У Х В А Л А

24 липня 2015 року суддя Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, ознайомившись в м.Маріуполі із заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Іллічівський районний відділ ГУ Державної міграційної служби України в Донецькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

23 липня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Іллічівського райсуду м.Маріуполя із заявою, в якій просить встановити факт того, що він безперервно проживає на території України з 1990 року.

Ознайомившись із заявою, суддя прийшов до висновку, що її подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

У своїх розясненнях, викладених у листі від 01.01.2012 року "Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" Верховний Суд України зазначив, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. 119 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 258 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст. 4 Закону України Про судовий збір, ставка судового збору за подання до суду заяви у справах окремого провадження встановлюється в розмірі 0,1 розміру мінімальної заробітної плати (станом на 01 січня 2015 року мінімальна заробітна плата складає 1218 грн.). Таким чином, заявником не сплачений судовий збір в розмірі 121,80 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Зазначена вимога заявником при подачі заяви також не додержана.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умов, що заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, а також чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її предявлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану).

Заявником не було зазначено у заяві та не надано доказів на підтвердження того, що він звертався до заінтересованої особи із заявою про видачу паспорта громадянина України та йому було відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа Іллічівський районний відділ ГУ Державної міграційної служби України в Донецькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без руху, надавши заявнику для усунення недоліків строк пять днів з дня отримання ухвали, про що повідомити його, надіславши копію ухвали та роз?яснити, що у випадку, якщо вимоги не будуть виконані до зазначеного строку, заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1