РІШЕННЯ

Іменем України

15.07.2015 року Франківський районний суд м. Львова,

в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Буюклі В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Новатор-Ремпроект», з участю третьої особи ФРА ЛМР про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог покладається на те, що з 20.09.2004 року працювала у ЛКП «Новатор-Ремпроект» на посаді заступника директора, з 10.09.2013 року переведена на посаду інженера. З 22.12.2014 року по 01.01.2015 року перебувала на лікарняному , після чого, 05.01.2015 року вийшла на роботу та надала керівництву ЛКП листок непрацездатності. Проте, керівництвом відповідача було повідомлено їй про те, що згідно Наказу №12-к від 22.12.2014 року її звільнено із займаної посади у звязку із скороченням штату, відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України, та видано трудову книжку із записом про звільнення. Вважає такі дії відповідача незаконними, оскільки всупереч ст. 49-2 КзПП України. Її не було повідомлено про звільнення за два місяці до такого, жодних документів з-приводу цього вона не підписувала, інша робота їй запропонована не була. Більше того, у день звільнення перебувала на лікарняному. На підставі наведеного просить позов задовольнити.

Представником відповідача подано письмове заперечення на позов ОСОБА_1, яким керівництво відповідача повністю заперечує позов, вказує, що твердження позивача про те, що вона 05.01.2015 року вийшла на роботу і здала листок непрацездатності не відповідає дійсності, в зазначений день листок непрацездатності нею зданий не був. Стверджує, що вказаний листок непрацездатності був поданий керівництву ЛКП колишнім працівником ОСОБА_2 12.01.2015 року, про що було складено відповідний акт. 20.10.2014 року директор ЛКП на оперативній нараді ознайомив колектив підприємства, під розписку з Наказом № 10 «Про внесення змін до штатного розпису та скорочення штату працівників ЛКП «Новатор-Ремпроект». ОСОБА_1 була присутня на нараді, ознайомлена з наказом, проте, відмовилась розписатись про це, про що було складено відповідний акт. До працівників, які підлягали звільненню, 20.10.2014 року директором ЛКП під розписку було доведено зміст наказу №11 «Про попередження про звільнення» 22.12.2014 року з роботи, відповідно до ст. 40 КЗпП України та ознайомлено з персональним попередженням про звільнення з роботи та попереджено їх, що звільнення відбувається з неможливістю переведення на іншу роботу у звязку із відсутністю вакантних посад на підприємстві. ОСОБА_1 від підпису про те, що вона ознайомлена із таким наказом відмовилась, про що було складено акт. Про звільнення з роботи ОСОБА_1 було попереджено за два місяці до звільнення. До вказаного строку зараховується період перебування працівника у відпустці та час перебування на листку непрацездатності. 22.12.2014 року ОСОБА_1 ОСОБА_1 не було ознайомлено із наказом № 12-к «Про звільнення з роботи ОСОБА_1І.» та не було видано останній трудову книжку, оскільки о 16:00 год остання самовільно покинула своє робоче місце, до 18:05 год. на робочому місці не зявилася, про що було складено акт. Вважає, що вимоги позову задоволенню не підлягають. оскільки базуються на неправдивих відомостях, просить відмовити у позові.

Надалі, позивач уточнила свої вимоги, вказує, що у відповідача відсутні допустимі докази, які б свідчили, що на підприємстві (ЛКП «Новатор-Ремпроект») дійсно мали місце зміни в організації виробництва і праці, а саме: скорочення штату. Фактично, не відбулось ні ліквідації, ні скорочення штату, а усі накази керівництва відповідача приймались лише сз однією метою-звільнення позивача у будь-який незаконний спосіб. Вказує, що їй не було відомо про наявність Наказу № 10 «Про внесення змін до штатного розпису та скорочення штату працівників ЛКП», про такий дізналась у ході судового розгляду. Вважає такий наказ незаконний. Оскільки його прийнято у порядку та в спосіб, який не відповідає Статуту підприємства. Крім того. Відповідач був зобовязаний надати їй переважне право на залишення на роботі. Оскільки її трудовий стаж на підприємстві становив більше десяти років та був більшим ніж у працівників, які не попали під скорочення. На підставі наведеного, просить: Визнати незаконним та скасувати Наказ №10 «про внесення змін до штатного розпису та скорочення штату працівників ЛКП «Новатор-Ремпроект»» від 17.10.2014 року в частині скорочення із займаної посади інженера інспектора та виведення такої посади із штатного розпису, звільнення ОСОБА_1 із займаної посади; визнати незаконним та скасувати Наказ № 12-к від 22.12.2014 року по Львівському комунальному підприємству «Новатор-Ремпроект», яким ОСОБА_1 звільнено із займаної посади інженера інспектора у звязку із скороченням штату відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України; поновити її на займаній посаді з 22.12.2014 року; стягнути з відповідача у її користь середню заробітну плату за весь час вимушеного прогулу, з 22.12.2014 року по день поновлення; стягнути з відповідача у її користь моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Представник відповідача подав письмові заперечення на уточнений позов, яким вказав, що підтвердженням того, що позивача було ознайомлено із наказом та персональним попередженням про звільнення з роботи є письмові свідчення працівників ЛКП, які додаються до матеріалів справи. Також спростовує твердження позивача про те, що лише інженер-інспектор виконує основну роботу підприємства, таке не відповідає дійсності, оскільки на підприємстві у період коли позивач була в.о. директора, посади інженера-інспектора були вакантними, що стверджується копією відповідного табеля обліку використання робочого часу підписаного позивачем. На спростування твердження про відсутність допустимих доказів щодо зміни в організації праці, то 22.12.2015 року введено у дію новий штатний розпис в якому передбачено 5 штатних одиниць. Також, вказує, що відповідно до п.п. 6.4., 6.5.1., 5.1.4. Статуту ЛКП «Новатор-Ремпроект», директор підприємства самостійно вирішує питання діяльності підприємства, у тому числі і визначає організаційну структуру, чисельність працівників і штатний розпис; несе повну відповідальність за стан діяльності підприємства; підприємство самостійно приймає рішення у межах своїх повноважень, видає накази. Рішення про зміну в організаційній структурі, чисельності підприємства та штатного розпису та видано наказ № 10 від 17.10.2014 року було прийнято відповідно до вказаних пунктів Статуту та ст. 64 ГК України.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали повністю, покликаючись на мотиви, викладені в позовній заяві.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що з боку ЛКП «Новатор-Ремпроект» щодо ОСОБА_1 жодних порушень законодавства про працю не було, що зокрема підтверджується актами та іншими документами, долученими до поданих письмових заперечень.

Представник третьої особи у судовому засіданні позов заперечив. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 4, 10, 60 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, або заперечень.

Як встановлено у ході судового розгляду, твердження ОСОБА_1 про те, що вона 05.01.2015р. вийшла на роботу та здала листок непрацездатності, про що було відомо керівництву відповідача не відповідає дійсності та нічим не підтверджено.

Більше того, як вбачається із Акту ЛКП «Новатор - Ремпроект» від 05.01.2015 року, ОСОБА_1 о 09:00 год. 05.01.2015 року прийшли до ЛКП у кабінет № 210, де останню було повідомлено директором ЛКП Наказом від 22.12.2014 року №12-к її звільнено з роботи, у звязку із скороченням штату на підставі ст. 40 КЗпП України. Нічого не повідомивши, ОСОБА_1 розписалась на наказі, отримала трудову книжку, розписавшись у Книзі обліку, руху трудових книжок в отриманні трудової книжки і в 09:30 год. залишила кабінет № 210 ЛКП нічого не сказавши.

Як вбачається із Акту ЛКП «Новатор - Ремпроект» від 12.01.2015 року, 12.01.2015 року о 15:15 год. ОСОБА_2 було подано в ЛКП його листок непрацездатності № 840057, виданий 22.12.2014 року, стати до роботи 03.01.2015 року та листок непрацездатності ОСОБА_1 № 840058 виданий 22.12.2014 року стати до роботи 03.01.2015 року.

Вказаний листок непрацездатності був прийнятий підприємством 12.01.2015р. та оплачений відповідно до чинного законодавства, ст.35 п.2. а.З Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з втратою працездатності».

Як вбачається із копії наказу №10 від 17.10.2014 року, «про внесення змін до штатного розпису та скорочення штату працівників ЛКП», виданого директором ЛКП «Новатор-Ремпроект», таким наказано: з 20.12.2014 року скоротити такі посади і вивести їх із штатного розпису: дві посади інженера інспектора та посаду старшого інженера інспектора. З 20.12.2014 року скоротити чисельність таких працівників: інженера-інспектора ОСОБА_1, інженера-інспектора ОСОБА_3, та старшого інженера-інспектора ОСОБА_2 З 20.12.2014 року ввести до штатного розпису посаду юрист-консультанта. Затвердити новий штатний розпис ЛКП «Новатор-Ремпроект», з 20.12.2014 року. Звільнити працівників, які займають вказані посади відповідно до п.1 ст.40 КЗпП з 22.12.2014 року, а саме: інженера-інспектора ОСОБА_1, інженера-інспектора ОСОБА_3, та старшого інженера-інспектора ОСОБА_2 Довести до відома працівників, що займають вказані посади, про звільнення персонально, під підпис, до 20.10.2014 року. Бухгалтерії підприємства : довести до відома державної служби зайнятості про наступне звільнення працівників у встановленому чинним законодавством України порядку; виплатити ОСОБА_2, ОСОБА_3А та ОСОБА_1І, вихідну допомогу у розмірі встановленому законодавством України.

Матеріалами справи підтверджується твердження представника відповідача про те, що директор ЛКП 20.10.2014р. на оперативній нараді ознайомив колектив підприємства з вказаним наказом № 10 «Про внесення змін до штатного розпису та скорочення штату працівників ЛКП «Новатор-Ремпроект». Таке твердження підтверджується Актом ЛКП «Новатор - Ремпроект» від 20.10.2014 року, з якого також вбачається, що позивач ОСОБА_1 було ознайомлено із наказом. Проте, розписатись про це остання відмовилась.

20.10.2014р. директором ЛКП під розписку було доведено наказ № 11 «Про попередження про звільнення» з робити з 22 грудня 2014р. відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України ОСОБА_1, ознайомлено з персональним попередженням про звільнення з роботи та попереджено що звільнення відбувається з неможливістю переведення на іншу роботу у зв'язку з відсутністю вакантних посад на підприємстві, що стверджується Актами ЛКП «Новатор - Ремпроект» від 20.10.2014 року, копії яких долучено до матеріалів справи.

Також, ОСОБА_1 відмовилась розписатись про те, що вона ознайомлена з наказом № 11 та персональним попередженням про звільнення з роботи 22.12.2014р., у зв'язку з скороченням штату працівників, про, що ЛКП «Новатор - Ремпроект» було складено відповідний акт від 20.10.2014 року..

Враховуючи наведене, суд не надає віри твердженням позивача про те, що її було незаконно звільнено з роботи та те, що таке відбулося, без попередження за два місяці до звільнення. Згідно ч.3 ст. 40 КЗпП України, до вказаного двомісячного терміну враховується час перебування працівника у відпустці та час тимчасової непрацездатності.

Також, 22.12.2014р. ОСОБА_1 була виплачена місячна вихідна допомога, як передбачено чинним законодавством при звільненні працівника, відповідно до ст. 40 п.1 КЗпП України, тим самим отримавши місячну вихідну допомогу ОСОБА_1 визнала своє звільнення за даною статтею.

Згідно наказу №12-к від 22.12.2014 року, ОСОБА_1 звільнено з посади інженера-інспектора ЛКП «Новатор-Ремпроект», у звязку із скороченням штату відповідно до п.1 ст. 40 КЗ пП України.

Відповідно до вимог ст. 47 КЗпП України підприємство в день звільнення видає працівникові належно оформлену трудову книжку.

22.12.2014р. ОСОБА_1 не ознайомилася з наказом № 12-к «Про звільнення з роботи ОСОБА_1І.», останньою не було отримано на руки трудову книжку оскільки о 16:00 год. остання самовільно залишила своє робоче місце та до 18:05год. на робочому місці не зявилася, про що ЛКП складено відповідний акт від 22.12.2014 року.

Запис про звільнення у трудовій книжці ОСОБА_1 було зроблено 22.12.2014 р.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що ніяких документів з приводу звільнення вона не підписувала та будь-яка інша робота в цій установі їй запропонована не була. Цим самим вона підтверджує, що її ознайомлювали з наказом № 10 та № 11, персональним попередженням про звільнення з роботи 22.12.2014р. Твердження позову про те, що у ОСОБА_1 є переважне право залишитись працювати на даному підприємстві, також підтверджує що її попереджували про скорочення штату працівників.

Твердження позивача про відсутність у відповідача допустимих доказів, які б свідчили про те, що на підприємстві (ЛКП) на якому вона працювала дійсно мали місце зміни в організації виробництва і праці», суд вважає надуманими, так, як в розпоряджені Франківської районної адміністрації від 28.11.2002р. № 1671 вказано, що ЛКП «Новатор-Ремпроект» надає послуги які прописані в Статуті підприємства - « послуги по оформленню дозволів на влаштування будівельних майданчиків»

Рішенням Львівської міської ради від. 31.07.2009р. № 581 п.З ЛКП «Новатор- Ремпроект» забрано повноваження на видачу дозволів та делеговано повноваження «щодо опрацювання документації по оформленні дозволів на влаштування будівельних майданчиків», п. 4.1. рішенням № 581 було вказано внести зміни до штатного розпису ЛКП, що не було виконано тодішнім керівництвом ЛКП «Новатор-Ремпроект» в цей час позивач ОСОБА_1 займала посаду заступника директора, а з 01.12.2009 р. виконувала обов'язки директора ЛКП «Новатор-Ремпроект». У зв'язку з тим, що керівництвом ЛКП «Новатор-Ремпроект» не було в повному обсязі виконано рішення № 581 в частині пункту 4.1 та не введено в штат підприємства юриста консультанта привело до того, що при перевірці Державною інспекцією контролю за цінами у Львівській області був складений акт про порушення законодавства в питанні видачі дозволів та накладено штрафні санкції на ЛКП. Наведене стверджується актом № 000696 від 07.12.2009 року, складеним Держінспекцією з контролю за цінами у Львівській області.

Рішенням Львівської міської ради від 09.09.2011р. № 838 п.4. на ЛКП «Новатор- Ремпроект» покладено обов'язок заключати договори за здійснення нагляду за відновлювальними роботами на об'єктах благоустрою, виконуючою обов'язки директора ЛКП «Новатор-Ремпроект» ОСОБА_1 нічого не було зроблено для виконання рішення .Львівської міської ради № 838. в частині зміни організації праці на підприємстві.

Відповідно до п.6.2. Статуту ЛКП «Новатор-Ремпроект» - « Підприємство за погодженням з уповноваженим- органом визначає структуру управління і встановлює штатний розпис». Відповідно до л. 1.1. Статуту підприємства уповноваженим органом є Франківська районна адміністрація.

На спростування твердження ОСОБА_1, щодо того, що обсягів виробництва на ЛКП не було зменшено, представником відповідача надано копії відповіднї статистичної звітності Форми №2-м за рік 2010; 2013 та 2014.

Також представником відповідача спростовано твердження позивача про відсутність у неї за час роботи в ЛКП дисциплінарних стягнень. Так, перебуваючи на посаді виконуючої обов'язки директора, остання була затримана працівниками міліція на отриманні хабаря. Згідно вироку Франківського районного суду від 28.05.2013 р. ОСОБА_1 було засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст. 368; ч.2 ст. 368 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на пять років, з іспитовим строком один рік.

Твердження ОСОБА_1 про те, що лише інженер-інспектор виконує основну роботу підприємства, не відповідає дійсності, оскільки на підприємстві у період коли позивач була в.о. директора, посади інженера-інспектора були вакантними, що стверджується копією відповідного табеля обліку використання робочого часу.

Відповідно до п.п. 6.4., 6.5.1., 5.1.4. Статуту ЛКП «Новатор-Ремпроект», директор підприємства самостійно вирішує питання діяльності підприємства, у тому числі і визначає організаційну структуру, чисельність працівників і штатний розпис; несе повну відповідальність за стан діяльності підприємства; підприємство самостійно приймає рішення у межах своїх повноважень, видає накази. Рішення про зміну в організаційній структурі, чисельності підприємства та штатного розпису та видано наказ № 10 від 17.10.2014 року було прийнято відповідно до вказаних пунктів Статуту та ст. 64 ГК України.

Також, суд бере до уваги і письмове свідчення працівників ЛКП «Новатор-Ремпроект», долучене до матеріалів справи, яким стверджується, що ОСОБА_1 було ознайомлено із наказами ЛКП винесеними стосовно неї та персональним попередженням про її звільнення з роботи.

Викладеним у повній мірі спростовуються доводи позову, щодо неправомірності дій відповідача при звільненні з роботи позивача, а відтак, у задоволенні такого слід відмовити.

У відповідності до ст.23 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди», особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з ушкодженням здоров»я, із знищенням чи пошкодженням її майна, у душевних стражданнях, які особа перенесла у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої чи членів її сім»ї. Така шкода відшкодовується за рахунок особи, яка її завдала.

Оцінюючи відносини, що склалися між сторонами, суд не допускає можливості заподіяння позивачу моральної шкоди діями відповідача, оскільки жодних неправомірних дій щодо ОСОБА_1 ЛПК «Новатор-Ремпроект» не вчинялося.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 31, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Новатор-Ремпроект», з участю третьої особи ФРА ЛМР про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ванівський Ю.М.