Добропільський міськрайонний суд Донецької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2010 року Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Лаврушин U.M.

при секретарі Верній М.Г.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судновому засіданні в місті Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „АХА Страхування" в особі Донецької філії Приватного акціонерного товариства ..Страхова компанія „АХА Страхування'", третя особа Публічне акціонерне товариство „Індустріально-експортний банк" в особі філії „Донецька дирекція" Акціонерного товариства „Індустріально-експортний банк про стягнення страхових сум і моральної шкоди.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства ..Страхова компанія „АХА Страхування" в особі Донецької філії Приватоного акціонерного товариства ..Страхова компанія „АХА Страхування", третя особа Публічне акціонерне товариство .Лндустріально-експортний банк" в особі філії „Донецька дирекція" Акціонерного товариства ..Індустріально-експортний банк" про стягнення страхових сум і моральної шкоди.

В обгрунтування своїх вимог позивач вказав, що в 2008 году він придбав автомобіль НОМЕР_1.

У виконання вимог Закону України «Про страхування», а також тому, що автомобіль було придбано в кредит, він вирішив застрахувати належний йому автомобіль, з умовою страхування повне «Каско».

Між ним і відповідачем було укладено договір добровільного страхування № 0176-а/08 До(М) від 08 вересня 2008 року.

04 червня 2009 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль отримав механічні пошкодження.

Він звернувся до ПП ОСОБА_4 з заявою про визначення оціночної вартості матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДІЛ і згідно проведеного експертного товарознавчого дослідження № 07/01-29 від 14.07.09р. вартість матеріальної шкоди, внаслідок пошкодження транспортного засобу склала 154680,47 грв.

Але у зв'язку з тим, що вартість ремонтно-відновлюваних робіт перевищує ринкову вартість автомобіля яка на момент його пошкодження становить 89992 гривні, вартість матеріального збитку, причиненого власнику транспортного засобу, встановлюється рівною ринковій вартості транспортного засобу на час його пошкодження то б то 89992 гривні.

Виходячи з отриманих матеріалів, страховою компанією було прийнято рішення про конструктивну загибель автомобіля, оскільки розмір спричиненої шкоди перевищив 75 % від ринкової вартості автомобіля.

Керуючись Договором страхування, він. зібрав всі передбачені документи і звернувся з заявою до відповідача про виплату йому належних страхових сум.

Відповідачем від нього було прийнято заяву і після проведення дослідження призначено до відшкодування сума 46 364.72 грн. хоча п.8 умов договору страхування, страхова сумма склала 89603.00 грн.

15 липня 2009 року він отримав від страхової компанії лист - повідомлення №і 707/09 згідно якого, страхова компанія визнала даний випадок страховим і прийняла рішення про виплату йому належних сум, а саме: сума до виплати склала по розрахунку компанії 46364,72 грн.

У добровільному порядку відповідач не виконує зобов'язання згідно договору страхування, що змушує його звертатися до суду за захистом своїх прав.

В судовому засіданні позивач та його представник зменшили розмір позову у зв'язку з частковою виплатою відповідачем страхової суми і просять стягнути і відповідача на користь Публічного акціонерного товариства „Індустріально-експортний банк" в особі філії „Донецька дирекція" Акціонерного товариства ..Індустріально-експортний банк не доплачену страхову суму у розмірі 42342 гривні 25 копійок, а на користь позивача вартість експертного дослідження автомобіля у сумі 680 гривень, пеню за несвоєчасну виплату страхової суми у розмірі 410 гривень, сплачений в 2010 році, податок з транспортного засобу і моральну шкоду у сумі 3000 гривень.

Моральна шкода полягає в тому, що внаслідок несвоєчасної виплати страхової суми за пошкоджений автомобіль порушився його нормальний стан життя і він відчував моральні страждання і нервовий розлад.

Представник відповідача позов не визнав тому, що позивач порушив п.24.4 договору страхування, а саме не передав своє право власності на автомобіль і страхова компанія не змогла його продати та виплатити залишок страхової суми.

Від представника третьої особи Публічного акціонерного товариства „Індустріально-експортний банк" в особі філії „Донецька дирекція" Акціонерного товариства „Індустріально-експортний банк надійшла заява в якій він позов підтримує і просить розглянути справу у його відсутність (а.с.143).

Позивач та представник відповідача не заперечують проти розгляду справи у відсутність представника третьої особи.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що

позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем був

укладений договір добровільного страхування № 0176-а/08 До(М) від 08 вересня 2008 року, згідно п.8 умов договору, була визначена страхова сума у розмірі 89603.ООгрв.

Термін дії договору страхування з 8 вересня 2008 року по 7 вересня 2015 року.

У відповідності зі ст.985 ЦК України, страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку.

Відповідно до п.4 договору страхування наземного транспортного транспорт), укладеного між позивачем та відповідачем вигодонабувачем за цим договором виступає Публічне акціонерне товариство „Індустріально-експортний банк'', на користь якого позивач і просить виплатити страхову суму.

Право Публічного акціонерного товариства ..Індустріально-експортний банк" на отримання страхових виплат також підтверджується кредитним договором укладеним між банком та позивачем, а саме п.3.3.4 де вказано, що вигодонабувачем за договором страхування позичальник повинен вказати банк (а.с.1 1 ).

Пунктом 7 договору передбачені страхові ризики, з настанням яких відповідач повинен виплатити позивачу страхове відшкодування до яких відноситься дорожньо-транспортна пригода.

4 червня 2009 року внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ВДАІ м.Добропілля.

Згідно проведеного експертного товарознавчого дослідження № 07/01-29 від 14.07.09р. вартість матеріальної шкоди, внаслідок пошкодження транспортного засобу склала 154680,47 грв.

Але у зв'язку з тим. що вартість ремонтно-відновлюваних робіт перевищує ринкову вартість автомобіля яка на момент його пошкодження становить 89992 гривні, вартість матеріального збитку, причиненого власнику транспортного засобу, встановлюється рівною ринковій вартості транспортного засобу на час його пошкодження то б то 89992 гривні.

Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспортного засобу від 8 вересня 2008 року укладеного між позивачем та відповідачем, страхова сума складає 89603 гривні (а.с.25).

Страховою компанією згідно листа-повідомлення було нараховано позивачу 46364,72 грв.

Ці кошти були перераховані відповідачем третій особі „Індустріально-експортному банку" 25 лютого 2010 року згідно кредитного договору укладеного між банком і позивачем.

Згідно ст.20 Закону України „Про страхування" визначено, що страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку провести виплату страхових сум або страхового відшкодування по договору, в противному випадку він несе матеріальну відповідальність.

Відповідно п.24.4 договору страхування при повній загибелі транспортного засобу страхувальник має право звернутися до Страховика з заявою про відмову від своїх прав на застрахований транспортний засіб на користь Страховика з метою отримання страхового відшкодування в повному обсязі.

Посилання представника відповідача на цей пункт як підставу для відмови в задоволенні позову суд вважає необгрунтованими оскільки в п.24.4 вказано лише на право Страхувальника а не на його обов'язок відмовитися від своїх прав на транспортний засіб.

Доводи представника в цій частині спростовуються п.24.4.2 договору страхування в якому вказано, що в разі відмови Страхувальника від передачі права власності на пошкоджений транспортний засіб Страховику, страхове відшкодування сплачується Страхувальнику у розмірі страхової суми за вирахуванням зносу транспортного засобу за період страхування (п.11 Договору та п.4.6 Правил) вартості залишків транспортного засобу та встановленої згідно з п.10 Договору франшизп.

Знос транспортного засобу у сумі 9942 гривні 25 копійок встановлений представником позивача що підтверджується в його запереченні (а.с.64.136).

Вартість залишків транспортного засобу визначається шляхом вивчення попиту та пропозицій на ринку щодо залишків або шляхом експертної оцінки (у випадку відсутності попиту/пропозицій на ринку).

Невизнання представником відповідача висновку спеці&зіета ОСОБА_5 про розмір шкоди завданої позивачу внаслідок ДТП безпідставні, оскільки цей висновок не суперечить висновку TOB „Експерт" яке проводило визначення матеріальної шкоди завданої позивачу на прохання Страхової компанії „АХА Страхування" (а.с.73-81).

Страхова сума згідно договору становить 89503.00 гри. 9942.25 грн. (знос транспортного засобу згідно п.4.6 Правил, та страхового договору п.11) - 896 грн. франшиза = 78764.72 грн.

Відповідач під час судового слухання справи частково сплатив вигодонабувачу -„Індустріально-експортному банку" 46364 гривні 72 копійки.

Отже невідшкодованою залишилася сума у розмірі 32400 гривень яку належить стягнути з відповідача.

У відшкодуванні моральної шкоди з відповідача на користь позивача слід відмовити, так як згідно Закону України "Про захист прав споживачів" на який посилається позивач, моральна шкода відшкодовується лише у випадках продажу недоброякісного товару який загрожує здоров"ю чи життю споживача.

Крім того, п.23.3.12 Договору страхування, моральна шкода в даному випадку не відшкодовується.

Що стосується стягнення пені за несвоєчасну виплату страхових сум, суд вважає, що в цій частині також слід відмовити, оскільки позивач надав відповідачу заяву про виплату частки страхової суми лише 18 лютого 2010 року і відповідач своєчасно, у встановлений договором 7-ми денний строк цю суму виплатив.

Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно п.24.5.4 страхового договору, розрахунок розміру страхового відшкодування

проводиться на базі авторизованої СТО, то б то договором не передбачено самостійне

проведення експертного дослідження позивачем свого автомобіля після ДТП, тому в

задоволенні його вимог щодо відшкодування 680 гривень за проведення експертного

дослідження по встановленню вартості завданої позивачу шкоди внаслідок дорожньо-

транспортної пригоди також слід відмовити. ,

В частині вимог позивача про стягнення податку на транспортний засіб в 2010 році також слід відмовити, оскільки таке відшкодування не передбачено договором страхування.

Керуючись ст.ст.10, 11. 60. 212-215 ЦПК України, ст.22,985,988 ЦК України. Закону України „Про страхування", суд. -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „АХА Страхування" в особі Донецької філії Приватоного акціонерного товариства ..Страхова компанія „АХА Страхування", третя особа Публічне акціонерне товариство „Індустріально-експортний банк" в особі філії ..Донецька дирекція" Акціонерного товариства „Індустріально-експортний банк" про стягнення страхових сум і моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „АХА Страхування" в особі Донецької філії Приватоного акціонерного товариства „Страхова компанія „АХА Страхування" на р/р Публічного акціонерного товариства „Індустріально-експортний банк" в особі філії „Донецька дирекція" Акціонерного товариства „Індустріально-експортний банк" в рахунок виплати страхових сум 32400 (тридцять дві тисячі чотириста) гривень, а в іншій частині вимог відмовити.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошена в судовому засіданні 20 квітня 2010 року.

Рішення в повному обсягу складено 21 квітня 2010 року.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Добропільський міеькрайонний суд протягом 20 днів після подання заяви про апеляцію яка може бути подана протягом 10 днів з дня складання рішення в повному обсягу.

Надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий суддя О.М.Лаврушин