Справа № 758/4812/13-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Зарицької Ю. Л. ,

при секретарі - Дикій Ю. Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

09 квітня 2013 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу у розмірі 799300 гривен.

В подальшому, позивачем 08.04.2015 було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог до 2 350 603 гривен 30 копійок та заяву про забезпечення позову. Заяву про збільшення розміру позовних вимог, позивач обґрунтував тим, що у зв'язку з девальвацією гривні, сума позики відповідачки зросла майже вдвічі, а тому і поставив питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що є предметом іпотеки у вигляді нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

Також, позивач зазначив, що невжиття даного заходу забезпечення позову у вигляді арешту вищезазначеного нерухомого майна може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення його позовних вимог, оскільки відповідачка може використати можливість відчуження нерухомого майна на користь підконтрольних їй третіх осіб лише з метою уникнення арешту майна під час примусового виконання рішення суду.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 12 квітня 2013 року ухвалою Подільського районного суду м. Києва було накладено арешт на нежитлові приміщення, які знаходяться за адресою АДРЕСА_2. Як вбачається з договору куплі-продажу на вказані нежитлові приміщення офісу їх вартість становить 500 000 гривен (а.с.38-39).

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами.

Оскільки вказана вартість майна, на яке накладено арешт (500 000 гривен), значно менше за суму позовних вимог ОСОБА_1 (2 350 603 гривен 30 копійок), суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання позивача про забезпечення позову.

Так, відповідно до Звіту з незалежної оцінки оціночної (ринкової) вартості нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_2 вартість об'єкта оцінки становить 2 779 500 гривен (а.с.94-107), а відтак є достатньою для забезпечення боргових зобов'язань відповідача.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов може бути забезпечений шляхом заборони вчиняти певні дії.

П. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.06 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», зазначає, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Ч. 2 ст. 151 ЦПК України, передбачає, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Оскільки невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити або зробити неможливим виконання рішення в разі його задоволення, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви позивача, однак, вважає за доцільне обрати способом забезпечення позову - заборону вчиняти будь-які дії, пов'язані з відчуженням (купівля-продаж, дарування, застава, оренда та інші) та державною реєстрацією права власності на нежитлове приміщення загальною площею 64.6 кв.м., яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

З урахуванням викладеного вище, суд і приходить до висновку про необхідність задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволити частково.

Заборонити проводити будь-які дії, пов'язані з відчуженням (купівля-продаж, дарування, застава, оренда та інші) та державною реєстрацією права власності на нежитлове приміщення загальною площею 64.6 кв.м., яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 01 та належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 16.12.2014 року.

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Копії ухвал надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала підлягає негайному виконанню, подача апеляційної скарги не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяЮ. Л. Зарицька