Справа № 411/4237/12
Провадження № 2/211/6/15
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

23 березня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бардін О. С.

при секретарі Шириновій А.М.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

за відсутності: позивача ОСОБА_5

відповідача ОСОБА_6

третьої особи Ситнік О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача державного нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори Ситнік Оксани Олександрівни про визнання права власності на квартиру, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 звернулася до суду 25 квітня 2012 року з позовом про визнання її добросовісним набувачем та визнання права власності на квартир, вказавши, що 19 серпня 2008 року на підставі нотаріально посвідченого договору придбала у власність за 34 000 доларів США, що становить 272000,00 грн., у ОСОБА_8, від імені якого діяв за довіреністю ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1.

На момент укладення вказаного договору ОСОБА_3 стверджував, що його довіритель ОСОБА_8 був ще живий.

Через два роки після укладення договору, під час розгляду в суді справи про визнання недійсним договору купівлі-продажу, вона дізналася, що ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням суду від 14 грудня 2011 року визнані недійсними договір купівлі-продажу спірної квартири та отримане нею свідоцтво про право власності на вказану квартиру, яке рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.04.2011р. залишено без змін.

Крім того, з матеріалів справи вона дізналася, що 30 січня 2008 року за життя ОСОБА_8 було складено розписку про отримання від ОСОБА_3 коштів у розмірі 10500 доларів США за вже здійснену угоду купівлі-продажу квартири. Ознайомившись з розпискою, вона вважає, що остання відповідно до ст. 655,656 ЦК України містить всі ознаки договору купівлі-продажу.

Оскільки вона не знала та не могла знати, що власник квартири ОСОБА_8 помер і що довіреність ОСОБА_3 вже не дійсна, ОСОБА_8 за життя всією своєю поведінкою демонстрував волю на відчуження спірної квартири, ним складено розписку про отримання грошових коштів за продаж вказаної квартири, вона добросовісно розрахувалася з ОСОБА_3 за продаж квартири, позивач просить визнати її добросовісним набувачем квартири АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на вказану квартиру, судові витрати стягнути з відповідача ОСОБА_3, оскільки в результаті його неправомірних дій вона змушена захищати свої права. (а.с. 1-5).

03 травня 2012 року позивач свої вимоги уточнила, змінивши ціну позову відповідно до вартості квартири що визначена спеціалізованою організацією КП ДОР «Криворізьке БТІ» у сумі 18638 грн. (а.с. 30-34).

17 травня 2012 року та 17 липня 2014 року позивач свої вимоги уточнила, зазначивши, що 09.04.2014 року державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори Ситнік О.О. видано свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на ? частини квартири АДРЕСА_1 на кожного. Однак видача таких свідоцтв про право на спадщину є неправомірною, здійснена з порушенням прав позивача, що є підставою для визнання їх недійсними.

Позивач неодноразово зверталася до Третьої Криворізької державної нотаріальної контори з заявами, в яких зазначалося про наявність зазначеного судового спору та зумовлену цим неможливість видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спірну квартиру, оскільки відповідно до п.п. 4.13 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Тому позивач просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 та визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, виданих 09.04.2014 року державним нотаріусом Третьої Криворізької нотаріальної контори Ситнік О.О. на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на ? частину на квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 на задоволенні вимог наполягала з підстав, викладених в уточненому позові, просила задовольнити вимоги в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнав повністю, пояснивши, що він не знав про смерть ОСОБА_8, від імені якого діяв при оформленні спадщини на його ім'я та при продажу квартири ОСОБА_5, тому вважає, що не було підстав для визнання договору недійсним і ОСОБА_5 є добросовісним набувачем права власності на квартиру.

Відповідач ОСОБА_9 та представник відповідача ОСОБА_4 проти заявлених вимог заперечували, суду пояснили, що рішення суду про визнання договору купівлі продажу квартири між ОСОБА_8, від імені якого діяв ОСОБА_3, та ОСОБА_5 набрало законної сили, тому видача свідоцтва про право на спадщину на ім'я відповідачів було законним. Звернення ОСОБА_5 до нотаріуса з заявою, в якій вона просила не оформлювати спадщину на ім'я відповідачів до розгляду справи в суді, відбулося після того, як була розглянута справа про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася.

Третя особа нотарус Ситнік О.О. в судове засідання не з'явилася, надавши судові пояснення на позов, де зазначено, що свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 були видані спадкоємцям (на їх неодноразові звернення та скарги) 24.12.2013 р. за реєстрами 1-241 та 1-242 після закінчення справи у суді, що було підтверджено рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 18.05.2013 р. з відміткою про те, що рішення оскаржувалося в апеляційному суді, ухвалою апеляційного суду від 24.10.2013 року, рішення в оскаржуваній частині залишено без змін. Рішення набрало законної сили 24.12.2013 р. та ухвалами апеляційного суду від 24.10.2013 р. і 22.01.2014 р.

Вислухавши сторони, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в позові необхідно відмовити повністю.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на праві приватної спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від 01 квітня 1994 року, виданого органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів, належала квартира АДРЕСА_1.

За договором купівлі - продажу від 19 серпня 2008 року представник ОСОБА_8 ОСОБА_3, діючій на підставі довіреності посвідченої 30.01.2008 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Лігутою Л.В., від імені ОСОБА_8 продав ОСОБА_5, інтереси якої представляла Лігута Л.В. на підставі довіреності, квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 6-7 - копія договору, а.с. 8,9 - копії витягів).

Право на спадщину ОСОБА_8 на вказану квартиру та вказаний договір були оформлені в серпні 2008р., незважаючи на те, що ОСОБА_8. помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 травня 2013 року позов ОСОБА_2, ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, державного нотаріуса Артеменко Любові Михайлівни, приватного нотаріуса Лігути Лариси Вячеславівни, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватного нотаріуса Літвінової Ірини Іванівни про визнання договору купівлі-продажу квартири, свідоцтва про право на спадщину недійсними, визнання права власності на спадкове майно задоволено частково. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 06 серпня 2008 року державним нотаріусом Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. на ім'я ОСОБА_8 на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_11. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 19 серпня 2008 року між ОСОБА_3, який діяв від імені ОСОБА_8, та Лігутою Ларисою Вячеславівною, яка діяла від імені ОСОБА_5. В іншій частині в позові відмовлено (а.с. 67-69 - копія рішення).

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2013 року рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 18 травня 2013 року в оскаржуваній частині залишено без змін (а.с. 70-72,73 - копії ухвал).

Аналогічне рішення було винесено Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу 14.12.2011р., набрало законної сили, але ухвалою того ж суду від 23.07.2013р. було скасовано за нововиявленими обставинами (а.с.64-65).

09 квітня 2014 року до Третьої Криворізької державної нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_2 та ОСОБА_6 про видачу свідоцтва про право на спадщину законом після смерті їх двоюрідного брата ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.2 а.с. 79 - копія заяви).

09 квітня 2014 року державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори Ситнік О.О. видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину квартири АДРЕСА_1 (т.2 а.с. 107).

09 квітня 2014 року державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори Ситнік О.О. видано ОСОБА_6 свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину квартири АДРЕСА_1 (т.2 а.с. 111).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього (ст. 330 ЦК України).

Відповідно до частини 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Добросовісне придбання, згідно до положень ст. 388 ЦК України, можливе тоді, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно. Наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з чужого незаконного володіння (віндикація).

Аналогічні роз'яснення надано Пленумом Верховного Суду України в п. 10 постанови від 6 листопада 2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання право чинів недійсними», де зазначено, що вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину.

Норма частини 1 ст. 216 зазначеного Кодексу не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача з підстав, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК.

Судом встановлено факт недійсності договору купівлі-продажу позивачем квартири та отримання нею свідоцтва про право власності на квартиру, а в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

ОСОБА_5 просить визнати за нею право власності на квартиру як за добросовісним набувачем, але рішенням суду встановлено, що вона не має цього права і відповідачі не витребовують від неї повернення майна, придбаного нею добросовісно, тому що вони є власниками цього майна.

Так як позивач не є власником спірної квартири і не може бути визнана добросовісним набувачем, то не підлягають задоволенню і її вимоги про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, виданих на ім'я відповідачів.

Керуючись ст.ст. 328,330,388,392 ЦК України, ст.ст.10,60,88,212 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

в позові ОСОБА_5 відмовити повністю.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О. С. Бардін