Справа № 743/488/15-ц
Провадження №2/743/175/15
У Х В А Л А

17 червня 2015 року

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретаріОСОБА_2,
за участю представника позивачки ОСОБА_3, представника співвідповідача Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області ОСОБА_4, представника Реєстраційної служби Ріпкинського районного управління юстиції Чернігівської області ОСОБА_5, представника відділу Держземагенства у Ріпкинському районі Чернігівської області ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ріпки в залі суду справу

за позовомОСОБА_7
до- ОСОБА_8 сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, - Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області
провизнання права власності на земельні ділянки, в порядку спадкування, - визнання права на земельну частку (пай), в порядку спадкування,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору

· відділ Держземагенства у Ріпкинському районі Чернігівської області;

· Реєстраційна служба Ріпкинського районного управління юстиції Чернігівської області, -

·

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_8 сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, в якому первісно просила визнати за нею, в порядку спадкування, право власності на:

- на земельну ділянку загальною площею 4.42 га., з яких, рілля 4.1 га, кормові угіддя 0.32 га., цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території ОСОБА_8 сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, право власності на яке було посвідчене державним актом на право приватної власності на землю від 15.08.2001 р. серії ІІ-ЧН №004569, виданим ОСОБА_8 сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 69;

- на земельну ділянку загальною площею 4.42 га., з яких, рілля 4.1 га, кормові угіддя 0.32 га., цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території ОСОБА_8 сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, право власності на яке було посвідчене державним актом на право приватної власності на землю від «__».»___».2003 р. серії ІІІ-ЧН №034412, виданим ОСОБА_8 сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 148.

В обґрунтування позову зазначав, що вона є спадкоємцем даного майна за законом після смерті ОСОБА_9, який помер 21 березня 2011 р., вказані земельні ділянки належала померлому згідно державних актів на право приватної власності на землю від 15.08.2001 р. серії ІІ-ЧН №004569, та від «__».»___».2003 р. серії ІІІ-ЧН №034412, які були видані ОСОБА_8 сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області та зареєстровані в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №№ 69 та 148 відповідно. Проте, звернувшись до приватного нотаріуса ОСОБА_10, вона зясувала, що оригінали державних актів на даний момент втрачені, а отримати їх дублікати неможливо, що в свою чергу унеможливлює видачу нотаріусом свідоцтва про права на спадщину, та тягне визнання права власності на цю земельну ділянку в судовому порядку.

Позивач ОСОБА_7 в судове засідання не зявилася. Її представник ОСОБА_3 первісні вимоги підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_8 сільської ради Ріпкинського району в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву в якій просив розглядати справу у їх відсутність та вказав про визнання позову.

Представник співвідповідача Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області ОСОБА_4 підтримав первісні позовні вимоги.

Представники третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділу Держземагенства у Ріпкинському районі Чернігівської області ОСОБА_6 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Реєстраційної служби Ріпкинського районного управління юстиції Чернігівської області ОСОБА_5А заперечували проти задоволення зазначених вимог, вказавши на недійсність вказаних актів та про доцільність визнання державних актів недійсними та визнання за позивачкою права на земельну частку (пай), в порядку спадкування, а не права власності на земельні ділянки, в порядку спадкування.

Під час розгляду справи по суті, представник позивача ОСОБА_3 подав змінену позовну заяву, в якій ставиться питання про визнання за ОСОБА_7, в порядку спадкування, права:

- на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства «Україна» розміром 5,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала померлому ОСОБА_9, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.10.2002 р.;

- на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства «Україна» розміром 5,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала померлому ОСОБА_9, на підставі рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2002 року.

В обґрунтування зміненої позовної заяви зазначено, що після смерті ОСОБА_9, який помер 21 березня 2011 р. залишилась спадщина у вигляді права на 2 земельні частки (паї) у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства «Україна» розміром 5,26 в умовних кадастрових гектарах кожна без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала померлому ОСОБА_9, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.10.2002 р. та на підставі рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2002 року відповідно. Також в обґрунтування позову вказано, що правовстановлюючі документи на право на земельні частки (паї) померлий у визначеному законодавством України порядку за життя не отримував, тому ОСОБА_7 просила захистити її права в такий спосіб.

Будучи допитаним в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 уточнив, що має місце не зміна позовних вимог, а збільшення позовних вимог, що не заборонено ЦПК України. При цьому, він наполягає на задоволенні саме вимог про визнання за ОСОБА_7 права на 2 земельні частки (паї) у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства «Україна» розміром 5,26 в умовних кадастрових гектарах кожна без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала померлому ОСОБА_9, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.10.2002 р. та на підставі рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2002 року відповідно. Користуючись правами представника позивача просив залишити без розгляду вимоги про визнання за ОСОБА_7 права власності на 2 земельні ділянкиу загальною площею 4.42 га. кожна, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території ОСОБА_8 сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області.

Не заперечували проти залишення без розгляду позовних вимог про визнання права власності на земельні ділянки представники співвідповідача Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області ОСОБА_4, Реєстраційної служби Ріпкинського районного управління юстиції Чернігівської області ОСОБА_5, відділу Держземагенства у Ріпкинському районі Чернігівської області ОСОБА_6.

Представник співвідповідача Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області ОСОБА_4 підтримав позовні вимоги про визнання за ОСОБА_7 права на 2 земельні частки (паї) у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства «Україна» розміром 5,26 в умовних кадастрових гектарах кожна.

Представники третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділу Держземагенства у Ріпкинському районі Чернігівської області ОСОБА_6 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Реєстраційної служби Ріпкинського районного управління юстиції Чернігівської області ОСОБА_5 при розвязані позовних вимог про визнання за ОСОБА_7 права на 2 земельні частки (паї) у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства «Україна» розміром 5,26 в умовних кадастрових гектарах кожна поклались на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення представника позивачки ОСОБА_3, представника співвідповідача Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області ОСОБА_4, представника Реєстраційної служби Ріпкинського районного управління юстиції Чернігівської області ОСОБА_5, представника відділу Держземагенства у Ріпкинському районі Чернігівської області ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги ОСОБА_7 про визнання права власності на 2 земельні ділянки підлягають залишенню без розгляду, з наступних підстав.

Виходячи з положень п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо заявник подав заяву про залишення заяви без розгляду.

Ст. 11 ЦПК України передбачає право позивача та його представника на власний розсуд розпоряджатись своїми правами щодо предмета спору, у зв'язку з чим виключно позивачу належить право вибору характеру своїх процесуальних дій: залишити позов без розгляду, чи закінчити судовий розгляд справи.

Оскільки представник позивача ОСОБА_3 користуючись своїм правом на ініціювання заяви про залишення без розгляду позовної заяви, що не заборонено у виданій на його імя довіреності, звернувся до суду з усним клопотанням, в якому просить залишити позовні вимоги ОСОБА_7 про визнання права власності на 2 земельні ділянки без розгляду, що не суперечить чинному законодавству, суд знаходить, що позовні вимоги ОСОБА_7 про визнання права власності на 2 земельні ділянки слід залишити без розгляду.

При розвязанні позовних вимог про визнання за ОСОБА_7 права на 2 земельні частки (паї) у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства «Україна» розміром 5,26 в умовних кадастрових гектарах кожна, суд вважає, що без визнання недійсними державних актів на право приватної власності на землю від 15.08.2001 р. серії ІІ-ЧН №004569, та від «__».»___».2003 р. серії ІІІ-ЧН №034412, які були видані ОСОБА_8 сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області фактично на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.10.2002 р. та на підставі рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2002 року не можливо визнати за позивачкою право на 2 земельні частки (паї) у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства «Україна» розміром 5,26 в умовних кадастрових гектарах кожна.

Тому, на підставі ст. 194 ЦПК України, слід повернутися до зясування обставин у справі, а саме перевірити дійсність державних актів на право приватної власності на землю від 15.08.2001 р. серії ІІ-ЧН №004569, та від «__».»___».2003 р. серії ІІІ-ЧН №034412, які були видані ОСОБА_8 сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області, для чого позивачці слід, в порядку ч. 4 ст. 10 ЦПК України розяснити, що без предявлення вимог про визнання недійсними вказаних державних актів, суд не матиме права задовольняти позовні вимоги про визнання за ОСОБА_7 права на 2 земельні частки (паї) у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства «Україна» розміром 5,26 в умовних кадастрових гектарах кожна.

Керуючись ч. 4 ст. 10, ст. 194, п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_8 сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання права власності на 2 земельні ділянки залишити без розгляду.

На підставі ст. 194 ЦПК України, слід повернутися до зясування обставин у справі, а саме перевірити дійсність державних актів на право приватної власності на землю від 15.08.2001 р. серії ІІ-ЧН №004569, та від «__».»___».2003 р. серії ІІІ-ЧН №034412, які були видані ОСОБА_8 сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області.

В порядку ч. 4 ст. 10 ЦПК України розяснити ОСОБА_7, що без предявлення вимог про визнання недійсними вказаних державних актів, суд не матиме права задовольняти позовні вимоги про визнання за ОСОБА_7 права на 2 земельні частки (паї) у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства «Україна» розміром 5,26 в умовних кадастрових гектарах кожна.

Для чого по справі слід оголосити перерву, зясувавши у позовної сторони час, який їм потрібен для вчинення вказаних процесуальних дій.

Ухвала, в частині залишення позовних вимог про залишення позовних вимог без розгляду, може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення, а особами, які приймали участь в справі, але не були присутніми під час проголошення в цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий В.Б.Сташків