено рішення.

За вимогами п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

За змістом ч. 1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Враховуючи, що по заявленим у даній справі вимогам ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за тілом кредиту та заборгованості по процентам за період з 10.02.2006 року по 18.07.2007 року вже існує судове рішення, то оскаржуване рішення суду в цій частині позовних вимог підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі з підстав, визначених ст. 205 ЦПК Кодексу.

Щодо вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості по відсоткам за користування кредитом за період з 19.07.2007 року по 03.10.2013 року та штрафів, то вони підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст.ст. 526, 611, 623, 625 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Необхідно зазначити, що дострокове присудження до виконання основного зобовязання не тягне його припинення з дня набрання законної сили рішенням суду і не виключає стягнення процентів, пені та збитків, а також інших штрафних санкцій, передбачених угодою, до дня фактичного задоволення (повного розрахунку).

Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у звязку з порушенням умов договору згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобовязань. Це спосіб цивільно-правової відповідальності боржника.

Відповідачем зроблено заяву про застосування наслідків спливу позовної давності (а.с. 22).

Згідно ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Враховуючи вищенаведені обставини, та за наявності рішення суду про стягнення основного боргу, у звязку з чим провадження в частині основного боргу (тіла кредиту) підлягає закриттю, застосування строку позовної давності до основного боргу неможливе у звязку з відсутністю факту спливу позовної давності.

Як вбачається з доданого Банком до позову розрахунку у звязку з неналежним виконанням зобовязань за вищевказаним кредитним договором відповідач станом на 03.10.2013 року має заборгованість: 27 299,14 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 614,73 грн. - штраф (процентна складова).

Зважаючи на заяву відповідача про застосування позовної давності, колегія приходить до висновку про наявність підстав для застосування строку позовної давності відповідно до положень ст.ст. 257, 261 ЦК України до додаткових вимог, які у даному випадку виражені нарахованими відсотками, що буде відповідати засадам справедливості, добросовісності та розумності.

У звязку з чим, з відповідача підлягає стягненню заборгованість по процентам за користування кредитом в межах строку загальної позовної давності - за період з 06.11.2010р. по 03.10.2013 року. За вказаний період відсотки за користування кредитом відповідно до наданого Банком апеляційному суду розрахунку становлять суму 11 811,84 грн. (27 299,13 грн. 15 487,29 грн.), штраф - 1 090,59 грн., який визначається як сума фіксованої частини у розмірі 500 грн. та 590,59 грн. - 5% від боргу, пропорційно частці задоволених позовних вимог.

У задоволенні вимог Банку про стягнення відсотків, що підлягали сплаті за період з 19.07.2007 року по 05.11.2010р. слід відмовити за пропуском строку позовної давності.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо помилкового задоволення позову в частині вимог, які вже були предметом розгляду і щодо яких було ухвалено рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2014 року знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, як і доводи про помилкове задоволення вимог щодо стягнення відсотків за користування кредитом за період з 19.07.2007 року по 05.11.2010р., у задоволенні яких слід відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню сума заборгованості у загальному розмірі 12 902,43 грн., що складається з заборгованості за відсотками за користування кредитом за період з 06.11.2010р. по 03.10.2013 року в суму 11 811,84 грн. та штрафу в розмірі 1 090,59 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 129,03 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 310, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2014 року по цій справі скасувати.

Провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором за період з 10.02.2006 року по 18.07.2007 року в розмірі 9 225 грн. 99 коп. закрити.

В решті позовних вимог ухвалити нове рішення наступного змісту:

Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 «ПриватБанк» заборгованость за кредитним договором в сумі 12 902 грн. 43 коп. та судовий збір в розмірі 129 грн. 03 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: