Справа № 464/8884/13 Головуючий у 1 інстанції: Тімченко О.В.
Провадження № 22-ц/783/497/15 Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Шеремети Н.О.

При секретарі: Жукровській Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 01 липня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням задоволено позов ПАТ "Універсал Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Універсал Банк" 122 706, 55 грн. заборгованості за договором про видачу та використання кредитних карток VIZA CLASSIC/ELECTRON/GOLD №VG2544 від 05.03.2008 року.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Апелянт вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Покликається на те, що позивачем не представлено суду доказів того, що вона отримала кредит в розмірі 100 000 грн. Також судом не надано правової оцінки правильності нарахування позивачем відсотків за користування грошовими коштами.

Крім того, стверджує, що вона не була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

За змістом статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У відповідності з ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що відповідач, який добровільно погодився на умови кредитного договору повинен їх виконувати в строки, а у разі несвоєчасного погашення кредиту сплачувати проценти.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 25 березня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір про видачу та використання кредитних карток №VG 2544, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в сумі 100 000,00 грн., зі сплатою 30 % річних за користування кредитом, та зобов'язалася погасити кредит, сплатити проценти на умовах та в порядку, передбаченому договором.

Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а саме - в порядку, передбаченому договором, надав відповідачу кредитні кошти, в сумі 100 000,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по рахунку позичальника (а.с. 93).

Відповідач порушила свої зобов'язання за договором, а саме не сплачує заборгованість кредиту та процентах, в зв'язку з чим станом на 14 серпня 2012 року утворилась заборгованість в розмірі 122 706 грн. 55 коп., з яких: заборгованість за кредитом в сумі 91 430, 20 грн., відсотки в сумі 27 852, 06 грн., плата за кредит в сумі 3 424, 29 грн.

27 липня 2010 року боржнику була направлена вимога про повернення кредиту, але останньою не було вжито ніяких дій щодо погашення заборгованості.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції правильно керувався ст. 1054 ЦК України, та дійшов вірного висновку, що позов є доведеним та обґрунтованим і тому підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань щодо сплати кредиту та відсотків не виконувала належним чином, наявність заборгованості та її розмір повністю доведені належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи, і які відповідачем не спростовані.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Безпідставними є покликання апелянта на те, що позивачем не доведено того, що вона отримала кредит в розмірі 100 000 грн., оскільки нею отримано кредитну картку, засвідчену її підписом в додатку №1 до договору, відкрито її картковий рахунок НОМЕР_1, відповідно до підписаної заяви - підтвердження та позивачем надана суду виписка з особового рахунку. Дані докази апелянтом не спростовані.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура розгляду передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

А тому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч. 1 п. 1, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 01 липня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з часу набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: