Справа № 640/9733/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2015 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Ніколаєнко І.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРГРАНДКАПІТАЛ» про визнання недійсним договору та застосування наслідків його недійсності, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРГРАНДКАПІТАЛ» про визнання недійсним договору та застосування наслідків його недійсності.

Позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на грошові кошти ТОВ «ІНТЕРГРАНДКАПІТАЛ», що знаходяться на поточному рахунку № 9800 в ПАТ «УкрСиббанк», МФО 351005.

В обґрунтування своєї заяви позивач зазначає, що ТОВ «ІНТЕРГРАНДКАПІТАЛ» на сьогоднішній день має всі ознаки фіктивного підприємства. За адресою відповідача, вказане підприємство не знаходиться за адресою свого місцезнаходження в м. Києві, а за адресою відповідача у Харкові, де було укладено договір лізингу, філія припинила роботу. Позивач зазначає, що є всі підстави, що вказане підприємство зникне до моменту винесення рішення суду, що позбавить сторону позивача можливості виконати рішення суду в майбутньому.

Дослідивши зміст заяви про забезпечення позову, зміст позовної заяви та матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускаєтья на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідальності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву по суті, з урахуванням визначеного порядку, суд вважає, що позивачем не було надано належних доказів на підтвердження того, що у разі невжиття заходів забезпечення це може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Крім того, у заяві не обґрунтована співмірність заходів забезпечення позову із заявленими вимогами, їх необхідність і достатність для забезпечення виконання можливого судового рішення. Також суд вважає, що задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову, може порушити права та інтереси інших осіб, повязаних з господарською діяльністю юридичної або фізичної особи.

В звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Одночасно суд роз'яснює, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ніколаєнко І.В.