1Справа № 335/5870/15-ц 2/335/1546/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Воробйов А.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до АТ „ОСОБА_2 капітал, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ „ОСОБА_2 капітал.

Ухвалою судді від 18.06.2015 року позовна заява залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме у позовній заяві не зазначено поштовий індекс, номери засобів звязку позивача; повне найменування відповідача, номери засобів звязку, якщо такі відомі; ціну позову; у позовній заяві не зазначено докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; позовні вимоги (пункти 3 та 4) не конкретизовані та не відповідають способам захисту цивільних прав та інтересів, встановлених статтею 16 Цивільного кодексу України і повинні бути уточнені.

Позивачу необхідно було подати уточнену позовну заяву, яка повинна відповідати вимогам ст.ст.119,120 ЦПК України.

Зазначену ухвалу судді від 18.06.2015 року позивач отримала 03.07.2015 року.

06.07.2015 року на виконання ухвали судді позивачем надано уточнену позовну заяву з додатками у одному примірнику, без копії позовної заяви для відповідача, в якій позовна вимога не конкретизована.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У звязку з наведеним, вимога суду з підстав, передбачених ст. 119 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Оскільки позивач протягом встановленого судом строку недоліки зазначені в ухвалі судді усунула не в повному обсязі, то позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 до АТ „ОСОБА_2 капітал - вважати неподаною та повернути позивачу .

Розяснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для його повернення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: А.В. Воробйов