Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 333/6701/13-ц Головуючий у 1 інстанції Дмитрієва М.М.
Провадження № 22-ц/778/4213/15 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.,

Суддів: Дзярука М.П.,

ОСОБА_2,

При секретарі Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 19 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю.

В позові зазначав, він є власником житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Енгельса, буд. 23 на підставі договору купівлі - продажу від 25.01.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 З моменту придбання вказаного будинку, позивач не може належним чином реалізувати своє право власника, оскільки у будинку без будь - яких правових підстав мешкає відповідач ОСОБА_4 На неодноразові звернення щодо звільнення будинку, ОСОБА_3 отримує від ОСОБА_6 відмову.

Посилаючись на викладене, просив суд усунути перешкоди у користуванні власністю, шляхом виселення ОСОБА_4 з житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Енгельса, 23.

Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 19 травня 2015 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з договором купівлі-продажу будинку від 25.01.2013р., ОСОБА_3 став власником житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Енгельса, 23. Продавцем виступала ОСОБА_7, якій будинок належав на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.05.2004р., договору дарування від 26.07.2010р. та договору дарування частини житлового будинку від 19.12.2012р.

В зазначеному будинку проживає відповідач ОСОБА_4, який не бажає його звільняти, у зв»язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з зазначеним позовом, зазначаючи, що відповідач не має жодних правових підстав для проживання в будинку і тим самим чинить йому перешкоди у користуванні будинком.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно з ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Вказана норма передбачає можливість усунення будь-яких порушень права власності, зокрема, і шляхом виселення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_4 був власником 957/1600 частин спірного будинку на підставі договору дарування від 26.12.2006р., укладеного ОСОБА_8

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.10.2012р. за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_4, договір дарування 957/1600 частин спірного будинку було визнано недійсним.

19.12.2012р. між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було укладено договір дарування 957/1600 частин спірного будинку, а 25.01.2013р. ОСОБА_9 продала спірний будинок вцілому ОСОБА_3

В червні 2013р. заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.10.2012р. за заявою ОСОБА_4 було скасовано.

12.01.2015р. рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя позов ОСОБА_9 (правонаступник ОСОБА_4І.) був задоволений та знов договір дарування 957/1600 частин спірного будинку від 26.12.2006р. був визнаний недійсним.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 25.03.2015р. рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2015р. було скасовано та в задоволенні позову було відмовлено.

Виходчи з викладеного, право власності відповідача ОСОБА_4 на 957/1600 частин спірного будинку є поновленим.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку стосовного того, що відповідач не втратив право користування спірним будинком, оскільки його право власності на 957/1600 частин будинку є поновленим, а тому він має всі законні підстави проживати та користуватися будинком.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що позивач є добросовісним покупцем, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки зазначене питання не було предметом розгляду. Предметом розгляду була правомірність користування відповідачем спірним будинком.

Питання щодо добросовісності набуття позивачем права власності та дійсності договору купівлі-продажу спірного будинку є питанням розгляду цивільної справи №333/10327/14-ц у Комунарському районному суді м. Запоріжжя за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_9, ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5 про визнання договору недійсним, повернення майна із чужого незаконного володіння та скасування реєстрації права власності.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги, залишення без змін оскаржуваного рішення, яке ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги правильність висновку суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 19 травня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: