Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2015 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 до головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Рибалко Ірини Миколаївни, державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Погиби Діани Вікторівни, Головного управління юстиції у місті Києві, Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про визнання неправомірною бездіяльність державних виконавців,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Рибалко Ірини Миколаївни, державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Погиби Діани Вікторівни, Головного управління юстиції у місті Києві, Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про визнання неправомірною бездіяльність державних виконавців.

Як зазначено у статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.383 Цивільного процесуального кодексу України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Таким чином, зазначені скарги щодо виконання рішень, ухвал місцевих загальних судів, які винесені відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства, мають розглядатись в порядку ст.383 Цивільного процесуального кодексу України.

Звертаю увагу позивача, що відповідно до частини другої ст.384 Цивільного процесуального кодексу України, скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Як роз'яснено у п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК. У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, а саме: стаття 122 ЦПК - про відкриття провадження у справі; статті 26, 27, 45 ЦПК - щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов'язків; статті 74 - 77 ЦПК - про судові виклики та повідомлення; глави 4 розділу III ЦПК - про судовий розгляд; глав 1, 2 розділу V ЦПК - щодо апеляційного та касаційного оскарження судових рішень тощо.

Виходячи зі змісту позовної заяви, заявник ОСОБА_1 оскаржує дії державних виконавців ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Рибалко І.М. та Погиба Д.В., однак у прохальній частині поданої заяви не конкретизовано, які саме вимоги пред'являються до кожного із державних виконавців в межах їх повноважень, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження», не визначено обсяг їх відповідальності, зважаючи на те, що чинним законодавством не передбачено покладення солідарної відповідальності на посадових осіб державної виконавчої служби в межах процедури виконавчого провадження.

Крім того, заявником ОСОБА_1 зазначено у якості заінтересованих осіб - Головне управління юстиції у місті Києві (місцезнаходження якого не зазначено) та Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, однак не наведено ґрунтовних підстав для їх залучення до участі у справі та не конкретизовано вимоги, які пред'являються до заінтересованих осіб, виходячи з обсягу їх повноважень та компетенції, визначеної чинним законодавством.

Також, звертаю увагу позивача, що відповідно до частини першої та другої ст.384 Цивільного процесуального кодексу України, скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного віллу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Однак, до поданої скарги не долучено рішення суду та виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, що необхідно для вирішення питання підсудності розгляду даної скарги безпосередньо Дніпровському районному суду міста Києва, оскільки як зазначено у прохальній частині поданої скарги заявником оскаржуюються дії державних виконавців щодо невиконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва по справі №2604/3411/2012 2/2604/1986/2012 року, при цьому долучено лише постанову про відкриття виконавчого провадження від 15.11.2013 року про примусове виконання виконавчого листа №2604/3411/12, виданого 22.08.2012 р. Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованості в сумі 31665,30 грн., тобто відсутні відомості про наявність рішення суду, яке ухвалене у справі №2/2604/1986/2012.

Право на звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод (абзац 2 частини першої статті 385 ЦПК).

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (частина третя статті 385 ЦПК).

Так, заявник, як сторона виконавчого провадження, має право звернутись до суду зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, однак така скарга може бути подана до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, як це передбачено у статті 385 ЦПК, тому при зверненні до суду з порушенням визначених законодавством строків необхідно подати до суду клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення з даною заявою до суду разом з доказами, які мають підтвердити поважні причини пропущення заявником строку для подання скарги на дії державного виконавця.

Відповідно до ст.121 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях119-121 Цивільного процесуального кодексу України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.119-121, 383-385 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Рибалко Ірини Миколаївни, державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Погиби Діани Вікторівни, Головного управління юстиції у місті Києві, Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про визнання неправомірною бездіяльність державних виконавців залишити без руху, про що повідомити позивача та надати строк до „25" червня 2015 р. для виправлення вказаних недоліків.

Попереджаю, що у разі невиконання вимог суду щодо усунення вказаних недоліків, Ваша заява буде вважатись неподаною та підлягає поверненню.

С у д д я