Справа № 185/2765/15-ц
Провадження № 2/185/1955/15
23 червня 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Болдирєвої У.М.,
при секретарі Муржиєвій І.О.,
з участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
11 березня 2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 12 грудня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 935 розірвати та стягнути судові витрати.
В обґрунтування позову вона вказала на те, що 22 квітня 2006 року від шлюбу у них народилась донька ОСОБА_3, яка після розірвання шлюбу буде проживати разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може.
У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вислухавши позивача та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
У судовому засіданні встановлено, що сторони 12 грудня 2003 року уклали шлюб (арк.с.4). Від шлюбу у них 22 квітня 2006 року народилась донька ОСОБА_3, яка після розірвання шлюбу буде проживати разом з позивачкою. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін.
Вимога позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат по сплаті судового збору, підлягає частковому задоволенню.
Таким чином, зібрані у справі докази та наявна їх оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення позову.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 112, 113 СК України, суд -
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Розірвати шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 12 грудня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області згідно актового запису № 935.
Після розірвання шлюбу прізвища ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишити без змін
Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) ? частину судових витрат в сумі 121 (сто двадцять одна) грн. 80 (вісімдесят) коп.
В іншій частині позову відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається в апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: У.М. Болдирєва