Справа № 603/384/15-ц
Провадження №2/603/136/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2015 р. Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: Гудкової Ю. Г.

за участю секретаря Смолінчук М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімейні стосунки у них не склались, вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин. У зв»язку з наведеним просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 у судове засідання не з»явились, проте подали суду письмові заяви про розгляд справи у їхній відсутності, позов підтримують.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, проте подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, відносно задоволення позову не заперечує.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Сторони перебувають у зареєстрованому Монастириським відділом реєстрації актів громадянського стану шлюбі з 12 жовтня 1995 року, про що 28.07.1999 повторно видано свідоцтво про укладення шлюбу серії 1-ИД №017241.

За час шлюбу у сторін народився син, який досягнув повноліття.

Як убачається із змісту позовної заяви, сторони припинили спільне проживання, ведення спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, що свідчить про формальний характер шлюбу.

У адресованій суду письмовій заяві відповідач зазначив, що не потребує надання строку на примирення.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213, 215, 294 ЦПК України, ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 12 жовтня 1995 року Монастириським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №39.

Рішення суду після набрання законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_4

Копія з оригіналом вірна.

Суддя :