АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/212/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 48 Коваленко В. І.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоСіренка Ю. В.
суддівМагди Л. Ф. , Міщенка С. В.
при секретаріРибасюк О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Кам'янського районного суду Черкаської області від 28 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8, треті особи : Відділ державної виконавчої служби Кам'янського районного управління юстиції Черкаської області,Відділ державної виконавчої служби Шевченківського управління юстиції у м. Києві, про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог, вказувала про те, що рішенням Кам'янського районного суду Черкаської області від 13 серпня 2004 року з ОСОБА_8 стягнуто на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дітей ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_12. ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі ? частини заробітку щомісячно, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з 06.08.2004 року .

Виконавчий лист № 2-632 від 13.08.2004 року знаходився на виконанні у Шевченківському ВДВС м. Київ, так як боржник проживає і працює в м. Києві.

За даними Головного управління юстиції у м. Києві, відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів за період з 01.06.2008 року по 30.06.2012 року заборгованість становила 45 356,89 грн.

Відповідно до письмової відповіді Кам'янського районного управління юстиції від 31.07.2013 року № П-2 заборгованість по аліментах згідно виконавчого документа станом на 01.05.2013 року становить 57 153,85 грн.

Вважає, що відповідач злісно ухиляється від виконання рішення суду.

З урахуванням уточнених 27.08.2014 року позовних вимог просила суд, стягнути з ОСОБА_8 на її користь заборгованість по аліментам у розмірі 43682, 24 грн.

Рішенням Кам'янського районного суду Черкаської області від 28 листопада 2014 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, де вказуючи про те, що суд порушив норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясував обставини справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати, ухваливши нове, яким позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до відхилення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Встановлено, що рішенням Кам'янського районного суду Черкаської області від 13 серпня 2004 року з ОСОБА_8 стягнуто на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дітей ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_12. ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі ? частини заробітку щомісячно, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з 06.08.2004 року .

Відповідно до виконавчого листа за № 2-106 від 26 лютого 2010 року, виданого Кам'янським районним судом Черкаської області з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн. на утримання сина ОСОБА_11, 06.04.1993р.н. та аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн. на утримання сина ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3, щомісячно, починаючи з 01.01 2010 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 241, т.1).

30 квітня 2013 року за №63/12 державний виконавець ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві надав довідку-розрахунок заборгованості по аліментах по виконавчому листу №2/632 від 13 серпня 2004 року, виданого Кам'янським районним судом Черкаської області (а.с. 36. т.1), заборгованість за період з 01.06. 2008 по 30.04. 2013 становить 57 153, 35 грн.

Суд при встановленні розміру заборгованості виходив з того, що вказана вище довідка-розрахунок не відповідає чинному законодавству, яке діяло на той момент. Зокрема, згідно довідки державний виконавець рахував заборгованість і за 2013 рік на трьох осіб, незважаючи на те, що на ОСОБА_10 аліменти повинні утримуватись тільки по ІНФОРМАЦІЯ_4, а на ОСОБА_11 - по ІНФОРМАЦІЯ_5. Також не враховано, що 1 січня 2010 року аліменти утримувались у твердій грошовій сумі на двох неповнолітніх дітей по іншому виконавчому листу.

Крім того, державний виконавець відділу державної виконавчої служби Шевченківського РУЮ у м. Києві (а.с.200, т.1) надав довідку-розрахунок від 11 серпня 2014 року за № дв/12, в якій зазначено, що заборгованість становить 1606,33 грн.

Розрахунок представника позивача про заборгованість не ґрунтується на належних та допустимих доказах, а тому не може бути взятий до уваги.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість, яку просить стягнути позивач з відповідача, може бути стягнута за рішенням суду тільки у випадку, якщо аліменти відраховуються із заробітної плати на підставі заяви платника аліментів, а не за виконавчим листом.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину.

Згідно із ч. 1 ст. 187 цього Кодексу один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві.

За положеннями ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду .

Указана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) і відповідно до ч. 7 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір .

Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості.

Доводи апелянта не дають підстав для зміни чи скасування рішення суду, оскільки були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, суд повно і всебічно оцінив та дослідив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, і як наслідок ухвалив рішення у справі з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст., 303, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - відхилити, а рішення Кам'янського районного суду Черкаської області від 28 листопада 2014 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :