Справа № 653/255/15-ц
Провадження № 2/653/270/15
РІШЕННЯ

іменем України

12.05.2015

Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Хоменко В.Г.,

при секретарі Тимашовій Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на 12/50 та 12/50 частки квартири в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на 12/50 та 12/50 частки квартири в порядку спадкування. Свої вимоги мотивує тим, що 10 лютого 2014 року померла його бабця ОСОБА_4. Після смерті бабусі відкрилась спадщина, а саме, право на майно, що становить 12/50 частки домоволодіння, розташованого за адресою Херсонська область, м. Генічеськ, пр.-т. Миру, 14, інші 12/50 частки вищевказаного домоволодіння, належать ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у рівних частинах кожному. За життя ОСОБА_4 в установленому законом порядку свідоцтво про право власності на частки в домоволодінні не отримала, а його звернення до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено та розяснено, що у звязку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів свідоцтва про право власності на майно та витягу про реєстрацію майна, слід вирішити зазначене питання у судовому порядку. Також зазначив, що крім нього, є інші спадкоємці першої черги після смерті бабусі син ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_3, але вони до нотаріальної контори не звертались. Просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на 12/50 та 12/50 частки квартири за вищевказаною адресою, які залишились після смерті 10.02.2014 року ОСОБА_4

В судовому засіданні позивач змінив свої позовні вимоги, пояснив, що в звязку з тим, що ОСОБА_4 за час життя склала заповіт від 26.12.2011р., в якому зазначила, що все своє майно заповідає йому, а також відповідно до повідомлення Генічеського МБТІ від 19.03.2015р. про те що померлій ОСОБА_4 належить 16/50 частки квартири №2 по пр.-ту Миру, 14, в м. Генічеську, а також враховуючи, що ОСОБА_3 вдруге вийшла заміж і змінила прізвище на Малкіну, але до Генічеського БТІ цієї інформації не надавала, і значиться як ОСОБА_3, що випливає з повідомлення Генічеського БТІ, тому посилаючись на ці обставини, а також на обставини викладені в зміненій позовній заяві, просить змінений позов задовольнити в повному обсязі та визнати за ним право власності на 16/50 частки, які належали його бабусі ОСОБА_4 до її смерті.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні змінений позов визнав, пояснив, що його син ОСОБА_1 постійно допомагав його матері ОСОБА_4, доглядав її, тому вона і написала на ОСОБА_1 заповіт. Заяви до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_4 він не подавав. Проти визнання за ОСОБА_1 права власності на 16/50 частки квартири №2 по пр.-т Миру, 14, в м. Генічеську не заперечує.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, через розміщення оголошення в газеті.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки ОСОБА_3 на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечують позивач та відповідач ОСОБА_2

Судом встановлені слідуючі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії IV-УР № 832818, виданого 10 травня 1962 року Генічеським райвідділом ЗАГС Херсонської області, ОСОБА_2 є сином померлої ОСОБА_4.

Відповідно до свідоцтва про народження серії IІ-КГ №403616, виданого 19 липня 1986 року Генічеським райвідділом ЗАГС Херсонської області, ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2, тобто онуком померлої ОСОБА_4.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-КГ №174914, виданого 11 лютого 2014 року відділом державної актів цивільного стану реєстраційної служби Генічеського району управління юстиції у Херсонській області, ОСОБА_4 померла 10 лютого 2014 року; про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено актовий запис №37.

Згідно свідоцтва про право на спадщину від 24 червня 1981 року, посвідченого державним нотаріусом Генічеської нотаріальної контори ОСОБА_5, після смерті 18.07.1979 року ОСОБА_6, його майно успадкували в рівних частках кожний його дружина ОСОБА_4, син ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_3.

Згідно свідоцтва про право власності від 24 червня 1981 року, посвідченого державним нотаріусом Генічеської нотаріальної контори ОСОБА_5, ОСОБА_4, яка є дружиною померлого 18.07.1979 року ОСОБА_6, належить право власності на 1/2 частки у спільному майні, набутому подружжям за час шлюб, яке складається з 35/100 частини домоволодіння, яке розташоване в м. Генічеську, по пр.-т. Миру, 14, та знаходиться на земельній ділянці площею 910 кв.м., що належало померлому ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Генічеською міською радою 20.04.1981р. та зареєстрованого в Генічеському інвентарному бюро 21.04.1981 року №18.

Рішенням Генічеської міської ради народних депутатів №936/23 від 02.12.1987р. «Про затвердження ідеальних часток між співвласниками на домоволодіння № 14 по пр.-т Миру, 14, в м. Генічеську», затверджено розрахунок ідеальних часток між співвласниками ОСОБА_7 39/100 частки; ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 по 13/100 частки в рівних долях; ОСОБА_4 12/50 частки; ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 по 12/50 частки в рівних долях.

Відповідно до довідки КП «Генічеське БТІ» №166 від 19.03.2015 року, співвласникам ОСОБА_4 належить 16/50 частки, ОСОБА_2 4/50 частки, ОСОБА_3 4/50 частки.

Згідно заповіту від 26 грудня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Генічеського районного нотаріального округу Херсонської області ОСОБА_10, зареєстрованому в реєстрі за №2931, після своєї смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до положень ст.. ст.. 1233-1236 ЦК України, заповіла все своє майно, всі належні їй, на момент складання заповіту, майнові права та майнові обовязки, своєму онуку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), вищевказаний заповіт зареєстрований у спадковому реєстрі за №52245599 та на час сперті 10.02.2014р. ОСОБА_4, є чинний. На момент подачі позивачем позова до суду не був скасований чи змінений.

За життя ОСОБА_4 не оформила право власності на 12/50 частини та 12/50 частини в рівних долях із співвласниками на квартиру №2 по пр.-ту Миру, 14, в м. Генічеську, Херсонської області, відповідно до рішення Генічеської міської ради від 02.12.1987 року.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12 пояснили, що сімю ОСОБА_4, яка проживає в м. Генічеську по пр.-ту Миру, 14, кв. 2, знають давно. Були знайомі з ОСОБА_4, яка померла у 2014 році. Разом із померлою проживали її син ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_3, а також онук ОСОБА_1 За час спільного проживання ОСОБА_1 постійно допомагав та доглядав ОСОБА_4 Після смерті ОСОБА_4 займався організацією її поховання. Їм відомо, що ОСОБА_4 заповіла належне їй майно після своєї смерті ОСОБА_1

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування права та обов'язки спадкодавця переходять до спадкоємців.

Відповідно до зазначених статей, до складу спадщини ОСОБА_4. входять також її права і обов'язки, що належали їй на час відкриття спадщини, та не припинилися внаслідок її смерті, а саме на здійснення оформлення прав власності на успадковану вищезазначену частину квартири №2, по пр.-ту Миру, 14 в м. Генічеську, Херсонської області, а отже відповідні права переходять до позивача, як спадкоємця за заповітом, яким він є, відповідно до положень ст.ст. 1222,1223 ЦК України.

Однак на звернення позивача до нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове майно, нотаріусом було йому відмовлено у вчиненні відповідних нотаріальних дій, та розяснено, що, оскільки померла ОСОБА_4 за життя свідоцтво про право власності, згідно рішення Генічеської міської ради №936/23 від 02.12.1987 року, на визначені частки в домоволодінні по пр.-т Миру, 14, в м. Генічеську, не отримала, та в Генічеському БТІ державна реєстрація нерухомого майна не проводилась, видати свідоцтво про право на спадщину за відсутності відповідних правовстановлюючих документів не можливо.

З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №37054191 від 02.04.2014 року, виданого Генічеською державною нотаріальною конторою, вбачається, що 02 квітня 2014 року державним нотаріусом Генічеської держнотконтори зареєстровано спадкову справу №55931778 після смерті 10.02.2014 року ОСОБА_4, яка проживала та була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, пр.-т Миру, 14.

Статтею 392 ЦК України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, та згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з п.п.5 п. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004р. правовстановлювальним документом, на підставі якого провадиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна, може бути рішення суду, що набрало законної сили про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, при вирішенні спорів у зв'язку зі спадкуванням за заповітом суд повинен застосовувати правила глави 85 ЦК України та враховувати, що заповідач, зокрема, має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати в майбутньому.

Враховуючи, що за життя ОСОБА_4 не зареєструвала належне їй нерухоме майно, яке вона заповіла своєму онуку ОСОБА_1, що складається з 16/50 частини квартири №2, що розташована за адресою Херсонська обл.., м. Генічеськ, пр.-т. Миру, 14, яке ОСОБА_1 прийняв шляхом подачі заяви про прийняття спадщини від 02.04.2014 року, тому суд приходить до висновку, що вимоги зміненого позову обґрунтовані та підлягають задоволенню, та вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

На підставі, ч. 1 ст. 58 КУ, ч.ч.1, 3 ст.5, ч.1 ст.126, ст.ст.328, 392, 1216-1218, 1221, 1223, 1233-1236, 1268-1270, 1296 ЦК України, ст.ст.3, 10, 11, 208-209, 212-215, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на 16/50 частки квартири в порядку спадкування задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНПП НОМЕР_1, право власності на 16/50 частки в квартирі №2, розташованій по пр.-ту Миру, 14, в м. Генічеську, Херсонської області, після смерті 10 лютого 2014 року ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги через Генічеський районний суд Херсонської області протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_13