Справа № 727/1416/15-ц
Провадження № 2/727/713/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Чебан В.М.

при секретарі Григорєвій І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позивачка посилається на те, що 22.01.2014 року відповідач ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м.Чернівці по вулиці Стасюка, не вибрав безпечну швидкість для руху, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого не впорався з керуванням транспортного засобу, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Хюндай Купе» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням позивачки ОСОБА_1 Вказує, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль, яким вона керувала.

Вказує, що по даному факту 31.01.2014 року Шевченківським районним судом м. Чернівці було винесено постанову суду, за якою притягнуто водія ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, скоєної ОСОБА_2, було пошкоджено автомобіль марки «Хюндай Купе» д.н.з. НОМЕР_2, який належить на праві приватної власності дочці позивачки ОСОБА_4 та яким позивачка керувала на підставі посвідчення водія серії ІСА №027045, виданого на імя ОСОБА_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САА №378302, виданого 05.03.2010 року Глибоцьким ВРЕР УДАІ УМВС України в Чернівецькій області, тобто на підставі документів, передбачених п.2.1 Правил дорожнього руху України, а саме посвідчення водія на право керування транспортним засобом та реєстраційного документу на транспортний засіб.

Вказує, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована, про що свідчить поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АС 1886168 з терміном дії до 09.04.2014 року, виданий ОСОБА_3 акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія».

Позивачкою було проведено ремонт пошкодженого автомобіля марки «Хюндай Купе» д.н.з. НОМЕР_2 та понесено грошові витрати на запасні частини та проведення ремонтно-відновлювальних робіт, а саме нею було придбано бампер передній за 1666 грн., подушку двигуна передню за 270 грн., фару праву за 2347 грн., всього на загальну суму 4283 грн. Ремонтно-відновлювальні роботи вказаного пошкодженого автомобіля обійшлись позивачці у 6760 грн. Вказані обставини підтверджуються видатковими накладними та заказом-нарядом на ремонт автомобіля. Таким чином загальна сума шкоди складає 11 043 грн.

Також вказує, що страховиком їй було відшкодовано тільки 4650 грн., що підтверджується випискою з рахунку ОСОБА_5 філії АТ «Ощадбанк» від 09.07.2014 року. Таким чином невідшкодована сума становить 6393 грн.

Крім цього вказує, що внаслідок завдання позивачці матеріальних збитків та відсутності власного транспортного засобу вона зазнала суттєвих незручностей та душевних страждань, були порушені її нормальні життєві звязки, а тому просить також стягнути з відповідача ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 15 000,00 грн.

На основі викладеного просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» невідшкодовану частину суми завданої матеріальної шкоди, а саме: матеріальну шкоду в сумі 6393 грн., з відповідача ОСОБА_2 просить стягнути завдану моральну шкоду в сумі 15 000 грн., а також стягнути з відповідачів судові витрати.

Позивачка в судове засідання не зявилась, проте до початку розгляду судом справи від неї надійшло клопотання, в якому просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду даної справи в суді, в передбаченому законом порядку через оголошення в пресі, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та постановити заочне рішення.

Представник відповідача - ОСОБА_3 акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» в судове засідання неодноразово не зявлялись, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи судом, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення частково.

Судом встановлено, що 22.01.2014 року відповідач ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м.Чернівці по вулиці Стасюка, не вибрав безпечну швидкість для руху, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого не впорався з керуванням транспортного засобу, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Хюндай Купе» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням позивачки ОСОБА_1, чим порушив п.12.1 Правил дорожнього руху України та 31.01.2014 року Шевченківським районним судом м.Чернівці було винесено постанову суду, якою притягнуто водія ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. (а.с.23).

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, скоєної ОСОБА_2, було пошкоджено автомобіль марки «Хюндай Купе» д.н.з. НОМЕР_2, який належить на праві приватної власності дочці позивачки ОСОБА_4 та яким позивачка керувала на підставі посвідчення водія серії ІСА №027045, виданого на імя ОСОБА_1 (а.с.16), свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САА №378302, виданого 05.03.2010 року Глибоцьким ВРЕР УДАІ УМВС України в Чернівецькій області (а.с.14), тобто на підставі документів, передбачених п.2.1 Правил дорожнього руху України, а саме посвідчення водія на право керування транспортним засобом та реєстраційного документу на транспортний засіб. Крім цього в матеріалах справи також наявна довіреність ОСОБА_4, якою вона уповноважує позивачку на вчинення юридичних дій відносно автомобіля «Хюндай Купе» д.н.з. НОМЕР_2 (а.с.32).

Позивачкою було проведено ремонт пошкодженого автомобіля марки «Хюндай Купе» д.н.з. НОМЕР_2 та понесено грошові витрати на запасні частини та проведення ремонтно-відновлювальних робіт, а саме позивачкою було придбано бампер передній за 1666 грн. (видаткова накладна №HN022404S від 17.03.2014р. - а.с.7), подушку двигуна передню за 270 грн. (видаткова накладна №HN022300S від 14.03.2014р. а.с.8), фару праву за 2347 грн. (видаткова накладна №HN026768S від 01.08.2014р. а.с.9), а всього на загальну суму 4283 грн. Ремонтно-відновлювальні роботи вказаного пошкодженого автомобіля «Хюндай Купе» відповідно до заказу-наряду №000781 від 04.08.2014 року (а.с.10), проведені субєктом підприємницької діяльності ОСОБА_6 (а.с.11-13), на суму 6760 грн. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи. Таким чином загальна сума витрат понесених позивачкою складає 11 043 грн.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода повязана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до ст. 35 даного Закону - для отримання страхового відшкодування потерпілий подає страховику заяву про страхове відшкодування і додає необхідні документи.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, продовжити строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату на кількість днів такого прострочення.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що страховиком - ОСОБА_3 акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 було відшкодовано всього 4650,00 грн., що підтверджується випискою з рахунку ОСОБА_4 ОСОБА_5 філії АТ «Ощадбанк» від 09.07.2014 року, копія вказаної виписки міститься в матеріалах справи (а.с.15). Зазначене також свідчить про те, що страховик своєчасно був обізнаний про даний страховий випадок та здійснив часткове відшкодування витрат, повязаних внаслідок пошкодження транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктом 23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 1 березня 2013 року, договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності володільця транспортного засобу діє протягом строку, на який його укладено. На вимоги, що випливають із договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, поширюється загальний строк позовної давності, встановлений тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК), що обчислюється із дня закінчення дії договору. Дії відповідача ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» щодо виплати відшкодування потерпілій (позивачці), свідчать про те, що між ними та відповідачем ОСОБА_2 на момент скоєння ДТП існував та був дійсним договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. При цьому жодним з відповідачів суду не було подано інших доказів, які б свідчили про відсутність підстав для стягнення коштів на користь позивачки.

А тому, вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступних вимог Закону. Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно із ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 1194 ЦПК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Судом також враховано, що відповідно до ст. 29 Закону страхова компанія зобов?язана виплатити позивачу не суму матеріального збитку, а витрати пов?язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. З копії заказу-наряду №000781 від 04.08.2014 року (а.с.10) вбачається, що вартість ремонтних робіт по відновленню пошкодженого автомобіля становить 6760 грн., витрати на запчастини складають 4283 грн. В той же час страховиком відшкодовано всього 4650 грн. Таким чином з відповідача - ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» необхідно стягнути на користь позивачки різницю між загальною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт та запчастин до автомобіля (11043 грн.) та фактично сплаченими ними коштами (4650 грн.), що складає 6393,00 грн.

Задовольняючи позов, суд також враховує положення п. 35 Постанови Пленуму ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», а саме: вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А також в даному випадку слід стягнути витрати позивачки на судовий збір. А саме, з відповідачів підлягає стягненню сума сплаченого позивачкою судового збору в розмірі 393,60 грн. по 196,80 грн. з кожного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої відповідачем ОСОБА_2, суд виходить з того, що протиправними діями відповідача, повязаними з пошкодженням транспортного засобу позивачки, був порушений звичайний порядок та спосіб життя позивачки, у звязку з чим останній було завдано душевних страждань.

В тому числі позивачка не мала можливості їздити по своїх справах, вимушена була постійно просити інших осіб, щоб ті надавали їй транспортні послуги та додатково оплачувати ці послуги. Внаслідок цих дій позивачка перебувала в стані психологічного дискомфорту, відчувала тимчасову відірваність від активного соціального життя, відчувала емоційну напругу та нервозність, почуття обурення, страх можливого повторення подій. Як зазначає позивачка відповідач ОСОБА_2 в добровільному порядку до даного часу не відшкодував позивачці жодним чином спричинену їй шкоду, жодного разу не звертався до позивачки з приводу надання допомоги для вирішення спірного питання.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктом 9 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Окрім того п.1 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 року передбачено, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб.

Оцінюючи в сукупності матеріали справи, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивача моральну шкоду в сумі 7 000,00 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що слід стягнути з ОСОБА_3 акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 6393,00 грн. З відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки підлягає стягненню моральна шкода в сумі 7 000,00 грн. А також з відповідачів підлягає стягненню судовий збір по 196,80 грн. з кожного на користь позивачки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 1167, 1188, 1194 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 79, 88, 212, 213, 215, 226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Винести заочне рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_1, витрати, повязані з вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу та запасних частин до автомобіля в сумі 6 393,00 (шість тисяч триста девяносто три) гривні.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 7000,00 (сім тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_1, судовий збір в сумі 196 (сто девяносто шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 196 (сто девяносто шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Дане заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ: