Провадження № 6/761/593/2015
У Х В А Л А

Іменем України

15 липня 2015 року Шевченківський районний суд міста Києва

у складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедал О.О. від 26.06.2015 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон щодо ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедал О.О. звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва 26.06.2015 року із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон щодо ОСОБА_2.

Своє подання державний виконавець обґрунтовує тим, що на виконанні в відділі державної виконавчої служби знаходиться виконаче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 23.05.2013 року про стягнення на користь ПАТ «Родовід Банк» з ОСОБА_2 заборгованості в загальній сумі - 17 079 096,59 грн.

У встановлений державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження строк боржником рішення суду не виконано, а тому наявні підстави ухвалення від виконання своїх зобов»язань, а відтак для тимчасового обмеження у виїзді ОСОБА_2 за кордон. За таких обставин, державний виконавець просив суд подання задовольнити.

Державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедал О.О. в судове засідання не з»явився, але про дату і час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Провіряючи обставини по справі, судом встановлено, що на виконання рішення Святошинського районного суду м.Києва від 13.09.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід банк» заборгованості за кредитом на загальну суму - 17 079 096 грн. було видано 23.05.2013 року виконавчий лист.

На підставі заяви стягувача 16 червня 2014 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, за виконавчим листом Святошинського районного суду м.Києва від 23.05.2013 року про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ПАТ "Родовід банк" заборгованості за кредитом у вищевказаній сумі.

Як вбачається з зазначеної вище постанови державного виконавця, боржнику ОСОБА_2 надавався строк для добровільного погашення заборгованості. У строк, наданий державним виконавцем для добровільного виконання судового рішення, боржником заборгованість погашена не була.

Проведеними державним виконавцем заходами встановлено, що за боржником автотранспортних засобів не зареєстровано, а зареєстроване за нею нерухоме майно вже перебуває під обтяженням іншого банку (а.с.18-23).

З огляду матеріалів, що долучені до матеріалів подання вбачається, що державним виконавцем вживались заходи щодо встановлення майна і коштів боржника та накладення на них арешту.

Відповідно до п. 18 ч. З ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобов'язань. Громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань. При цьому паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Таким чином, аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту ухилення боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи від виконання зобов'язань за рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів подання, у відділі державної виконавчої служби знаходиться виконавче провадження №43685637 з примусового виконання виконавчого листа Святошинського районного суду м.Києва від 23.05.2013 року про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ПАТ "Родовід банк" заборгованості за кредитом у вищевказаній сумі.

Між тим, в матеріалах подання відсутні будь-які дані, які б свідчили про те, що боржник ухиляється від виконання зобов»язань за рішенням суду, відсутні дані про отримання боржником постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, оскільки рекомендоване поштове відправлення такої постанови, що міститься в матеріалах справи (а.с.9), не містить даних про отримання такої постанови боржником.

На думку суду, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Між тим, до подання державним виконавцем не було долучено жодних доказів, які б давали підстави вважати, що боржник ОСОБА_2 у виконавчому провадженні має намір ухилятись від виконання судових рішень, в тому числі і шляхом залишення території України. Сам факт не виконання в добровільному порядку рішень судів, не може вважатися ухиленням від виконання чи перешкоджанням в їх виконанні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця є необгрунтованим та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст.ст. 209, 210, 293, 294, 377-1 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України» суд, -

ухвалив:

В задоволенні подання державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедал О.О. від 26.06.2015 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон щодо ОСОБА_2, - відмовити в повному обсязі.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: