Справа №461/7996/15-ц
Провадження №2/461/2065/15
У Х В А Л А

про забезпечення позову

17.07.2015 року суддя Галицького районного суду м.Львова Государський А.В., дослідивши заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Плюс» про звернення стягнення на предмет застави,

в с т а н о в и в :

в провадженні Галицького районного суду м.Львова перебуває справа за позовом публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Плюс» про звернення стягнення на предмет застави.

Одночасно, представник позивача в порядку забезпечення позову просить суд оголосити у розшук транспортний засіб марки «DAEWOO-FSO LANOS TF69Y», 2008 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) Y6DTF69YD8W426549, SUPTF69YD8W426549, реєстраційни номер НОМЕР_1, з орієнтуванням органів державної автомобільної інспекції МВС України та застосування автоматизованої системи відео контролю «РУБІЖ»; вилучити вказаний транспортний засіб та передати його заставодержателю ПАТ «Ідея Банк» на відповідальне зберігання, оскільки між сторонами існує спір про стягнення значної суми заборгованості та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення боргу заставою, предметом якої є вищезазначений транспортний засіб, на думку суду, не перешкоджає забезпеченню позову шляхом його вилучення і передання на зберігання позивачу (заставодержателю). Відповідач без відповідного забезпечення позову зможе надалі користуватися вказаним транспортним засобом та передавати його в користування іншим особам, що може привести до його пошкодження та знецінення, тощо.

Таким чином, враховуючи значну суму боргу, суд приходить до переконання, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача та невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи унеможливити виконання рішення та такий вид забезпечення є співрозмірним із заявленими позовними вимогами, а тому суд приходить до переконання, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, а саме в частині вилучення та передачі заставодержателю транспортного засобу.

Одночасно, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову в частині оголошення транспортного засобу у розшук з наступних підстав.

Статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначені підстави та порядок оголошення в розшук майна боржника. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами внутрішніх справ (ч. 1 ст. 40). Розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи внутрішніх справ.

Відповідно до пунктів 4.13.1. та 4.13.4 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 № 74/5 "Про затвердження Інструкції про проведення виконавчих дій" (надалі Інструкція), підставами для оголошення розшуку є відсутність в ході виконавчого провадження відомостей про місце проживання (місцезнаходження) боржника, його майна. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (місцезнаходженням) боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача. Розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи внутрішніх справ.

Згідно з п. 4.13.6. Інструкції розшук транспортних засобів боржника за постановою державного виконавця здійснюється органами внутрішніх справ у порядку, установленому Інструкцією про порядок взаємодії органів внутрішніх справ України та органів державної виконавчої служби при примусовому виконанні рішень судів та інших органів (посадових осіб), затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства юстиції України від 25.06.2002 N 607/56/5, зареєстрованою в Мін'юсті України 27.06.2002 за N 541/6829.

Підставами для оголошення розшуку є відсутність в ході виконавчого провадження відомостей про місце проживання (місцезнаходження) боржника, його майна (п. 4.13.1. Інструкції).

Отже, вказаною нормою встановлена ключова підстава для оголошення розшуку, зокрема, транспортних засобів боржника, а саме: відсутність в ході виконавчого провадження відомостей про їх місцезнаходження.

Така підстава на час постановлення судом цієї ухвали відсутня.

Оголошення транспортного засобу у розшук виходить за межі правил забезпечення позову, оскільки розшук майна не є видом забезпечення позову, а є одним із заходів для належного виконання рішення суду під час виконавчих дій при відсутності відомостей про місце проживання (місцезнаходження) боржника, його майна.

Перевіривши матеріали поданих заяв і позовної заяви та з врахуванням тієї обставини, що невжиття заходів забезпечення позову може у подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, приходжу до висновку, що заяву представника позивача про забезпечення позову слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Вилучити предмет застави транспортний засіб марки «DAEWOO-FSO LANOS TF69Y», 2008 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) Y6DTF69YD8W426549, SUPTF69YD8W426549, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить відповідачу ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_2, адреса реєстрації: Запорізька обл., Василівський р-н., с.Шевченко, вул.Перемоги, 62) на праві приватної власності і знаходиться у нього або в інших осіб, та передати цей транспортний засіб на відповідальне зберігання Публічному акціонерному товариству «Ідея Банк» (, адреса реєстрації м.Львів, вул.Валова, 11)».

В решті вимог заяви відмовити.

Виконання ухвали з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Копію ухвали направити для виконання до територіального органу Державної виконавчої служби за місцем реєстрації боржника та сторонам для відома.

Інших відомостей, передбачених ст.18 Закону України «Про виконавче провадження»,

немає.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно.

Головуючий А.В. Государський