Справа № 356/1586/14 Головуючий у І інстанції Капшученко І.О.
Провадження № 22-ц/780/1887/15 Доповідач у 2 інстанції Верланов
Категорія 49 23.03.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

23 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Таргоній Д.О., Березовенко Р.В.,

при секретарі - Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Березанського міського суду Київської області від 14 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на час навчання,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки усіх видів доходу, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до закінчення навчання, але не більше досягненням ним 23 років. Також позивач просила стягнути з відповідача додаткові витрати по оплаті навчання ОСОБА_3 у розмірі 10 620 грн. за період з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2017 року.

В обґрунтування позову зазначала, що з листопада 1995 року по травень 2008 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Зазначала, що ОСОБА_3 є повнолітнім та навчається на другому курсі денного відділення у Київському коледжі комп'ютерних технологій та економіки Національного авіаційного університету. Загальна вартість навчання з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2017 року становить 21240 грн. Посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на навчання повнолітнього сина ОСОБА_3 не надає, а вона не має можливості самостійно утримувати двох дітей, позивач просила її позов задовольнити.

Рішенням Березанського міського суду Київської області від 14 січня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частки частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно, до закінчення дитиною навчання, а саме до 30 червня 2017 року, починаючи з 01 вересня 2014 року.

У решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Зважаючи на вимоги ч.2 ст.305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до положень ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони з 11 листопада 1995 року по 30 травня 2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно з довідкою від 04 вересня 2014 року №654 ОСОБА_3 навчається на другому курсі денного відділення у Київському коледжі комп'ютерних технологій та економіки Національного авіаційного університету. Термін закінчення коледжу 30 червня 2017 року (а.с.9).

Як вбачається з договору про навчання № 140250, укладеного 12 серпня 2014 року між Київським коледжем комп'ютерних технологій та економіки Національного авіаційного університету та ОСОБА_2 загальна вартість навчання ОСОБА_5 з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2017 року становить 21 240 грн.(а.с.10).

Судом першої інстанції встановлено, що повнолітній син ОСОБА_3 проживає з позивачем ОСОБА_2 та знаходиться на її утриманні, яка оплачує його навчання, що підтверджується копіями квитанцій (а.с. 23,24).

Відповідач ОСОБА_1 працює міліціонером - водієм ГЗ Управління державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області та щомісячно отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою про доходи від 30 грудня 2014 року (а.с.20).

Судом першої інстанції також встановлено, що відповідач сплачує аліменти позивачу на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) згідно з рішенням Березанського міського суду Київської області від 17 липня 2008 року.

Ухвалюючи рішення в частині задоволення позову частково про стягнення аліментів на повнолітнього сина ОСОБА_3, який продовжує навчання та визначаючи їх у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, суд першої інстанції стягнув аліменти, починаючи з 01 вересня 2014 року.

Проте з таким висновком суду першої інстанції повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу

Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Визначаючи розмір аліментів на повнолітнього сина ОСОБА_3, який продовжує навчання, суд першої інстанції взяв до уваги матеріальний стан як позивача, так і відповідача, врахував ту обставину, що відповідач ОСОБА_1 є працездатним, має регулярний дохід, сплачує аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) на підставі рішення Березанського міського суду Київської області від 17 липня 2008 року, на його утриманні перебуває дружина та неповнолітня дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.20-22).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визначив розмір аліментів на повнолітнього сина ОСОБА_3, який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Тому доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував матеріального стану відповідача ОСОБА_1 та перебування на його утриманні дружини і неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, є необґрунтованими з наведених вище підстав.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди відповідача з висновками суду першої інстанції по їх оцінці.

Проте, суд першої інстанції неправильно визначив час, з якого необхідно стягувати аліменти та стягнув їх з 01 вересня 2014 року, а не з дня пред`явлення позову - 01 грудня 2014 року, як просила ОСОБА_2 у позові (а.с.1-3).

Крім того, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до ч.1. ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст.213, 214 ЦПК України на вказані вимоги закону та позовні вимоги ОСОБА_2 належної уваги не звернув, у зв`язку з чим помилково стягнув аліменти з 01 вересня 2014 року.

Тому рішення суду першої інстанції в цій частині на підставі ст.309 ЦПК України підлягає зміні.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат по оплаті навчання сина ОСОБА_3 не оскаржується, тому відповідно до положень ст.303 ЦПК України судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Березанського міського суду Київської області від 14 січня 2015 року в частині строку стягнення аліментів змінити.

Стягувати з ОСОБА_1 аліменти з 01 грудня 2014 року.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді