АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/480/15 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 425/1588/14-ц Москаленко В.В.
Категорія: трудові Доповідач - Швецова Л.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Швецової Л.А.,

суддів - Малінської С.М., Даниленко В.М.,

за участі секретаря Каменської Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3

на рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 17 жовтня 2014 року

у справі за позовом Комунального підприємства «Житловий сервіс» Рубіжанської міської ради Луганської області до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування шкоди та за позовом Комунального підприємства «Житловий сервіс» Рубіжанської міської ради Луганської області до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 позивач КП «Житловий сервіс» Рубіжанської міської ради Луганської області (далі - КП «Житловий сервіс») звернулося до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 25.12.2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Луганської області від 11.03. 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_4 до КП «Житловий сервіс», третя особа ОСОБА_2 про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди задоволено частково. Визнано наказ №86 від 09.08.2013 року незаконним. Визнано наказ №101/13-К від 09.08.2013 року про звільнення незаконним. Поновлено ОСОБА_4 на посаді інспектора по кадрам КП «Житловий сервіс». Стягнуто з КП «Житловий сервіс» на користь ОСОБА_4 16191,65 грн.

Рішенням Рубіжанського міського суду від 29.04.2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 до КП «Житловий сервіс» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу були задоволені повністю. Стягнуто з КП «Житловий сервіс» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26.12.2013 року по 17.03.2014 року в умі 8483,75гривні 75 копійок, а також судовий збір.

Змінами до Статуту КП «Житловий сервіс» від 02.06.2010 року № 71/23 до розділу 7 було додано пункт 7.4.1., відповідно до якого керівник підприємства у разі своєї відсутності складає наказ про призначення виконуючого обов'язки директора на керівництво у його відсутність.

На підставі наказу № 167/13-к від 27.11.2013 року директора КП «Житловий сервіс» ОСОБА_2, в період з 27.11.2013 року по 08.04.2014 року обов'язки директора КП Житловий сервіс» виконував відповідач ОСОБА_3, який допустив невиконання судового рішення від 25.12.2013 року. Загальна сума, що стягнута з КП «Житловий сервіс» складає 24919грн.

Крім того, рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 14.10.2013 року позовні вимоги ОСОБА_5 до КП «Житловий сервіс», третя особа ОСОБА_2, про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди задоволено частково. Визнано наказ №58 від 03.06.2013 року про накладення дисциплінарного стягнення головному інженеру незаконним. Визнано наказ №82/13-К від 12.07.2013 року про звільнення незаконним. Поновлено ОСОБА_5 на посаді головного інженера КП «Житловий сервіс». Стягнуто з КП «Житловий сервіс» на користь ОСОБА_5 27 226 грн. 05коп.

Відповідач ОСОБА_2 на час видання наказу №58 від 03.06.2013 року про накладення дисциплінарного стягнення головному інженеру та наказу №82/13-К від 12.07.2013 року про звільнення перебував на посаді директора КП «Житловий сервіс» і відповідно до пункту 7.4 Статуту підприємства мав право призначення на посаду та звільнення, відповідно накладати дисциплінарні стягнення.

На підставі викладеного та ст.ст. 237,134 КЗпП України, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь КП «Житловий сервіс» Рубіжанської міської ради Луганської області 16191грн. 65коп. та 27 226грн. 05коп., а всього 43417 грн. 70 коп., а також стягнути з ОСОБА_3 на користь КП «Житловий сервіс» Рубіжанської міської ради Луганської області 8 727 грн. 35 коп.

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 17 жовтня 2014 року позовні вимоги КП «Житловий сервіс» Рубіжанської міської ради Луганської області до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП «Житловий сервіс» Рубіжанської міської ради Луганської області 14962,25 грн. шкоди, заподіяної підприємству.

Стягнуто з ОСОБА_3 8483,75 грн. шкоди, заподіяної підприємству.

В задоволенні інших вимог відмовлено за необґрунтованістю.

Позовні вимоги КП «Житловий сервіс» Рубіжанської міської ради Луганської області до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП «Житловий сервіс» Рубіжанської міської ради Луганської області 21996,65 грн. шкоди, заподіяної підприємству.

В задоволенні інших вимог відмовлено за необґрунтованістю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися на це рішення з апеляційною скаргою, в якій просять рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилаються на порушення судом норм процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За положеннями ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання:чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та яким доказами вони підтверджуються;чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Частково задовольняючи позовні вимоги КП « Житловий сервіс», районний суд виходив з того, що відповідачі незаконно звільнили ОСОБА_4 та ОСОБА_5, у зв'язку з цим матеріальна відповідальність покладається на відповідачів, які на той час були службовими особами.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна оскільки він дійшов його без повного й всебічного з'ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін у даних правовідносинах, належної правової оцінки зібраних у справі доказів.

Відповідно до ст. 134 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли службова особа винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу;

Положеннями ст. 237 КЗпП України, суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи. Такий обов'язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Так по справі достовірно встановлено,що відповідно до контракту № 6 від 09.04.2013 року (а.с.8-9), укладеного між Рубіжанською міською радою Луганської області та ОСОБА_2, директором Комунального підприємства «Житловий сервіс» Рубіжанської міської ради Луганської області було призначено ОСОБА_2

Відповідно до змін,внесених до розділу 7 п.7.4.1. Статуту КП «Житловий сервіс» Рубіжанської міської ради Луганської області,керівник підприємства у разі своєї відсутності на підприємстві (відпустки без збереження заробітної плати, чергової відпустки ,навчання, відрядження, лікарняного) або звільнення,складає наказ про призначення виконуючого обов'язки директора на керівництво у його відсутність (а.с.12)

Отже, наказом директора КП «Житловий сервіс» ОСОБА_2 № 167 /13-к від 27.11.2013 року 13417 грн. 70 (а.с.13) на період тимчасової непрацездатності з 27.11.2013 року,виконання обов'язків директора КП «Житловий сервіс» було покладено на заступника директора ОСОБА_3 А тому, у період з 27.11.2013 року по 08.04.2014 року обов'язки директора КП «Житловий сервіс» виконував ОСОБА_3

Рішенням Рубіжанського міського суду від 29.04.2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 до КП «Житловий сервіс» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу були задоволені повністю. Стягнуто з КП «Житловий сервіс» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26.12.2013 року по 17.03.2014 року в сумі 8483,75гривні 75 копійок, а також судовий збір.

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 14.10.2013 року позовні вимоги ОСОБА_5 до КП «Житловий сервіс», третя особа ОСОБА_2, про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди задоволено частково. Визнано наказ №58 від 03.06.2013 року про накладення дисциплінарного стягнення головному інженеру незаконним. Визнано наказ №82/13-К від 12.07.2013 року про звільнення незаконним. Поновлено ОСОБА_5 на посаді головного інженера КП «Житловий сервіс». Стягнуто з КП «Житловий сервіс» на користь ОСОБА_5 27 226грн. 05 коп.

Відповідач ОСОБА_2 на час видання наказу №58 від 03.06.2013 року про накладення дисциплінарного стягнення головному інженеру та наказу №82/13-К від 12.07.2013 року про звільнення перебував на посаді директора КП «Житловий сервіс» і відповідно до пункту 7.4 Статуту підприємства мав право призначення на посаду та звільнення, відповідно накладати дисциплінарні стягнення.

Згідно з ч. 4 ст. 136 КЗпП стягнення з керівників підприємств, установ, організацій та їх заступників матеріальної шкоди в судовому порядку провадиться за позовом вищестоящого в порядку підлеглості органу або за заявою прокурора.

Судова колегія приходить до висновку, що позовні вимоги КП « Житловий сервіс» не підлягають задоволенню, оскільки ч. 4 ст. 136 КЗпП передбачає можливість звернення до суду з позовом про стягнення шкоди з керівників державних і комунальних підприємств лише вищестоящі в порядку підлеглості органи, тобто організація, в якій відповідач є керівником не може бути позивачем.

Посилання КП «Житловий сервіс» в суді першої інстанції та в запереченнях на апеляційну скаргу на той факт, що вони є належним позивачем по сказаній справі, оскільки ані ОСОБА_2, ані ОСОБА_3 на час звернення до суду позовом не працюють на вказаному підприємстві, судова колегія вважає безпідставним, оскільки у випадку припинення відповідачами трудових правовідносин з КП « Житловий сервіс», останній має право звернутися до суду з позовом щодо відшкодування шкоди на загальних підставах.

Суд першої інстанції на порушення статей 214, 215 ЦПК України на вищезазначені обставини уваги не звернув, в достатньому обсязі не визначився з характером спірних правовідносин, та розглянув позов до неналежних відповідачів. Зазначене призвело до порушення судом норм матеріального і процесуального права та у відповідності до п. 3,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення з ухваленням нового рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 17 жовтня 2014 року - скасувати.

В задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Житловий сервіс» Рубіжанської міської ради Луганської області до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування шкоди та за позовом Комунального підприємства «Житловий сервіс» Рубіжанської міської ради Луганської області до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді -