Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2519/15-ц
Провадження № 2/376/1374/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2015 р. Сквирський районний суд Київської області

в складі: головуючого судді - Клочко В.М.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира справу за позовом ОСОБА_2 до Малолисовецької сільської ради Сквирського району Київської області, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_3 про визнання права власності на нежитлову будівлю по набувальній давності, -

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовною заявою у якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок № 33 в с. Малі Лисовці, Сквирського району, Київської області загальною площею 43,80 кв.м., житловою площею 27,10 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, посилаючись на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3.

06.05.1996 року помер, батько ОСОБА_3, ОСОБА_4, який мав на праві власності житловий будинок № 33 в с. Малі Лисовці, Сквирського району, Київської області, проте відповідна реєстрація проведена не була.

Після його смерті відкрилася спадщина за законом у складі житлового будинку № 33 в с. Малі Лисовці, Сквирського району, Київської області, загальною площею 43,80 кв.м., житловою площею 27,10 кв.м., проте спадкоємець першої черги ОСОБА_3, спадщину не оформляла та згідно рішення Сквирського районного суду Київської області від 07.09.2015 року їй було відмовлено у визнанні права власності на житловий будинок № 33 в с. Малі Лисовці, Сквирського району, Київської області.

Даним житловим будинком він користується з червня 1966 року, сплачує комунальні послуги, веде поточні ремонти.

Позивач у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у його відсутність та просив ухвалити рішення по суті позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав письмовий відзив, у якому просив визнати за позивачем право власності, прзов визнав заперечень не має.

Третя особа без самостійних вимог у судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у її відсутність та просила ухвалити рішення по суті позовних вимог.

Судом встановлено, що позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3.

06.05.1996 року помер, батько ОСОБА_3, ОСОБА_4, якому на праві власності належав житловий будинок за № 33 в с. Малі Лисовці, Сквирського району, Київської області, проте відповідна реєстрація проведена не була.

Після його смерті відкрилася спадщина за законом у складі житлового будинку № 33 в с. Малі Лисовці, Сквирського району, Київської області загальною площею 43,80 кв.м., житловою площею 27,10 кв.м., проте спадкоємець першої черги ОСОБА_3, спадщину не оформляла та згідно рішення Сквирського районного суду Київської області від 07.09.2015 року їй було відмовлено у визнанні права власності на житловий будинок № 33 в с. Малі Лисовці, Сквирського району, Київської області.

Даним житловим будинком він користується з червня 1966 року, сплачує комунальні послуги, веде поточні ремонти.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

За змістом ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває права власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно ч.3 ст.397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

У звязку з наведеним вище, суд приходить до висновку про те, що в діях позивача при вселенні в житловий будинок № 33 в с. Малі Лисовці, Сквирського району, Київської області, була добросовісність, що є обовязковою умовою та юридично значимим фактором.

Керуючись ст.10,60,131,212-215,218 ЦПК України,

ст.16,316,328,344,397 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, за набувальною давністю, право власності на житловий будинок за № 33 в с. Малі Лисовці, Сквирського району, Київської області загальною площею 43,80 кв.м., житловою площею 27,10 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Сквирський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

:Суддя:ОСОБА_5