Провадження № 2/522/3720/15
05 березня 2015 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - Домусчі Л.В.,
при секретарі - Герасименко Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення коштів за договорами банківських вкладів, -
Позивачка 26.12.2014 року звернулася до суду з позовом до ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення коштів за договорами банківських вкладів у розмірі 32 367,99 грн. та 17 782,81 дол. США. В обґрунтування позову зазначила, що між нею та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» був укладений Договір банківського вкладу «З любов'ю VAB!. «Дев'ятимісячний» № 747008/2014 від 17.02.2014 року, відповідно до якого вона надала Банку кошти у сумі 25 000 дол. США, та Договір банківського вкладу «З любов'ю VAB!. «Дев'ятимісячний» № 747043/2014 від 17.02.2014 року, відповідно до якого вона надала Банку кошти у сумі 52 000 грн.. За її заявою Договір банківського вкладу «З любов'ю VAB!. «Дев'ятимісячний» № 747008/2014 від 17.02.2014 року було розірвано та складені платіжні доручення на переказ коштів, які знаходяться на рахунку за цим вкладом до інших банків, реквізити яких вона надала. Проте, на даний час вказані платіжні доручення Банком не виконані у повному обсязі а лише в частині на суму 3 850 дол. США. З цього приводу вона зверталася до Банку, але відповіді про причини неперерахування коштів не отримала. Крім того, Банк не повернув їй кошти за другим договором, сума яких з урахуванням комісії на перерахування коштів за першим договором та штрафу за розірвання договорів складає 19 120,43 грн.. У зв'язку з тим, що Банк так і не перерахував кошти за першим договором у інші вказані нею Банки, то кошти у розмірі 13 247,56 грн., які були списані з її рахунку за таке перерахування також повинні бути повернуті. Такі дії Банку порушують її права.
В судове засідання 05.03.2015 року позивачка ОСОБА_1 не з'явилася, але надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. В минулих судових засіданнях позивачка зазначила, що у Банку введена тимчасова адміністрація та її кошти так і не були перераховані в інші Банки.
Представник відповідача ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому порядку (згідно ст. 74 ЦПК України) (а.с.43,47,50), причини неявки суду не відомі, чим позбавив суд можливості вислухати його пояснення та думку по суті. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, про поважність причин неявки суду не повідомив.
Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у його відсутність, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у порядку ст.ст.. 224-225 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що 17.02.2014 року між ОСОБА_1 (надалі позивач, вкладник) та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (надалі відповідач, боржник, Банк) були укладені Договір банківського вкладу «З любов'ю VAB!. «Дев'ятимісячний» № 747008/2014 від 17.02.2014 року, відповідно до якого ОСОБА_1 надала Банку кошти у сумі 25 000 дол. США та Договір банківського вкладу «З любов'ю VAB!. «Дев'ятимісячний» № 747043/2014 від 17.02.2014 року, відповідно до якого ОСОБА_1 надала Банку кошти у сумі 52 000 грн. (а.с.7-10).
Відповідно до п. 1.7. вказаних договорів дата вимоги вкладником вкладу 17 серпня 2015 року.
Згідно п. 2.1. підписуючи цей договір, вкладник погоджується з викладеною пропозицією Банку щодо розміщення вкладником вкладу на умовах, встановлених цим договором та правилами, які доступні для ознайомлення на інформаційних стендах в приміщеннях Банку та на сайті Банку.
Вказані договори відповідають правовідносинам, які регулюються ст.ст.. 626, 638, 1058-1061 ЦК України, відповідно до яких договір є обов'язковим для виконання сторонами. За договором одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла зобов'язується виплатити вкладникові встановленим договором таку суму та проценти на неї. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту відсотки.
Позивачка 16.06.2014 року звернулася до відповідача з письмовими заявами в яких відповідно до п. 5.1.2.3 правил Банка просила розірвати зазначені договори з 16.07.2014 року (а.с.11,13).
16.07.2014 року позивачка звернулася до відповідача з письмовою заявою в якій просила перевести 10 000 дол. США до 26.07.2014 року на її рахунок в іншому Банку, реквізити якого вона додала до вказаної заяви, а решту коштів на її рахунок у іншому банку, реквізити якого вона також надала (а.с.15).
16.07.2014 року на підставі вищезазначених заяв позивачки Банком були складені меморіальні ордери за №№ 744815, 744816, 744966 та 744967 з призначеннями платежів дострокове повернення вкладів за вищевказаними договорами та комісія за дострокове повернення вкладу (а.с.12,14). З зазначених меморіальних ордерів та виписок з вкладних рахунків (а.с.18-19) вбачається, що Банк утримав з рахунку позивачки по вкладу у доларах США комісію у розмірі 2 403,22 дол. США та сторно у розмірі 967,78 дол. США, а з рахунку по вкладу у гривні комісію у розмірі 4 778,34 грн. та відсотки. З урахуванням вказаних вирахувань, сума, яка підлягаю поверненню позивачці по вкладу у доларах США становить 21 629 дол. США, а сума по вкладу у гривні становить 43 005,10 грн..
З матеріалів справи вбачається, що позивачка доручила відповідачу перерахувати належні їй кошти по вкладу у доларах США на рахунки у інші Банки, про що були складені відповідні платіжні доручення на суми 10 000 дол. США та 11 630 дол. США від 15.08.2014 року, які були підписані позивачкою та завірені відповідними штемпелями відповідача (а.с.39-40).
Однак, з позову вбачається, що відповідач виконав лише частково платіжне доручення на 10 000 дол. США, а саме на суму 3 850 дол. США, а платіжне доручення на суму 11 630 дол. США взагалі не виконав.
При цьому як зазначила позивачка в минулому судовому засіданні, кошти у розмірі 3 850 дол.США до сих пір не надійшли на її рахунок у Платінум Банку.
Таким чином, у зв'язку з погодженням банку на розірвання договорів і виплати вкладів вказані договору вважаються такими, що їх строк закінчився.
Позивач звертався до відповідача з приводу повернення вкладів та нарахованих на вклади процентів, але відповідач йому відмовив у цьому без пояснення будь-яких причин.
На момент розгляду справи у суду немає відомостей про те, що відповідач здійснив на користь позивача повернення грошових коштів за зазначеними договорами та про причини такого неповернення.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно з ч. 1 ст. 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.
Відповідно до частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
З огляду на закріплене в ЦК України та інших нормативно-правових актах визначення договору банківського вкладу: банківський вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (стаття 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність").
Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, з за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Пунктом 2 статті 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Згідно з частиною другою статті 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.
Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).
Також судом встановлено, що постановою Правління Національного банку України від 20 листопада 2014 року N 733 «Про віднесення ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» до категорії неплатоспроможних» було віднесено Публічне акціонерне товариство " Всеукраїнський Акціонерний банк " до категорії неплатоспроможних, а рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 листопада 2014 року N 123 було розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства " Всеукраїнський Акціонерний банк " з ринку та запровадження в ньому тимчасової адміністрації з 21 листопада 2014 року та призначено уповноваженою особою -Славкінй Марину Анатоліївну..
З метою забезпечення збереження активів неплатоспроможного банку «Всеукраїнський Акціонерний банк» , запобігання втрати майна та збитків банку і Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, керуючись частиною четвертою статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 35 від 17.02.2015 про продовження строку тимчасової адміністрації у «Всеукраїнський Акціонерний банк» до 20.03.2015 включно .
Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" цим законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" неплатоспроможний банк - банк, щодо якого Національний банк України прийняв рішення про віднесення до категорії неплатоспроможних у порядку, передбаченому Законом України "Про банки і банківську діяльність".
Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває усі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.
Відповідно до ч.5 ст.36 закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється:
1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;
2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку;
3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку;
4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом;
5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.
Згідно п.6 цієї статті Обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: 1) виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті;
Виходячи з наведеного, суд вважає що вимога позивача про стягнення з відповідача на її користь його користь грошових коштів у розмірі 17 782, 81 дол.США за договором №747008/2014 від 17.02.2014 року та грошових коштів в гривневому еквіваленті у розмірі 32 367,99 грн. за договором № 747043/2014 від 17.02.2014 року піддягає задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст.ст.192, 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, грошові кошти- є річчю (майном). Відповідно до ст..317 ЦК України власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Відповідно до п.22 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються: уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку (пункт 22);
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.. 1, 3, 10, 11, 15, 57, 60, 88 ч.3, 169 ч.4, 179, 197 ч.2, 208-209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України; ст.ст.. 1, 3, 15, 16, 386, 509, 524-526, 530, 533, 610-612, 626-629, 631, 638-639, 1058, 1061 ЦК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення коштів за договорами банківських вкладів - задовольнити.
В іншій частині відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: Домусчі Л.В.