АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Кирилюк Г.М.

ПанченкаМ.М.

за участю секретаря Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року,

у с т а н о в и в :

У листопаді 2014 року ПАТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за кредитним договором № VG314 від 17 вересня 2007 року відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 29 000,00 грн. зі сплатою 30 % річних за користування кредитом, але обов'язки обов'язки за договором не виконує, заборгованість, яка виникла за користування кредитними коштами, не погашає.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 в інтересах ПАТ «Універсал Банк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 57 399,66 грн. разом із судовими витратами.

Апелянт, зокрема, посилається на те, що суд безпідставно не взяв до уваги ту обставину, що на час укладення кредитного договору відповідач не страждав на психічні розлади, а тому міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Також вказує, що відповідач усвідомлював борг перед банком, оскільки частково його погашав після отримання картки.

____________________________________________________

Справа № 761/35447/14-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/6420/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Макаренко І.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

В суді апеляційної інстанції представник ПАТ «Універсал Банк» -

Сапсай А.С. апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_7 апеляційну скаргу просив відхилити, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року залишити без змін.

Перевіривши законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 17 вересня 2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір про видачу та використання кредитних карток № VG314, відповідно до якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок (а.с. 5-16).

Згідно з виписками з особового рахунку та детальним розрахунком відповідач не погашає заборгованість за користування кредитними коштами, яка станом на 15 лютого 2013 року складає 57 399,66 грн. (а.с. 17-23).

Із вказаних документів вбачається, що останній платіж відповідачем здійснено 30 вересня 2008 року.

Також встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 січня 2012 року, яке набрало законної сили, ОСОБА_2 було визнано недієздатним та призначено ОСОБА_8 його опікуном (а.с. 56-57).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що на момент укладення зазначеного договору ОСОБА_2 не було призначено опікуна, а тому його опікун, яким є ОСОБА_8, не несе відповідальності за дії, вчинені відповідачем до призначення її опікуном.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції законними та обґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 ЦК України недієздатна фізична особа позбавлена права вчиняти будь-які правочини.

Частиною 4 ст. 41 ЦК України визначено, що відповідальність за шкоду, задану недієздатною фізичною особою, несе її опікун (стаття 1184 цього Кодексу).

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1184 ЦК України шкода, завдана недієздатною фізичною особою, відшкодовується опікуном, якщо він не доведе, що шкода була завдана не з його вини.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскільки на момент укладення договору 17 липня 2007 року ОСОБА_2 не був визнаний недієздатним, а ОСОБА_8, яка проживала окремо від нього, не була призначена опікуном останнього. Відповідно, вона не несе відповідальності за дії, вчинені недієздатним ОСОБА_2 до призначення її опікуном.

Доводи апелянта з приводу того, що відповідати за зобов'язаннями недієздатного ОСОБА_2 має ОСОБА_8 суперечать заявленим позовним вимогам та вимогам апеляційної скарги, оскільки позов ПАТ «Універсал Банк» подано саме до ОСОБА_2, який вказаний відповідачем як у позовній заяві, так і в апеляційній скарзі, вимоги якої стосуються ухвалення нового рішення по справі про стягнення заборгованості саме з недієздатного ОСОБА_2

Отже, враховуючи положення чинного законодавства, ОСОБА_2 не може вважатися належним відповідачем за вказаним позовом.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, оцінивши зібрані по справі докази у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України, дійшов законних та обґрунтованих висновків про те, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягають.

Водночас, доводи представника відповідача з приводу пропущення позивачем строку позовної давності для звернення до суду із вказаним позовом, є необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Разом з тим, згідно з п. 25.2 договору про видачу та використання кредитних карток № VG314 від 17 вересня 2007 року його термін дії є необмеженим, тобто договір діє до розірвання його будь-якою стороною.

Таким чином, посилання представника відповідача на дату останнього платежу за договором як на початок перебігу строку позовної давності є безпідставним та не береться до уваги колегією суддів.

Інші доводи апеляційної скарги, які зводяться до неналежної оцінки зібраних у справі доказів та необхідності задоволення позову, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного рішення, є безпідставними та такими, що не можуть вплинути на правильність висновків суду по суті спору.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції законними та такими, що відповідають дійсним обставинам справи. Судом повно та всебічно з'ясовано фактичні обставини, вірно встановлено правовідносини сторін та правильно застосовано відповідну норму закону, що їх регулює, з огляду на що апеляційна скарга має бути відхилена на підставі п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.М. Вербова

Судді: Г.М. Кирилюк

М.М. Панченко