АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 641/6157/15 Головуючий суддя І інстанції Колодяжна І.М.
Провадження № 22-ц/790/7186/15 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року м. Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Яцина В.Б.

суддів: - Бурлака І.В., Карімової Л.В.

за участю секретаря : Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2015 року по заяві ОСОБА_3, заінтересовані особи: Сьома Харківська державна нотаріальна контора, ОСОБА_5 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем, ОСОБА_6, на час відкриття спадщини, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування заяви заявник зазначав, що його батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживали за адресою: АДРЕСА_1 і в зв'язку з похилим віком та хворобами потребували постійного догляду, а тому починаючи з 2010 року заявник здійснював за ними догляд, надавав матеріальну допомогу , допомагав по домашньому господарству. Після смерті батька , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, заявник продовжував постійно проживати з матір'ю до дня її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1. В квартирі АДРЕСА_1 весь час поки він постійно проживав з матір,ю , мешкала його донька ОСОБА_5, разом зі своєю сім'єю. Після смерті матері відкрилася спадщина на квартиру , оформити свої права на спадщину заявник не може, оскільки не був зареєстрований в квартирі. В зв'язку з постійним проживанням заявника з матір?ю, він вважав себе таким, що прийняв спадщину, і не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Встановлення даного факту заявнику потрібно для оформлення спадщини.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2015 року у задоволенні заяви було відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_3 в особі свого представника в апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його заяву в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення є суперечливим, незаконним, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції належним чином не досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, суд не взяв до уваги, що він постійно проживав зі спадкодавцем.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися до суду, та відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір заявника ОСОБА_6, яка була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1, виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.

Позивач ОСОБА_3 є сином померлої, який не зареєстрований за вищевказаною адресою, і згідно ч.1 ст.1261 ЦК України він є спадкоємцем першої черги.

Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною першої статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Тобто, відповідно до наведених норм матеріального права, заяву про прийняття спадщини подає лише той спадкоємець, який проживав окремо від спадкоємця.

Відповідно до довідки ОСББ «Сигнал» за №2 від 25.05.2015 року, ОСОБА_3 тривалий час постійно проживав в квартирі АДРЕСА_1, до дня смерті матері ОСОБА_6

Даний факт підтвердили в судовому засіданні кожен окремо свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Судом також було встановлено, що після смерті ОСОБА_6 спадкова справа не заводилася, заяви про прийняття або відмову від спадщини не подавалися, що підтверджується відповіддю Сьомої Харківської державної нотаріальної контори від 07.07.2015 року.

Відмовляючи у задоволенні позову районний суд послався на те, що заявник у шестимісячний строк не звертався до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини, що свідчить про передчасність його звернення до суду. При цьому суд послався на п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», згідно до якої якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Крім того, суд застосував правову позицію, яка викладена у п. 24 вказаної Постанови: особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК.

Оскільки як безспірно встановлено при апеляційному розгляді справи, заявник не звертався до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини з передбачених ч. 3 ст. 1268 ЦК України підстав, як спадкоємець, що прийняв спадщину внаслідок спільного проживання зі спадкодавцем, і не отримував в такому оформленні від нотаріуса ніякої відмови, то відповідно до наведеної у п. 23 Постанови пленуму правової позиції районний суд обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви, за відсутності підстав для її розгляду в судовому порядку.

Згідно до вказаної норми ч. 3 ст. 1268 ЦК України, з огляду на те, що правила ст. 1269 ЦК України про подання заяви про прийняття спадщини впродовж шестимісячного строку стосується лише осіб, які не проживали разом із спадкодавцем на день відкриття спадщини, - ОСОБА_3 при доведеності факту постійного проживання разом із спадкодавцем повинний звертатися із заявою до нотаріуса строк не про прийняття спадщини, а про оформлення спадщини.

З огляду на те, що особи, які проживали разом зі спадкоємцем, вважаються такими, що прийняли спадщину, якщо вони не відмовилися від неї, з урахуванням того, що спадщина належить спадкоємцям з дня її відкриття, питання про дотримання шестимісячного строку для прийняття спадщини для таких спадкоємців також не стоїть. Тому застосування правової позиції, яка викладена у вищевказаному п. 24 Постанови пленуму - є безпідставним.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України усудовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, оскільки заявник не вичерпав можливостей нотаріального порядку оформлення спадщини, то районний суд обґрунтовано та відповідно до наведеної норми ч. 3 ст. 1268 ЦК України відмовив у задоволенні позову, а доводи скарги цього висновку не спростовують. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань, тому відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 315, 317, 319-325 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: