У х в а л а

іменем україни

10 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання угод недійсними за касаційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 8 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що із заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 травня 2011 року вони дізнались про те, що ними 12 листопада 2003 року укладений кредитний договір та договір поруки, а також додаткові угоди до них. Посилаючись на те, що вони ці договори та додаткові угоди не підписували, просили визнати кредитний договір, договір поруки та додаткові угоди до них недійсними.

Справу суди розглядали неодноразово.

Останнім рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 квітня 2014 року позов задоволено.

Визнано недійсними кредитний договір № к 170-03/в від 12 листопада 2003 року, додаткову угоду № 1 від 12 листопада 2003 року до кредитного договору та договір поруки від 12 листопада 2003 року.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 8 жовтня 2014 року рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 квітня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі заявники просять скасувати рішення апеляційного суду Закарпатської області від 8 жовтня 2014 року, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційний судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи від 17 березня 2014 року підписи у кредитному договорі від 12 листопада 2003 року, додатковій угоді № 1 від 12 листопада 2003 року та у договорі поруки від 12 листопада 2003 року виконані не ОСОБА_1, а іншою особою.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі, дав їм належну оцінку і, з урахуванням вимог ст. 10, 60 ЦПК України, обґрунтовано виходив з того, що, крім кредитного договору від 12 листопада 2003 року і додаткової угоди № 1 до нього та договору поруки від 12 листопада 2003 року, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та приватним підприємцем ОСОБА_1 26 січня 2004 року укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору, якою кредитний договір від 12 листопада 2003 року викладено в іншій редакції. Дана додаткова угода № 2 підписана безпосередньо ОСОБА_1, що підтверджується висновком судово-почеркознавчої експертизи від 17 березня 2014 року.

Апеляційним судом також встановлено, що кредитні кошти переведені на відкритий ним поточний рахунок, конвертовані і використані. Категоричного висновку щодо неналежності підпису у договорі поруки ОСОБА_2 висновок експерта не містить.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, рішення апеляційного суду Закарпатської області від 8 жовтня 2014 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 8 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.О.Карпенко
Судді: В.І.Амелін В.П.Гончар