АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4493/15 Справа № 175/5525/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

21 квітня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого

суддів:

при секретарі

ОСОБА_2

ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_6 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2015 року по справі за скаргою ОСОБА_6 на дії Відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року скаржниця звернулась до суду з даною скаргою посилаючись на те, що 13 листопада 2014 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_7 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №45420865, порушеному за заявою ПАТ «ОСОБА_8 Аваль» на примусове виконання виконавчого листа № 2-4234/11 від 21 вересня 2011 року, та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13 листопада 2014 року. На її, скаржниці, адресу вищевказані постанови надійшли 15 грудня 2014 року, тому вважає, що порушення процесуального строку звернення до суду було допущено з поважних причин. Зазначила, що в оскаржуваній постанові про відкриття виконавчого провадження вказано, що документ набрав чинності 20 вересня 2011 року, а в даному випадку строк пред'явлення виконавчого листа до виконання - до 21 вересня 2012 року. Скаржниця зазначала, що 19 грудня 2012 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_9 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 35733395, порушеному за заявою ПАТ «ОСОБА_8 Аваль» на примусове виконання виконавчого листа № 2-4234/11 22.09.2011 року. Вважала, що відкриття ще одного виконавчого провадження неможливо, оскільки це не передбачено діючим законодавством. Зазначала, що стягувач має право на використання дублікату виконавчого листа у випадку, якщо його оригінал було втрачено. Також вважає, що підлягає скасуванню винесена в рамках даного виконавчого провадження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13 листопада 2014 року, як похідна від постанови про відкриття виконавчого провадження. Просила скаргу задовольнити, визнати порушення процесуального строку з поважних причин; визнати дії відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 45420865, порушеному за заявою ПАТ «ОСОБА_8 Аваль» на примусове виконані виконавчого листа № 2-4234/11 від 21.09.2011 року, та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.11.2014 року у виконавчому провадженні № 45420865 - неправомірними; зобов'язати відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 45420865, порушеного за заявою ПАТ «ОСОБА_8 Аваль» на примусове виконання виконавчого листа № 2-4234/11 від 21.09.2011 року, та постанову про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження від 13.11.2014 року у виконавчому провадженні № 45420865.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2015 року в задоволенні скарги відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали про задоволення скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і змісту скарги, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 16 серпня 2011 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області було винесено рішення по цивільній справі за позовом ПАТ «ОСОБА_8 Аваль» до ОСОБА_10 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке набрало законної сили 20 вересня 2011 року, а 21 вересня 2011 року було видано виконавчий лист із строком пред'явлення виконання в один рік, тобто до 20 вересня 2012 року.

17.12.2012 року до Відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції надійшла заява від ПАТ «ОСОБА_8 Аваль» з виконавчим листом по справі № 2-4234, виданим 22 вересня 2011 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ «ОСОБА_8 Аваль» заборгованості у солідарному порядку в розмірі 573418 грн. 53 коп.

19 грудня 2012 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_9 було відкрите виконавче провадження № 35733395, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 19 грудня 2012 року (а.с.10).

16.01.2013 року виконавче провадження було завершено та оригінал виконавчого документа було направлено стягувачу, який при пересилці поштою було втрачено, про що 24 грудня 2013 року відділом ДВС Дніпропетровського РУЮ було надано довідку.

21.04.2014 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області винесено ухвалу, що набрала законної сили, згідно якої ПАТ «ОСОБА_8 Аваль» видано дублікат виконавчого листа, оскільки оригінал було втрачено при пересилці поштою (а.с. 28).

13 листопада 2014 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_7 було відкрите виконавче провадження № 45420865 про примусове виконання виконавчого листа (дубліката) № 2-4234/11 виданого 21.09.2011 року, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 13 листопада 2014 року (а.с.4). Також 13 листопада 2014 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_7 було прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.5).

Згідно ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконаної служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 3 ст.387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", з відповідними змінами та доповненнями, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 12 цього Закону передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у проведенні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Згідно ст. 23 Закону України "Про виконавче провадження" строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред'явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

За замістом ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат пов'язаних з проведенням виконавчих дій на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що ухвала Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2014 року про видачу ПАТ «ОСОБА_8 Аваль» дублікату виконавчого листа по рішенню Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2011 року за № 2-4234/11 набрала законної сили, сторонами не оскаржена, - місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку, що в діях державного виконавця порушення чинного законодавства відсутні, права та законні інтереси заявника не порушені, тому правомірно відмовив у задоволенні скарги.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді