РІШЕННЯ

Іменем України

13.07.2015 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Мигаль Г.П.

при секретарі - Смолинець Ю.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ай Пресс", про визнання інформації недостовірною, зобов"язання спростувати інформацію та видалити публікацію,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АйПресс», про визнання інформації недостовірною, зобовязання спростувати інформацію та видалити публікацію

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 09.10.2014 р. в інтернет-виданні «АйПресс» було розміщено публікацію під заголовком «Піраміда закрита. Всі пішли у Раду», в якій було поширено недостовірну публікацію наступного змісту, що підлягає спростуванню: «Реальною ж причиною краху ММСІС є те, що влаcники компанії привласнили собі кошти вкладників та крупних інвесторів. Один з них, ОСОБА_3 уже підготував собі шлях відступу з України». 30.10.2014р. в інтернет-виданні «АйПресс» було розміщено публікацію під заголовком «Жертвами брокера, який так і не зявився у списку ОСОБА_4, можуть стати 50 тисяч осіб», в якій було поширено недостовірну публікацію наступного змісту: «Додамо, засновник ММСІС ОСОБА_3 збирався балотуватись до парламенту по списку ОСОБА_4. Однак після затвердження його кандидатури 28-м номером на зїзді «Радикальної Партії» він так і не потрапив до офіційного списку, опублікованого на сайті Центрвиборчкому.» Автора даної статті не зазначено. Обидві публікації від 09.10.2014 р. та від 30.10.2014 р. містять фотографії із зображенням позивача. Позивач зазначає, що ніколи не збирався балотуватись та не балотувався на посаду народного депутата України до Верховної Ради України ані за списками Радикальної партії ОСОБА_4, ані за списками будь-якої іншої політичної партії. Кандидатура позивача не затверджувалась на жодному зїзді Радикальної партії. Окрім того, позивач зазначає, що відповідно до інформації зазначеної у його трудовій книжці, він обіймав такі посади: з 26.02.2012р. по 14.05.2013 р. перебував на посаді фахівця з біржових операцій у ТОВ «ММСІС Інвестментс»; з 04.05.2012р. по 31.07.2012р. перебував на посаді аналітика з інвестицій за сумісництвом у ТОВ «Файненшл-консалтінг»; з 01.08.2012 р. перебуває на посаді виконавчого директора за сумісництвом у ТОВ «Файненшл-консалтінг», а отже ні на даний час , ні будь-коли раніше не був засновником (учасником) або власником групи компаній «ММСІС». Враховуючи дані обставини, позивач вважає, що для відновлення його порушених прав та законних інтересів оскаржувані публікації від 09.10.2014р. та від 30.10.2014р. мають бути видаленні з веб сайту http://ipress.ua/. Просить визнати інформацію такою що не відповідає дійсності, видалити оскаржувані публікації та зобовязати відповідача спростувати інформацію.

Відповідач подав на адресу суду заперечення від 13.07.2015 р., в якому посилається на те, що в публікації від 09.10.2014р. не містилось фактичних даних, а отже їх слід вважати оціночними судженнями. По суті судження, викладені у даний публікації, являються висловлювання, що не можуть бути витлумачені, як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів.

Відповідач посилається на ст. 10 Конвенції з прав людини, яка була ратифікована Україною 17.07.1997р., відповідно до якої кожен має право на свободу слова, на вільне виявлення своїх поглядів та переконань

Окрім того, оскаржувана публікація від 30.10.2014р. містить посилання на Інтернет видання «РБК», веб адреса публікації:

http://top.rbc.ru//finances/30/102014/544f94e6cbb20f22f0212d2d

Відповідач посилається на п. «г» ст. 67 Закону України «Про телебачення та радіомовлення», яка обумовлює звільнення від відповідальності, якщо вона є дослівним відтворенням матеріалів, поширених іншим засобом масової інформації або інформаційним агенством, з посиланням на нього. Оскільки матеріал уже був поширений через електронні засоби масової інформації, недостовірна інформація вже є загальновідомою, але не з вини відповідача. Щодо розміщення фотографій із зображенням позивача в оскаржуваних публікаціях, то відповідач звертає увагу на посилання, які містились під фотографіями. А отже відповідач - інтернет-видання ТзОВ «АйПресс» не був першоджерелом інформації. Просить відмовити у позові.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених у позовній заяві та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у запереченні, просить відмовити у позові.

В судовому засіданні, судом встановлено наступне.

Як вбачається із копії трудової книжки серії АЕ №722083 (а.с.69-71) позивач ОСОБА_3 обіймав такі посади: з 26.02.2012р. по 14.05.2013 р. перебував на посаді фахівця з біржових операцій у ТОВ «ММСІС Інвестментс»; з 04.05.2012р. по 31.07.2012р. перебував на посаді аналітика з інвестицій за сумісництвом у ТОВ «Файненшл-консалтінг»; з 01.08.2012 р. перебуває на посаді виконавчого директора за сумісництвом у ТОВ «Файненшл-консалтінг», а отже ні раніше, ані на даний час він не був та не є засновником (учасником) або власником групи компаній «ММСІС».

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (а.с. 45-68), в Україні існує пять юридичних осіб , що повязані із назвою «ММСІС», серед них є: ТзОВ «ММСІС Інвестментс», ТзОВ «ММСІС», ТзОВ «ММСІС-Фінанс», ТзОВ «ММСІС Пеймент», ТзОВ «ММСІС Україна». Відповідно до даних з ЄДР про кожну із даних юридичних осіб, інформація про ОСОБА_3 як власника чи засновника ТзОВ «ММСІС» відсутня.

Окрім того, відповідно до витягу із офіційного веб-сайту Радикальної партії ОСОБА_4 - http://liashko.ua/candidates (а.с. 27-44) розміщена інформація про всіх кандидатів на посаду народного депутата України від даної політичної партії, при цьому кандидатура позивача ОСОБА_3 відсутня.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року і Першого протоколу та Протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Статтею 297 ЦК України передбачено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

У абзацах 1, 2 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" № 1 від 27.02.2009 року роз'яснено, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків.

У пункті 15 вказаної постанови роз'яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

У пунктах 18 та 19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" № 1 від 27.02.2009 року роз'яснено, що згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Виходячи з викладеного, надавши оцінку представленим у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність факту розповсюдження відповідачем недостовірної інформації про ОСОБА_3

При цьому суд відкидає доводи представника відповідача, що в публікації від 09.10.2014р. не містилось фактичних даних, а тільки оціночні судження, оскільки в публікації стверджується, що причиною краху ММСІС є те, що власники компанії привласнили собі кошти вкладників та крупних акціонерів та позивач - один із власників підготував собі шлях відступу з України. Зазначена інформація містить недостовірні дані щодо позивача, як одного із власників компанії ММСІС та має негативний характер , оскільки власники компанії ММСІС, в тому числі і ОСОБА_3 звинувачуються у привласненні коштів вкладників, тобто в кримінальному злочині, що не доведено у встановленому законом порядку та порочить честь і гідність позивача.

Недостовірну та негативну інформацію містить також стаття від 30.10.2014р. під заголовком "Жертвами брокера, який так і не з"явився у списку ОСОБА_4, можуть стати 50 тисяч осіб". Зазначенна стаття не є дослівним відтворенням статті, поширеній у інтернет-виданні РБК та не відповідає дійсності твердження, що позивач балотувався до парламенту по списку ОСОБА_4 і спростовується доказами, поданими позивачем (списком кандидатів у народні депутати від Радикальної партії (а.с. 27-44)). Крім цього, оскаржувані публікації містять фотографії позивача, дозволу на використання яких він не давав. Розмістивши вказані фотографії в оскаржуваних публікаціях без відома позивача, відповідач порушив ч.1 ст.308 ЦК Укрнаїни.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд вважає, що позивачем доведено факт поширення відповідачем недостовірної інформації, що порушує особисті немайнові права позивача, а саме негативно впливає на його честь, гідність та ділову репутацію, а тому позов слід задоволити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити повністю.

Визнати такою, що не відповідає дійсності, інформацію, поширену в публікації Інтернет видання Товариства з обмеженою відповідальністю "Ай Пресс" (м. Львів, вул. Сахарова,37, ) (веб сайт http://ipress/ua/, сторінка сайту: http://ipress/ua/articles/piramida_zakryta_vsi_pishly_u_radu_89147.html) від 09.10.2014р. під заголовком "Піраміда закрита. Всі пішли у Раду", а саме інформацію наступного змісту:

«Реальною ж причиною краху ММСІС є те, що власники компанії привласнили собі кошти вкладників та крупних інвесторів. Один з них, ОСОБА_3 уже підготував собі шлях відступу з України.»

Визнати такою, що не відповідає дійсності, інформацію, поширену в публікації інтернет видання Товариства з обмеженою відповідальністю "АйПресс" (м. Львів, вул. Сахарова,37, ) (веб сайт http://ipress.ua/. сторінка сайту: http://ipress/ua/news/zhertvamy_brokera_yakyy_tak_і_ne_zyavyvsya_u_spysku_lyashka_mozhut_staty_50_tysyаch_osib_ 92776.html) від 30.10.2014 року під заголовком «Жертвами брокера, який так і не з'явився у списку ОСОБА_4, можуть стати 50 тисяч осіб», а саме інформацію наступного змісту:

«Додамо, засновник MMCIС ОСОБА_3 збирався балотуватись до парламенту по списку ОСОБА_4. Однак після затвердження його кандидатури 28-м номером на з'їзді "Радикальної Партії" він так і не потрапив до офіційного списку, опублікованого на сайті Центрвиборчкому.»

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "АйПресс" (м. Львів, вул. Сахарова,37, ) розмістити в розділі «Статті» веб сайту http://ipress.uа спростування інформації, поширеної через інтернет видання «АйПресс» у публікації від 09.10.2014 року під заголовком «Піраміда закрита. Всі пішли у Раду», наступного змісту.

«СПРОСТУВАННЯ: 09.10.2014 року на сторінці інтернет видання ТзОВ «АйПресс» (веб сайт http://ipress.ua/) було розміщено публікацію під заголовком «Піраміда закрита. Всі пішли у Раду». Публікація містила, зокрема, наступну інформацію, що не відповідає дійсності (недостовірну):

«Реальною ж причиною краху ММСІС є те, що власники компанії привласнили собі кошти вкладників та крупних інвесторів. Один з них, ОСОБА_3 уже підготував собі шлях відступу з України.»

Насправді, ОСОБА_3 не є та ніколи не був засновником або власником групи компаній «MMCIС».»

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "АйПресс" (м. Львів, вул. Сахарова,37, ) розмістити в розділі «Новини» веб сайту http://ipress.ua спростування інформації, поширеної через інтернет видання ТзОВ «АйПресс» (веб сайт http://ipress.ua/) у публікації від 30.10.2014 року під заголовком «Жертвами брокера, який так і не з'явився у списку ОСОБА_4, можуть стати 50 тисяч осіб», наступного змісту:

«СПРОСТУВАННЯ: 30.10.2014 року на сторінці інтернет видання ТзОВ «АйПресс» (веб сайт http://ipress.ua/) було розміщено публікацію під заголовком «Жертвами брокера, який так і не з'явився у списку ОСОБА_4, можуть стати 50 тисяч осіб». Публікація містила, зокрема наступну інформацію, що не відповідає дійсності (недостовірну):

«Додамо, засновник MMCIС ОСОБА_3 збирався балотуватись до парламенту по списку ОСОБА_4. Однак після затвердження його кандидатури 28-м номером на з'їзді "Радикальної Партії" він так і не потрапив до офіційного списку опублікованого на сайті Центрвиборчкому.»

Насправді, ОСОБА_3 не є та ніколи не був засновником або власником компанії «MMCIS». Крім того, ОСОБА_3 не збирався балотуватись до Верховної ради України ані за списками Радикальної партії ОСОБА_4, ані за списками будь-якої іншої політичної партії, а його кандидатура не затверджувалася на жодному зі з'їздів Радикальної партії.»

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "АйПресс" (м. Львів, вул. Сахарова,37, ) видалити публікацію від 09.10.2014 року під заголовком «Піраміда закрита. Всі пішли у Раду», що розміщена на веб сторінці сайту http://ipress.ua/articles/piramida_zakryta_ vsi_ pishly_ u_ radu_89147.html, разом із фотографією з зображенням ОСОБА_3.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "АйПресс" (м. Львів, вул. Сахарова,37, ) видалити публікацію від 30.10.2014 року під заголовком «Жертвами брокера, який так і не з'явився у списку ОСОБА_4, можуть стати 50 тисяч осіб», що розміщена на веб сторінці сайту http://ipress.ua/news/zhertvamy_ brokera_ yakyy_ tak_ і_ ne_ zyavyvsya_ u_ spysku_ lyashka_ mozhut_ staty_ 50_ tysyach_ osib_92776.html, разом із фотографією з зображенням ОСОБА_3.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю "АйПресс" (м. Львів, вул. Сахарова,37, ) на користь ОСОБА_3 (Запорізька область, м. Мелітопіль, вул. Богдана Хмельницького, 29/1, паспорт серії СА 784298) судові витрати щодо відшкодування судового збору у розмірі 243, 60 грн. (двіста сорок три гривні шістдесят копійок).

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м.Львова.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мигаль Г.П.