Справа №521/7548/15-ц
Провадження №2/521/3792/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.

при секретарі Святецькій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 20 жовтня 2014 року між нею, ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1. В результаті чого ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2. Відповідач по теперішній час зареєстрованій у вказаній квартирі, де з 1998 року не проживає, його особистих речей в квартирі не має, комунальні послуги за квартиру не сплачує. Оскільки на теперішній час реєстрація відповідача існує формально та тільки створює зайві турботи щодо сплати комунальних послуг у більшому ніж потрібно розмірі, позивачка вимушена звернутися з наступним позовом до суду.

Представник позивачки в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги своєї довірительки підтримав в повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності та відсутності позивачки, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення у відсутності відповідача при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Згідно ст.169 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 20 жовтня 2014 року ОСОБА_2 продав та передав у власність, а ОСОБА_1 купила та прийняла у власність квартиру під №113, що розташована у будинку під №22 по вулиці Академіка Філатова в місті Одесі, що підтверджується договором купівлі-продажу від 20.10.2014 року посвідченого ОСОБА_3, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за №2495.

На підтвердження свого права власності на спірну квартиру, позивачка надала суду витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №28311743 сформований 20.10.2014 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_3.

Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України встановлено права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

З виписки з домової книги завіреною ЖБК «Будівельник-5» вбачається, що АДРЕСА_4 зареєстровані: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 13.08.1993 року та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 21.04.2005 року.

Як вбачається з довідки виданої ЖБК «Будівельник-5» 10.05.2015 року, Сплату послуг ЖБК «Будівельник-5» повністю здійснювали: з 1971 по 12.2008 роки ОСОБА_5; з 01.01.2009 по 20.10.2014 роки ОСОБА_4 та з 20.10.2014 року по теперішній час ОСОБА_1.

З акту огляду квартири від 10.05.2015 року складеного головою ЖБК «Будівельник-5» вбачається, що голова ЖБК «Будівельник-5» провела огляд квартири №113 в житловому будинку №22 по вулиці Академіка Філатова в місті Одесі. Огляд вказаної квартири був проведений у присутності сусідів. В ході огляду особистих речей ОСОБА_6 виявлено не було. Зі слів сусідів, а також жителів квартири: ОСОБА_7 та ОСОБА_1, з 1998 року за вказаною адресою ОСОБА_2 не проживає.

Як вбачається з відповіді Одеської дирекції Поштамп Центр поштового звязку № 1 № 12/159-ЮК від 27.05.2015 року на імя ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_5, за період з жовтня 2014 року по теперішній час кореспонденція (проста, рекомендована) не надходила.

Як вбачається з відповіді головного лікаря Комунальної установи «МКЛ №10» №706 від 26.05.2015 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 01.10.2014 року по цей час 26.05.2015 рік за медичною допомогою у консультативно-діагностичне відділення КУ «МКЛ №10» не звертався, медична картка на його імя не заводилась, лікар за домашньою адресою не викликався.

Відповідно до змісту ст.16 ЦК України кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує це право.

Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно до ч.2 ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача (власника) належать дружина наймача (власника) їх діти та батьки. Членами сім'ї наймача (власника) можуть бути визнані інші особи, якщо вони постійно проживають разом з наймачем (власником) і ведуть з ним спільне господарство. Статтею 3 СК України також закріплено, що сім'ю складають спільно мешкаючи особи, які пов'язані спільним побутом, які мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік.

Таким чином, з досліджених вище в мотивувальній частині рішення документів випливає, що відповідач член сімї власниці спірної квартири позивачки ОСОБА_1, втратив право на користування цим житлом, тому що відсутній за місцем реєстрації без поважних причин понад один рік.

З цих підстав суд вважає за можливе визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщення у квартирі АДРЕСА_6, у звязку з відсутністю в жилому приміщенні понад один рік без поважних причин.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціального уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Розглянувши вимоги позивачки щодо встановлення порядку виконання рішення суду, суд вважає, що вказана вимога не є матеріально-правовою вимогою, а є заявою, поданою в порядку статті 373 ЦПК України.

Разом з тим, відповідно до припису статті 373 ЦПК України, суд задовольняє виключно ті заяви про встановлення порядку виконання рішення, які містять відомості щодо наявності обставин, що утруднюють виконання рішення.

Оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, суд вважає подання вказаної заяви передчасною, а отже відмовляє в її задоволені.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 213, 214, 217, 224-226, 373 ЦПК України, ст.ст. 383, 405 ЦК України, ст. 64 ЖК України, ст. 3 СК України, ст.ст. 7, 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_7.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який постановив його, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції.

Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області в загальному порядку на протязі десяти днів.

В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів.

Головуючий: