АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/5424/14-ц Номер провадження 22-ц/786/2219/15Головуючий у 1-й інстанції Тимчук Р. І. Доповідач ап. інст. Буленко О. О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2015 року м. Полтава

суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого - судді - Буленко О.О.

Суддів: Дорош А.І., Омельченко Л.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника АТ " ДельтаБанк" - Горбань С.В.

на заочне рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 07 травня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства " ДельтаБанк" про стягнення коштів, відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням умов договору та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в змінених позовних вимогах просить суд, стягнути на його користь суму залишку депозитного вкладу з нарахованими відсотками в розмірі 192 891, 72 грн., пеню в розмірі 2112 грн, суму інфляційних витрат в розмірі 1817 грн., суму трьох відсотків річних в розмірі 683,84 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн.. Крім того позивач просив стягнути на його користь з відповідача моральну шкоду в сумі 45 000 грн., завдану порушенням його прав споживача на отримання достовірної інформації про послуги і послуг належної якості стосовно можливості отримання виплат по вкладам в інших відділеннях Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Також вказував, що в зв'язку з неналежним виконанням Банком своїх зобов'язань, йому завдано реальних збитків 30765, 62 грн. які він поніс внаслідок затримки перерахунку належних йому ккоштів за сплату автомобіля, що в свою чергу призвело до збільшення його вартості, внаслідок зростання курсу валют.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 07 травня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства " ДельтаБанк" про стягнення коштів, відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням умов договору та відшкодування моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 256 270,18 грн., які складаються з:

- Суми залишку вкладу з нарахованими відсотками на поточний рахунок в розмірі 192 891,72 грн.;

- Пені в розмірі (станом на 29.12.2014 року) 2 112 грн.;

- Суми інфляційних витрат в розмірі (станом на 29.12.2014 року) 1 817 грн.;

- Суми трьох відсотків річних в розмірі (станом на 29.12.2014 року) 683,84 грн.;

- Витрати на правову допомогу в розмірі 2 000 грн.;

- Моральної шкоди у розмірі 26 000 грн.;

- Реальних збитків у розмірі 30 765,62 грн.

Стягнуто із Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь держави судовий збір в розмірі 2562,70 грн.

З вказаним рішенням не погодився відповідач в зв'язку з чим його представник оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що договір банківського вкладу припинив свою дію в зв'язку з повним його виконанням перерахуванням коштів по закінченню строку дії договору на поточний рахунок позивача, після чого правовідносини сторін регулювались виключно умовами договору банківського рахунку, а не банківського вкладу. Крім того, 02.03.2015 року Правління Національного банку України прийнято постанову про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 року прийнято рішення про запровадження у вказаному банку тимчасової адміністрації, а тому до правовідносин сторін повинні застосовуватись норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Суд не врахував, що відповідно до пункту 1 частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, а позивач, маючи майнову вимогу до банку, є кредитором банку, а отже до позивача застосовуються положення зазначеного Закону щодо наслідків запровадження тимчасової адміністрації у банках та призначення уповноваженої особи фонду. Також вказав, що стосується судових витрат, то судом не враховано, що якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 309 ч.1 п. 3 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3., місцевий суд виходив з того, що, оскільки строк залучення вкладів за договорами банківських вкладів (депозитів) закінчився і Банк не виконав своїх обов'язків по них на день розгляду справи судом, то з відповідача підлягають стягненню внесені позивачем грошові кошти з нарахованими відсотками станом на час закінчення дії цих договорів.

Проте, колегія суддів не може погодитися з таким висновком місцевого суду, виходячи з наступного.

Так, як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 28 квітня 2014 року та 30 квітня 2014 року між сторонами у справі було укладено два договори банківського вкладу (депозиту) № 4124 та № 8538. Перший договір було укладено до 27.07.2014 року, другий до 29.07.2014 року у сумі 480 000 гривень та 240 000 гривень відповідно. Вказані грошові кошти за домовленістю із начальником вказаного відділення банку по закінченню строків дії цих договорів були об'єднані у один депозитний договір строком на два місяці до 28.10.2014 року. По закінченню строку дії цього договору позивач звернувся до відповідача із заявою про видачу йому депозитних коштів та нарахованих на них відсотків згідно з умовами договору. Проте, вказані кошти не були повернуті позивачуі за виключенням: переказу частини коштів у сумі 140 000 гривень на рахунок ТОВ «Автосервіс-Альянс» в рахунок придбання автомобіля за попередньо укладеним договором.

Грошові кошти, що залишились, були позивачем покладені до цього ж банку на депозитний рахунок і в подальшому мали бути використані як оплата залишку вартості за

автомобіль.

Так, 07 листопада 2014 року ОСОБА_3уклав із відповідачем ПАТ «Дельта Банк» договір банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у гривнях за № 001-16523- 071114 у

Згідно з п.1.2 договору загальна сума вкладу (депозиту) складала 260 000 грн.

Відповідно до п.1.3 договору, вклад було залучено на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок, вказаний в п.1.6 договору, та по 21 листопада 2014 року включно. У пункті 1.4 договору вказано, що процентна ставка на вказану у договорі суму вкладу становить 18,5 процентів річних. Відповідно до п. 1.5 договору, проценти на вклад нараховуються від наступного за днем внесення вкладу на рахунок, до дня який передує його поверненню або списанню з рахунку з інших підстав.

Згідно з п.1.11 договору, у разі якщо вкладник за цим договором не витребує суму вкладу шляхом надання письмової заяви до закінчення операційного дня відповідного відділення банку останнього дня строку, встановленого п. 1.3 договору, дія договору вважається продовженою за згодою вкладника на той же самий строк на тих же самих умовах.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.11.2014 року позивач звернувся до відділення банку із письмовою заявою про дострокове припинення дії договору грошового вкладу № 001-16523-071114 від 07.11.2014 року, так як йому було повідомлено про пролонгацію дії договору. У цей же день позивач також звернувся із письмовою заявою про видачу йому грошових коштів у сумі 284 000 гривень, які він мав зняти в ПАТ «Дельта Банк» з власного поточного рахунку, які мали надійти на рахунок після закриття депозитного договору.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 51 від 02.03.2015 року з 03 березня 2015 року розпочато процедуру виведення ПАТ "Дельта Банк" з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації.

Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 71 від 08.04.2015 року продовжено тимчасову адміністрацію до 02.09.2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом у розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами 200 000 грн., встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Згідно з ч.5 п.1 ст.36 зазначеного Закону, під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку, нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов»язань щодо сплати податків і зборів (обов»язкових платежів), а також зобов»язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов»язань банку.

За умовами ч.5 ст.45 вищевказаного Закону, протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб -вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Встановивши, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 року з 03.03.2015 року розпочато процедуру виведення ПАТ "Дельта банк" з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації, місцевий суд дійшов помилкового висновку про стягнення з ПАТ « Дельта Банк» депозитного вкладу,процентів, пені та 3% річних та інфляційних витрат. При цьому, суд не застосував норму п.1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", якою передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Вказаний Закон є спеціальним, що законодавчо визначає скорочену процедуру повернення депозитних вкладів вкладнику в межах 200 тис. грн. у разі визнання банку, який є учасником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, неплатоспроможним. Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми депозиту не ґрунтуються на законі, тому не підлягають задоволенню.

У зв'язку з цим, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з наданням позивачу ОСОБА_3. правової допомоги по справі не підлягають відшкодуванню позивачу.

До того ж, як пояснили в засіданні суду апеляційної інстанції в липні позивачу виплачено кошти. на повернення його депозитного вкладу.

В свою чергу, що стосується стягнення неустойки (пені) колегія суддів вказує, що оскільки депозитними договорами, укладеними між сторонами у справі, вона не визначена, тому відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, яка передбачає можливість сплати неустойки лише у випадку її встановлення договором, позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) підлягають відхиленню, за їх безпідставністю.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставними вимоги ОСОБА_3 про стягнення збитків в порядку ст.22 ЦК України, виходячи з наступного.

Зі змісту ст.22 ЦК України, вбачається, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Порушення відповідачем права позивача щодо своєчасного отримання грошового вкладу не доводять причинний зв'язок між діями банку та знеціненням гривні.

На даний час, у зв'язку з тим, що Національним банком України було введено у Банку тимчасову адміністрацію та встановлені Законом №4452 обмеження щодо повернення банківських вкладів, а тому Банк не має можливості відповідати за несвоєчасне виконання зобов'язань по банківському вкладу.

Щодо задоволення частково вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 26 000 грн., то колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд порушив вимоги матеріального права та залишив поза увагою ту обставину, що між сторонами існують договірні правовідносини, які не передбачають стягнення моральної шкоди. Закон України «Про захист прав споживачів» також не передбачає відшкодування моральної шкоди у разі неповернення депозитного вкладу.

Також, не можливо погодитись з висновком суду першої інстанції про стягнення з ПАТ «Дельта Банк» понесених судових витрат.

Так, згідно з ч.2 ст. 88 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У даній справі і позивач і відповідач звільнені від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що у рішенні місцевого суду має місце невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, 314, 316 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника АТ " ДельтаБанк" - Горбань С.В. - задовольнити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 07 травня 2015 року- скасувати, постановити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства " ДельтаБанк" про стягнення коштів, відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням умов договору та відшкодування моральної шкоди - за безпідставністю.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ

Головуючий суддя: О.О.Буленко

Судді: А.І. Дорош Л.М.Омельченко