Справа № 522/7956/15-ц
Провадження № 2/522/6015/15
08 липня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді Кравчук Т.С.,
при секретарі Антонецькому С.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк»Фінанси та Кредит», третя особа: ОСОБА_2, про стягнення суми банківських вкладів, розірвання договорів,
У судовому засіданні представник позивачки, який є також представником третьої особи, просив позов задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, сповіщався належним чином, причини неявки не повідомив.
Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов доведений, обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню.
12 березня 2015 року між ОСОБА_1Т, та ОСОБА_2 був укладений договір відступлення права вимоги (цесії), згідно якого остання як Первісний кредитор відступила право вимоги, а Новий кредитор - ОСОБА_1 прийняла право вимоги первісного кредитора до відповідача.
Строк дії договорів банківського вкладу закінчився 24.03.2015 року. Позивачка неодноразово зверталась до відповідача з вимогою виплати депозитних коштів у розмірі 5 000 дол. США.
По всім вказаним вище договорам, позивачка до теперішнього часу не отримала грошові кошти, тобто відповідач ухиляється від виконання взятих на себе обов'язків та не виплачує грошові кошти.
У відповідності до вимог ст. 8 ЦПК України, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.
Згідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Встановленим фактам відповідають правовідносини, які регулюються ст.ст. 15,16, 626, 629, 638,1058,1060,1061,1074 ЦК України, відповідно до яких договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на установлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. За договором банківського вкладу одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплатити вкладникові таку суму та проценти на неї, встановлених договором. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.
Згідно ст.. 1066 ЦК України банк використовує кошти клієнта, гарантуючи його право безперешкодного розпорядження.
Оскільки стороною договору банківського вкладу є фізична особа, то відповідач не міг відмовити у видачі вкладу. Закон (стаття 1074 ЦК України) не допускає обмежень прав клієнта щодо розпорядження такого вкладу. Такі обмеження можливі лише у випадках, передбачених законом і на підставі судового рішення. Такий закон станом на день подання позовної заяви відсутній. Отже, дії відповідача, направленні на ухилення від повернення мені вкладу.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись чином, відповідно до умов договору.
Правовідносини між банком та вкладниками також регулюються законодавством про захист прав споживачів. Про це свідчить постанова Пленуму Верховного Суду України (ВСУ) № 5 від 12.04.96 р. Роз'яснюючи судам питання про застосування Закону України "Про захист прав споживачів" до відносин, які ним регулюються, ВСУ постановив, що цей Закон не визначає певних меж своєї дії. Він повинен застосовуватися, зокрема, до договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян, у тому числі про відкриття і ведення рахунків тощо. Якщо положення нормативних документів, наприклад інструкції або постанови НБУ, суперечать чинному законодавству, суд застосовує норми цього законодавства.
Відповідно до ч. 2 ст. 1058 ЦК України договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, відноситься до категорії публічних договорів, в яких, згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України, одна сторона взяла на себе обов'язок здійснювати кожному, хто до неї звернеться, зокрема, надання послуг банківського обслуговування.
З ПАТ «Банк»Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 5 000,00 дол. США, що у гривневому еквіваленті на день винесення рішення суду складає 108 501,91 гривень.
Крім того, відповідно до положень статті 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки судові витрати повязанні з сповіщенням відповідача про розгляд справи у розмірі 249,02 гривень.
Отже, враховуючи зазначені норми чинного законодавства, а також те, що відповідач не виконав свого обов'язку щодо повернення вкладу (порушив зобовязання), суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1
Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ПАТ «Банк»Фінанси та Кредит», третя особа: ОСОБА_2, про стягнення суми банківських вкладів, розірвання договорів задовольнити частково.
Стягнути з ПАТ «Банк»Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 249,02 гривень.
В задоволенні іншої частини позову відмовити.
Стягнути з ПАТ «Банк»Фінанси та Кредит» на користь держави судовий збір у розмірі 1 085,02 гривень.
Рішення суду може бути переглянуто за заявою відповідача, який не приймав участі при розгляді справи, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: 08.07.2015