Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 337/7243/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Котляр А.М.
Провадження № 22-ц/778/4025/15 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

ОСОБА_2

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4

на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07 травня 2015 року по справі

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, державного нотаріуса Восьмої державної нотаріальної контори ОСОБА_7 про визнання дій незаконними, скасування свідоцтва про право на спадщину, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до державного нотаріуса Восьмої державної нотаріальної контори ОСОБА_7, третя особа: ОСОБА_8, про визнання дій незаконними.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що Хортицьким районним відділом м. Запоріжжя державної міграційної служби в Запорізькій області 04 квітня 2014 року здійснена реєстрація місця проживання ОСОБА_8 разом з малолітньою дитиною ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1, на підставі документів, виданих Восьмою державною нотаріальною конторою.

Вважає, що ОСОБА_5 не має відношення до вказаної квартири з наступних підстав.

Після смерті ОСОБА_10 вона та ОСОБА_11 отримали свідоцтва про право на спадщину в рівних долях 1/2 частини вказаної квартири, що належала ОСОБА_10 Інша 1/2 частини квартири належить їй як дружині ОСОБА_10

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2013 року визнано право власності на вказану квартиру за нею, ОСОБА_11, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 по 1/4 частині за кожним після смерті ОСОБА_10

На підставі вказаного рішення фактично була здійснена реєстрація місця проживання ОСОБА_5

Проте, апеляційним судом Запорізької області 14 травня 2013 року вказане рішення суду скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Таким чином, фактично залишились в силі свідоцтва про право на спадщину, що були видані державним нотаріусом ОСОБА_12 на її імя та імя ОСОБА_11

Вважає, дії державного нотаріуса ОСОБА_7 щодо здійснення нотаріальних дій про визнання права на спадщину за нею, ОСОБА_11, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 по 1/4 частині спірної квартири, здійснені 09 жовтня 2013 року, є незаконними.

На підставі зазначеного просила визнати свідоцтво про право на спадщину №602109, видане державним нотаріусом ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_2 09 жовтня 2013 року (реєстровий номер 1-1403) незаконним; стягнути з ОСОБА_5 судовий збір на її користь.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2014 року залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_6

09.01.2015 року до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій ОСОБА_3 просила визнати дії державного нотаріуса Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори, який видав свідоцтво про право на спадщину за законом 09 жовтня 2013 року по спадковій справі №300/2004, зареєстрованого в реєстрі за №1-1403 на 1/4 частину квартири АДРЕСА_3, незаконними; визнати незаконними дії державного нотаріуса Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори, який видав свідоцтво про право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_4 М.О., зареєстрованого в реєстрі за №1-1406.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2015 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залучені до участі у справі в якості співвідповідачів.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову та скасувати видані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частину квартири АДРЕСА_3, кожному, судові витрати покласти на відповідачів.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобовязаний прийняти рішення, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обовязково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Суд першої інстанції, повно встановивши фактичні обставини справи, дав об'єктивну оцінку зібраним у справі доказам, вірно застосувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, ухвалив рішення, яке відповідає ст. 213, 214 ЦПК України

Заявляючи вимоги про визнання незаконним свідоцтва про право на спадщину та оспорюючи законність дій нотаріуса по видачі свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_13 посилалася на відсутність підстав для видачі ОСОБА_5 свідоцтва про право на спадщину. Цими ж обставинами обґрунтовується і апеляційна скарга. Проте доводи ОСОБА_13 є неприйнятними, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України в судовому порядку вирішується питання про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Із матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_14 спадщина відкрилася 03 січня 2004 року.

Спадковим майном є квартира АДРЕСА_5.

Відповідно до ст.1261 ЦК України спадкоємцями першої черги є його діти - ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_11 та дружина ОСОБА_3

Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами спадкової справи, що у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк всі спадкоємці подали до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини ( а.с.69,74).

Свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частину квартири ОСОБА_3 видано 08.07.2004 року

Свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частину квартири ОСОБА_11 видано 14.07.2004 р.

09.10.2013 року свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частину квартири видано ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Доводи ОСОБА_3 про те, свідоцтва ОСОБА_6 та ОСОБА_5 видані з порушенням строку їх видачі та з цих підстав мають бути визнанні незаконними, не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат"від 2 вересня 1993 року № 3425-XII ( з наступними змінами ) свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Згідно із ч. 2 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцем після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Проте чинним законодавством України не передбачені правові наслідки неотримання у цей строк свідоцтва про право на спадщину.

Є необґрунтованими і доводи ОСОБА_3 з посиланням на те,що нотаріус не мала права видавати ОСОБА_6 та ОСОБА_5 свідоцтва про право на спадщину, оскільки рішенням суду було відмовлено у визнанні права власності по 1/4 частині квартири за кожним.

Рішенням апеляційного суду Запорозької області від 14 травня 2013 року відмовлено ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у позові про визнанні права власності за кожним по 1/4 частини квартири з підстав можливості одержання ними у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 207,208).

Отже, виходячи з вищезазначених норм законодавства нотаріус обґрунтовано видала свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_5 та ОСОБА_6 як спадкоємцям, які прийняли спадщину в встановленому цивільним законодавством порядку.

З огляду на викладене суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_3 про визнання незаконним свідоцтва про право на спадщину.

Доводи скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись ст. ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: