Справа № 466/7933/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

24 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Білінської Г.Б.

при секретарі Дмитришин Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про усунення перешкод у розпорядженні майном та звільнення майна з-під арешту,-

установив:

21.09.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про усунення перешкод у розпорядженні майном та звільнення майна з-під арешту.

В подальшому позивач, не змінюючи підстав та предмету позову, уточнила позовні вимоги та просила скасувати арешт та зняти заборону №11138593 в Державному реєстрі речових прав, обєкт оскарження все нерухоме майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, накладеного постановою старшого слідчого відділу прокуратури Львівської області молодшого радника юстиції ОСОБА_3 від 29.04.2011 року

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила про те, що 18.09.2014 року помер ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, а саме - на квартиру, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Під Голоском, 17/69. Спадкоємцем за законом по смерті ОСОБА_2 є позивач ОСОБА_1, про що свідчить копія витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 27.03.2015 року.

Під час оформлення спадкових справ ОСОБА_1 стало відомо про те, що на майно ОСОБА_2 було накладено арешт згідно постанови старшого слідчого відділу прокуратури Львівської області молодшого радника юстиції ОСОБА_3 від 29.04.2011 року.

Існування арешту перешкоджає позивачу оформити спадкові права, у звязку з чим і просять зняти арешт з нерухомого майна , що належало на праві власності ОСОБА_2.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданій до суду позовній заяві. Просять позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, заперечень на позовну заяву суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов є підставним та його слід задовольнити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 18.09.2014 року помер ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі і на квартиру, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Під Голоском, 17/69. Спадкоємцем за законом по смерті ОСОБА_2 є позивач ОСОБА_1, про що свідчить копія витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 27.03.2015 року/а.с.24/.

Під час оформлення спадкових справ ОСОБА_1 стало відомо про те, що на майно ОСОБА_2 було накладено арешт згідно постанови старшого слідчого відділу прокуратури Львівської області молодшого радника юстиції ОСОБА_3 від 29.04.2011 року.

Як стало згодом відомо, 07.11.2013 року апеляційним судом Львівської області було винесено вирок, відповідно до якого вирок Галицького районного суду м. Львова від 08.04.2013 року стосовно ОСОБА_2 та ОСОБА_4, в частині призначення їм покарання, вирішення цивільного позову та стягненні судових витрат скасовано. Окрім того, судом було скасовано арешти, накладені постановами старшого слідчого відділу прокуратури Львівської області молодшого радника юстиції ОСОБА_3 від 29.04.2011 року на все рухоме і нерухоме майно ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_5 державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Львівського міського управління юстиції від 13.07.2015 року № 04-18/945 зазначено, що документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, ратифікованого Україною Законом від 17.07.1997 року №475/97ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею.

Також, згідно положень ст.317. Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст..316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно положень ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно положень ч.2 ст. 319 Цивільного кодексу України Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.114 ЦПК України позови про виключення майна з опису предявляються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Ст.15 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч.2 ст.214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобовязаний врахувати висновки Верховного суду України, викладені у рішеннях прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.355 ЦПК України.

Одночасно, приписами ч.1 ст.360-7 ЦПК встановлено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права та для всіх судів України.

Так згідно висновків Верховного суду України, визначених у постанові від 15 травня 2013 року, прийнятій за наслідками розгляду справи №6-26 цс-13, предметом якої був спір за позовом власника про звільнення майна з під арешту, накладеного у процесі кримінального провадження, - «право власності особи, яка не є учасником кримінального провадження, має захищатись шляхом звільнення цього майна з-під арешту» Тобто законодавство про захист права власності поширюється на дані відносини.

Відповідно до вимог ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав не нерухоме майно та їх обмежень», підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав є, зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно і обмежень цих прав, що набрали законної сили.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 169, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, керуючись ст. 41 Конституції України, ст..19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав не нерухоме майно та їх обмежень», ст. ст. 3, 15, 16, 316, 317, 319, 321, 386, 391 Цивільного кодексу України суд, -

вирішила:

позов задовольнити.

Скасувати арешт та зняти заборону № 11138593 в Державному реєстрі речових прав, обєкт обтяження все нерухоме майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, накладеного постановою старшого слідчого відділу прокуратури Львівської області молодшого радника юстиції ОСОБА_3 від 29.04.2011 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_6