АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц/796/8357/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Дубас В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Поливач Л.Д.

при секретарі - Горобець А.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 30 квітня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою судді Дарницького районного суду міста Києва від 30 квітня 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення доказів відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і постановити нову про задоволення заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. В обґрунтування своїх вимог посилається на відсутність у суду підстав для відмови у задоволенні заяви про забезпечення доказів, оскільки витребування зазначеної ним інформації у заяві має суттєве значення для вирішення справи.

Зазначена апеляційна скарга була прийнята до провадження апеляційного суду, виходячи з роз'яснень, які містяться в рішенні Конституційного суду України № 3-рп/2000 від 27 січня 2010 року у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_9 щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України у взаємозв'язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) про те , що стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, визначених законом, слід розуміти так, що у цивільному процесі апеляційному оскарженню підлягають ухвали за винятком випадків, коли таке оскарження заборонено законом.

З огляду на те, що положенням статті 135 ЦПК України передбачено оскарження ухвали про забезпечення доказів і відсутня заборона щодо оскарження відмови у забезпеченні доказів , апеляційний суд прийняв апеляційній скаргу до свого провадження.

В судовому засіданні відповідач доводи апеляційної скарги підтримав, просив апеляційну скаргу задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлена за законом належно, причини неявки не повідомила, заяв про відкладення справи не подавала.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторін,або інших осіб,які беруть участь у справі,належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи в апеляційному суді.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що у провадженні Дарницького районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання.

У поданій заяві про забезпечення доказів ОСОБА_2 просив суд витребувати у кредитної спілки «Кредит-Чорнобиль» інформації про рахунки, що були відкриті на ім'я позивача, про рух грошових коштів по ним за період з 01 січня 2011 року по даний час, а також з Державної прикордонної служби України інформації про кількість перетинів кордону позивачем протягом 2011-2014 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Згідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 134 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити.

За положенням ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення доказів, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що зазначені докази не стосуються предмету спору та не можуть бути використані в якості належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, на які відповідач посилається як на підтвердження своїх заперечень на позов під час розгляду справи по суті.

Норми процесуального права судом першої інстанції не порушені.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За таких обставин підстави для скасування ухвали суду першої інстанції і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 30 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді