Справа № 761/4452/15-ц
Провадження №2/761/3444/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 червня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Панасенко Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач), в особі свого представника, 17 лютого 2015 року звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони із Відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі із 04 червня 2010 року. Вказує, що вони мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зауважує, що впродовж останніх двох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, оскільки як вона, так і Відповідач, мають діаметрально протилежні погляди на інститут шлюбу та сім'ї. Вказує, що вона втратила до Відповідача не тільки почуття любові, а й почуття поваги та довіри. Вказує, що на даний час ведення між нею та Відповідачем спільного господарства та сумісне проживання припинено і, що на її глибоке переконання, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не вбачається. Вказує, що майнові претензії один до одного у них відсутні. Крім того, зауважує, що оскільки на відміну від неї, Відповідач працевлаштований, вона вважає, що у разі розірвання шлюбу, діти проживатимуть із Відповідачем, а вона, в свою чергу, не має намірів відсторонюватися від виховання дітей. Просила суд ухвалити судове рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та Відповідачем та визначити місце проживання дітей із Відповідачем.

В ході судового розгляду справи, за заявою Позивача, позов в частині щодо визначення місця проживання дітей, згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 15 червня 2015 року, було залишено без розгляду.

Позивач у судовому засіданні факти і обставини, викладені у позові підтвердила, зазначила, що фактичні шлюбні відносини із Відповідачем припинені з вересня 2014 року. Одночасно зауважила, що через різницю у віці, у них із Відповідачем постійно виникають непорозуміння і, що на даний час вона зустріла та покохала іншого чоловіка, з яким має намір створити нову сім'ю. Крім того також зауважила, що у разі розірвання шлюбу, відновлювати своє дівоче прізвище, вона наміру не має. Щодо примирення категорично заперечувала, також зауважила, що спір щодо поділу майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, відсутній. Наполягала на розірванні шлюбу.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав, на розірвання шлюбу погодився, оскільки також вважає, що між ними втрачено почуття любові, поваги та довіри одне до одного, у зв'язку з чим, вважає, що їх сім'ю зберегти неможливо. Підтвердив факти, викладені у позові щодо відсутності спору щодо поділу майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та підтвердив, що у разі розірвання шлюбу, діти проживатимуть із ним.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 червня 2010 року. Мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Судом також встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть. Суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, примирення бути не може, шлюб носить формальний характер, тому шлюб підлягає розірванню.

Крім того, виходячи із вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, із Відповідача на користь Позивача підлягає присудженню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 10, 11, 13, 60, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - з а д о в о л ь н и т и.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 04 червня 2010 року Виконкомом Балико-Щучинської сільської ради Кагарлицького району Київської області, актовий запис № 1 - р о з і р в а т и.

При реєстрації розірвання шлюбу у відділі РАЦС ОСОБА_1 залишити її шлюбне прізвище - " ОСОБА_1".

Стягнути із ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судові витрати, пов'язані із розглядом справи, у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :