Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2015 року у справі за позовом прокурора Красногвардійського району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_2, Дніпропетровського міського управління юстиції в особі реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Солярис», товариство з обмеженою відповідальністю «Галлій», ОСОБА_3, комунальне підприємство «Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця» Дніпропетровської міської ради, про визнання права комунальної власності та витребування майна,-

в с т а н о в и в :

У березні 2014 року прокурор Красногвардійського району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради звернувся до ОСОБА_2, Дніпропетровського МУЮ в особі реєстраційної служби Дніпропетровського МУЮ, треті особи: ТОВ «Солярис», ТОВ «Галлій», ОСОБА_3, КП «Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця» Дніпропетровської міської ради, про визнання права комунальної власності та витребування майна, посилаючись на те, що ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24 липня 2013 року затверджено мирову угоду від 18 липня 2013 року у справі про банкрутство КП «Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця» Дніпропетровської міської ради, укладену між вказаним підприємством, ПП «Інфоспектр» та ТОВ «Солярис», а провадження у справі припинено.

Відповідно до умов мирової угоди, боржник зобов'язався задовольнити включені до реєстру вимоги кредитора ТОВ «Солярис» на загальну суму 66 118 432 грн 83 коп., шляхом передачі у власність об'єктів нерухомого майна, включених до ліквідаційної маси, зокрема, будівлі і споруди, які складаються із: нежитлового приміщення № 133 у житловому будинку літ. А-5, розташоване в підвалі поз. 1-7, загальною площею 154,4 кв. м, літ. а-вхід в підвал, літ. «а1»-приямок, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23 жовтня 2013 року вищевказану мирову угоду визнано недійсною.

Незважаючи на визнання недійсною мирової угоди, вищевказане нежитлове приміщення вибуло з комунальної власності, у зв'язку з чим, прокурор просив суд визнати право комунальної власності територіальної громади міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради на нежитлове приміщення № 133 у житловому будинку літ. А-5, розташоване в підвалі поз. 1-7, загальною площею 154,4 кв. м, літ. а-вхід в підвал, літ. «а1»-приямок, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1; витребувати від ОСОБА_2 зазначене нерухоме майно та зобов'язати реєстраційну службу Дніпропетровського МУЮ Дніпропетровської області здійснити державну реєстрацію права власності на вказане майно.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2015 року позов прокурора Красногвардійського району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради задоволено частково.

Визнано право комунальної власності територіальної громади міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради на нерухоме майно - нежитлове приміщення №133 у житловому будинку літ. А-5, розташоване в підвалі поз.1-7, загальною площею 154,4 кв. м, літ. а-вхід в підвал, літ. «а1»-приямок, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Витребувано від ОСОБА_2 на користь територіальної громади міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради вказане нерухоме майно.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 437 грн. 00 коп.

ОСОБА_2, не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувані нею судові рішення, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявниками обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом прокурора Красногвардійського району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_2, Дніпропетровського міського управління юстиції в особі реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Солярис», товариство з обмеженою відповідальністю «Галлій», ОСОБА_3, комунальне підприємство «Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця» Дніпропетровської міської ради, про визнання права комунальної власності та витребування майна.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова