Єдиний унікальний номер 725/2849/15-ц
Номер провадження 4-с/725/23/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2015 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Войтун О. Б., при секретарі Ільєвській О.С., розглянувши скаргу Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Чернівецькій області на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби, -

В С Т А Н О В И В :

Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Чернівецькій області звернулось до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби.

Представник скаржника посилався на те, що рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 10.09.2014р. по справі №725/2543/14-ц позов прокуратури м. Чернівці в інтересах держави, в особі регіонального відділення ФДМУ по Чернівецькій області до ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача ТОВ „Діал Груп про усунення перешкоди регіональному відділенню Фонду державного майна України по Чернівецькій області в користуванні та розпорядженні нерухомим державним майном будівлею літ. А сховище №96154, загальною площею 806,10 кв.м., що розташована в м. Чернівці по вул. Миру, 18а та зобовязанні ОСОБА_1 звільнити самостійно зайняту земельну ділянку площею 0,0018 га, що розташована по вул. Миру, 16 у м. Чернівці шляхом знесення самочинно збудованого гаражу та відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав задоволено в повному обсязі.

26.12.2014р. за вх. №11/02721 на адресу регіонального відділення ФДМУ по Чернівецькій області надійшла постанова заступника начальника Першотравневого ВДВС ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження по даній справі.

12.03.2015р. за вх. №11/00518 на адресу регіонального відділення ФДМУ по Чернівецькій області надійшов лист Першотравневого відділу ДВС Чернівецького міського управління юстиції від 06.03.2015р. №1909/05-36/5, в якому стягувачам (РВ ФДМУ по Чернівецькій області та прокуратурі м. Чернівці) було запропоновано надати на адресу ДВС перелік субєктів господарювання, які в подальшому можуть бути залучені для участі у виконавчих діях.

Листом від 20.03.2015р. №11-08-00968 органом приватизації надано відповідь Першотравневому ВДВС щодо можливості реалізації останніми положень п.3. ч.3 ст.11 Закону України „Про виконавче провадження та направлення відповідних звернень до Головного управління статистики та до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області для отримання інформації стосовно субєктів господарювання, які можуть бути залучені до виконання робіт зі знесення гаражу за адресою: м. Чернівці, вул. Миру, 16.

Про те, як вказує представник скаржника, 12.05.2015р. за вх. №11/00991 на адресу органу приватизації надійшов лист Першотравневого відділу ДВС Чернівецького міського управління юстиції від 21.04.2015р. №3013/05-36/5, в додаток до якого додано постанову державного виконавця від 21.04.2015р. про закінчення виконавчого провадження ВП №45897847 з підстав, передбачених п.11 ч.1 ст.49 Закону України „Про виконавче провадження.

Представник скаржника у скарзі посилається на те, що державний виконавець не здійснив усіх передбачених законом дій щодо примусового виконання рішення суду, а саме відповідно до положень ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою мав право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Крім того вказував, що державний виконавець не здійснив усіх можливих дій для належного виконання рішення суду.

Просив суд визнати протиправними дії заступника начальника Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції ОСОБА_2 та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №45897847 від 21.04.2015р. по виконанню виконавчого листа Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29.10.2014р. №725/2543/14-ц.

В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав та надав пояснення аналогічні скарзі.

Представник субєкта оскарження в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги вказуючи що державний виконавець вжив всіх можливих заходів що до виконання рішення суду. Крім того, звертався до органів внутрішніх справ з поданням про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду.

Представник прокуратури м. Чернівці скаргу підтримав.

Боржник ОСОБА_1 в судове засіданні не зявився незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи про причини неявки суд на повідомив.

Судом встановлено, що рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 10.09.2014р. по справі №725/2543/14-ц позов прокуратури м. Чернівці в інтересах держави, в особі регіонального відділення ФДМУ по Чернівецькій області до ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача ТОВ „Діал Груп про усунення перешкоди регіональному відділенню Фонду державного майна України по Чернівецькій області в користуванні та розпорядженні нерухомим державним майном будівлею літ. А сховище №96154, загальною площею 806,10 кв.м., що розташована в м. Чернівці по вул. Миру, 18а та зобовязанні ОСОБА_1 звільнити самостійно зайняту земельну ділянку площею 0,0018 га, що розташована по вул. Миру, 16 у м. Чернівці шляхом знесення самочинно збудованого гаражу та відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав задоволено в повному обсязі.

26.12.2014р. за вх. №11/02721 на адресу регіонального відділення ФДМУ по Чернівецькій області надійшла постанова заступника начальника Першотравневого ВДВС ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження по даній справі.(а.с.8,9)

12.03.2015р. за вх. №11/00518 на адресу регіонального відділення ФДМУ по Чернівецькій області надійшов лист Першотравневого відділу ДВС Чернівецького міського управління юстиції від 06.03.2015р. №1909/05-36/5, в якому стягувачам (РВ ФДМУ по Чернівецькій області та прокуратурі м. Чернівці) було запропоновано надати на адресу ДВС перелік субєктів господарювання, які в подальшому можуть бути залучені для участі у виконавчих діях.(а.с.10)

Листом від 20.03.2015р. №11-08-00968 органом приватизації надано відповідь Першотравневому ВДВС щодо можливості реалізації останніми положень п.3. ч.3 ст.11 Закону України „Про виконавче провадження та направлення відповідних звернень до Головного управління статистики та до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області для отримання інформації стосовно субєктів господарювання, які можуть бути залучені до виконання робіт зі знесення гаражу за адресою: м. Чернівці, вул. Миру, 16.(а.с.11)

Як установлено судом, 12.05.2015р. за вх. №11/00991 на адресу органу приватизації надійшов лист Першотравневого відділу ДВС Чернівецького міського управління юстиції від 21.04.2015р. №3013/05-36/5, в додаток до якого додано постанову державного виконавця від 21.04.2015р. про закінчення виконавчого провадження ВП №45897847 з підстав, передбачених п.11 ч.1 ст.49 Закону України „Про виконавче провадження.(а.с.12)

Так, відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України „Про виконавче провадження у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, закінчення виконавчого провадження на підставі ст. 49 Закону України „Про виконавче провадження унеможливлює повторне відкриття виконавчого провадження та позбавляє стягувача права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання.

Відповідно до пункту 8 статті 49 Закону України „Про виконавче провадження, виконавче провадження підлягає закінченню у випадках, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Згідно із ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Як установлено судом, державний виконавець не здійснив усіх передбачених законом дій щодо примусового виконання рішення суду.

Так, відповідно до ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою мав право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

За приписами п.5 та п.8 ч.3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено права та обовязки державного виконавця, та передбачено, що державний виконавець має право накладати арешт на майно, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про розяснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення.

Таким чином, суд прийшов до висновку, про те, що визначений законом обсяг прав та повноважень державного виконавця, надано останньому для забезпечення виконання фактичного рішення суду, для виконання якого державний виконавець зобовязаний вчинити усі дії в межах своїх повноважень.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Пунктами 2.5 та 2.6 Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено залучення державним виконавцем інших органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб, фізичних осіб при примусовому виконанні рішення здійснюється у разі, якщо їх присутність може сприяти своєчасному й повному виконанню рішень. У разі необхідності для проведення чи організації виконавчих дій державний виконавець має право залучати субєктів господарювання.

Проте, як видно з досліджених в судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження та із змісту оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження від 21.04.2015 року державний виконавець не здійснив усі передбачені ст.11, 36 Закону України „Про виконавче провадження та Інструкції з організації примусового виконання рішень дії, у звязку з чим не забезпечено фактичне виконання судового рішення відповідно до вимог закону.

Зокрема в матеріалах справи є докази того, що державним виконавцем була розпочата процедура щодо залучення субєктів господарювання до проведення виконавчих дій нічим не завершилась, а рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 10.09.2014р. по справі №725/2543/14-ц залишилось невиконаним.

Відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 № 475/97-ВР). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов'язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує „право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

В силу статті 13 Конвенції, кожен чиї права і свободи, викладені у цій Конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі.

Відповідно до ст. 1, першого протоколу до вищеназваної Конвенції, згідно якій кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

З вищевикладеного витікає висновок про обов'язковість виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, у державного виконавця були відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29.10.2014р. №725/2543/14-ц, відповідно він не мав права виносити постанову про закінчення виконавчого провадження ВП№45897847 від 21.04.2015р.

Відповідно до ч.2 ст.387 ЦПК, - «у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи».

Враховуючи те, що суд прийшов до висновку, що постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №45897847 від 21.04.2015р. по виконанню виконавчого листа Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29.10.2014р. №725/2543/14-ц заступника начальника відділу ОСОБА_2 є неправомірною, внаслідок чого, суд вважає, що слід зобов'язати начальника Першотравневого відділу Державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції забезпечити виконання рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 10.09.2014р. по справі №725/2543/14-ц.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 11,18,19 Закону України «Про виконавче провадження» ст.ст.3-4,208-210,293,295,383,386,387,388 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Чернівецькій області на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби задовольнити.

Визнати протиправними дії заступника начальника Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції ОСОБА_2

Скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №45897847 від 21.04.2015р. по виконанню виконавчого листа Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29.10.2014р. №725/2543/14-ц.

Зобов'язати начальника Першотравневого відділу Державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції забезпечити виконання рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 10.09.2014р. по справі №725/2543/14-ц.

Ухвала суду може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. Б. Войтун