Ірпінський міський суд Київської області
РІШЕННЯ

іменем України

19 серпня 2010 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Савченка С.І.

при секретарі Балинській О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду в м.Ірпінь справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ в натурі частини будинку, -

встановив:

Позивач в листопаді 2009 р. звернувся до суду із даним позовом, який мотивував тим, що йому на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва будинку від 03.03.1957 р. належить 1/2 частина будинку по АДРЕСА_1 Київської обл. Відповідачі є співвласниками будинку, ОСОБА_2 належить 7/50 частин, ОСОБА_3 і ОСОБА_3 належить кожному по 9/50 частин будинку. Вказував, що він приватизував земельну ділянку площею 0,0757 га біля належної йому частини будинку. Посилався, що він має намір виділити в натурі належну йому частину будинку, яка фактично становить окрему квартиру. Однак він не може укласти в держнотконторі договір із відповідачами, з якими у нього склалися неприязні стосунки, пов»язані із встановлення огорожі згідно меж державного акту. Посилаючись на своє право як співласника будинку на виділ належної йому частки, просив виділити в натурі 1/2 частину будинку, яка складається із приміщень 1-1, 1-2, 1- 3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8 та господарських споруд.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали, підтвердили наведені в позові обставини, просили задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що він у 1979 р. успадкував 1/2 частину будинку, а у 1980 р. подарував по 9/50 частин будинку ОСОБА_3 і ОСОБА_4.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав, його представник в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що будинок можливо розподілити лише після вирішення земельного спору і встановлення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками будинку.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з»явився, причин неявки не сповістив, подав заяву, де просив відкласти розгляд справи до встановлення межі між ділянками.

Суд, вислухавши доводи та заперечення учасників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені слідуючі обставини : позивач є власником 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва будинку від 03.03.1957 р. (а.с.16-17). У користуванні позивача перебуває обособлена частина будинку у вигляді квартири № 1, яка складається з приміщень по плану 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8 (а.с.12). Частина земельної ділянки, прилегла до його частини будинку площею 0,0757 га, позивачем приватизована, що стверджується державним актом на землю (а.с.7).

Відповідачі є співвласниками будинку. ОСОБА_2 належить 7/50 частин будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про спадщину за заповітом від 04.01.1979 р., ОСОБА_3 і ОСОБА_3 належить кожному по 9/50 частин будинку на підставі договорів дарування (а.с.50-51).

Крім того, судом встановлено, що згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи існує технічна можливість провести виділ частини будинку, належної позивачу (а.с.33-43).

Наведені обставини визнані в судовому засіданні сторонами і згідно ч.І ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Вирішуючи даний спір суд керується наступними положеннями закону.

Відповідно до ст.ст.317, 319 ЦК України право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Поскільки судом встановлено, що сторони є учасниками спільної часткової власності на спірний будинок, а також враховуючи можливість виділення позивачу відокремленої частини будинку із самостійним виходом, яка відповідає його частці у праві власності, суд вважає за необхідне виділити в натурі позивачу частину будинку згідно висновку експерта від 21.06.2010 р.

За даним варіантом суд виділяє позивачу у власність 1/2 частину будинку з виділенням приміщень по плану : 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8 ганку та виділенням господарських споруд : 1/2 частину сараю «Б», вбиральню «Г», сарай «К», навіси «Л» і «М», 1/2 частину огорожі № 1-4.

При цому суд враховує, що згідно висновку експертизи дана частина будинку, якою користується позивач і яку суд виділяє йому в натурі, становить 31/100 частину будинку. Однак, суд не знаходить підстав для зміни часток у праві власності, поскільки таких вимог про зміну часток у праві власності сторонами не заявлено, а згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог.

Згідно наявного у позивача правовстановлюючого документа він є власником 1/2 частини будинку і пояснив, що таке відбулося в результаті проведених відповідачами добудов до їх частини будинку.

Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача ОСОБА_3 та викладені в заяві доводи відповідача ОСОБА_4 про неможливість виділення частки будинку в натурі до вирішення земельного спору і встановлення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками будинку.

Такі доводи на думані і не грунтуються на законі, поскільки право співвласника на виділ в натурі належної йому частки будинку не обумовлюється вирішенням земельного спору.

Крім того, суд вважає взагалі безпідставними посилання на наявність земельного спору, поскільки судом встановлено, що позивач приватизував частину ділянки, прилеглу до його частини будинку і отримав державний акт, в якому визначені межі та конфігурація земельної ділянки. На час розгляду судом даної справи даний державний акт позивача на земельну ділянку відповідачами не оспорений і не визнаний недійсним, а відтак земельний спір із позивачем відсутній, бо належна йому ділянка має відповідні межі, встановлені державним актом.

На підставі ст. 317, 319, 356, 364 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити. Виділити в натурі ОСОБА_1 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1, з виділенням у власність приміщень по плану : 1-1 пл.7,0 м2, 1-2 пл.14,9 м2, 1-3 пл.12,3 м2, 1-4 пл.22,6 м2, 1-5 пл.10,6 м2, 1-6 пл.7,7 м2, 1-7 пл.6,2 м2, 1-8 пл.7,1 м2, ганку та виділенням господарських споруд : 1/2 частину

сараю «Б», вбиральню «Г», сарай «К», навіси «Л» і «М», 1/2 частину огорожі № 1-4.

Рішення в повному обсязі буде виготовлене не пізніше 24.08.2010 р.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом

подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було

подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду

справи апеляційним судом.

Суддя: С.І. Савченко