Провадження №2/761/6163/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

13 липня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Іовенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення банківських вкладів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що ним 26.08.2014 р. було укладено з банком договір банківського строкового вкладу (депозиту) № 300937/11795-3-15 за умовами якого розмістив у відповідача грошові кошти у розмірі 6250,00 грн. строком до 12.02.2015 р.. В подальшому, договір пролонговано до 12.05.2015 р., сума вкладу поповнювалась і на момент закінчення дії договору складала 14950,00 грн. Крім цього 26.08.2015 р. позивач уклав з відповідачем договір банківського строкового вкладу (депозиту) № 300937/502249/3-14 «Стандарт», сума вкладу поповнювалась і на час закінчення дії договору склала 109934,06 грн. Станом на день подачі позову відповідач, до якого позивач звертався у встановлений законом порядку про повернення коштів, не виконав взятих на себе зобов'язань. За таких обставин позивач з врахуванням його уточнень до позову (зменшення розміру позовних вимог) остаточно просив суд стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на свою користь по обом вкладам їх суму124884,06 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав позов, просив його задовольнити в повному обсязі з урахуванням уточнень і надав дозвіл на заочний розгляд справи.

Представник ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило.

Суд, керуючись положеннями ст.ст. 169, 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду позивача.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 26 серпня 2014 року ОСОБА_1 уклав із відповідачем договір банківського строкового вкладу (депозиту) №300937,50249/3-14 (а.с.5).

Згідно з п. 1.договору сума вкладу (депозиту) складає 90087,92 грн. на строк з 26 серпня 2014 року до 26 листопада 2014 року включно. Відповідно до п. 2. договору за час користування коштами вкладу банк нараховує і виплачує проценти за ставкою 22,50 % річних. Виплата процентів, нарахованих на вклад, здійснюється банком у день закінчення строку вкладу, одночасно з поверненням суми вкладу.

На виконання п. 1. вищевказаного договору позивач передав в управління Банку, а Банк прийняв грошові кошти у вказаній сумі і в подальшому поповнював суму вкладу, що підтверджується випискою по особовому рахунку із якого вбачається, що станом на 19.05.2015 залишок на рахунку складає 109934,06 грн. (а.с.7).

Крім того 12.02.2015 року між цими ж сторонами було укладено договір банківського строкового вкладу (депозиту) № 300937/11795-3-15 (а.с.6).

Згідно з п. 1.договору сума вкладу (депозиту) складає 6250,00 на строк з 12 лютого 2015 року до 12 травня 2015 року включно.

Відповідно до п. 2. договору за час користування коштами вкладу банк нараховує і виплачує проценти за ставкою 19,5 % річних. Виплата процентів, нарахованих на вклад, здійснюється банком у день закінчення строку вкладу, одночасно з поверненням суми вкладу.

На виконання п. 1.договору, Позивач передав в управління Банку, а Банк прийняв грошові кошти у сумі 6250,00 грн., і вподальшому поповнював суму вкладу, що підтверджується випискою по особовому рахунку із якого вбачається, що станом на 19.05.2015 залишок на рахунку складає 14950,00 грн. (а.с.8).

Пунктом 6. договору зазначено, що після закінчення строку, визначеного п.1 цього договору , вклад повертається вкладнику в порядку, строки і на умовах, визначених п.5.2 Основних умов.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

В свою чергу, приписами ст. 1068 ЦК України встановлено, що банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача з заявами про повернення грошових коштів, які перебувають на депозитних рахунках, проте, і це підтверджується виписками з рахунків, належні позивачу грошові кошти повернуті не були.

Статтею 1074 ЦК України передбачено, що обмеження права клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, які перебувають на його рахунку, не допускаються, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Як свідчать матеріали справи і це підтверджується відповідними виписками по рахункам позивача, станом на день розгляду справи, сума заборгованості банку перед позивачем становить по обом банківським вкладам складає 109934,06 грн. + 14950,00 грн. = 124884,06 грн.

Під час розгляду справи, доказів, які б свідчили про виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань перед ОСОБА_1 за договорами щодо повернення грошових коштів отримано не було.

Згідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умовне допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин, зважаючи на те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання за укладеними з позивачем договорами, суд вважає за можливе стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_2 суму у розмірі 14 356,86 доларів США.

Приписами ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові рішення.

Даною нормою суд керується при розподілі судових витрат.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.3,11,57,60,88,169,212-215,224-226 ЦПК України,ст.ст. 23,525,526, 1058,1060,1061 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 124884,06 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в дохід держави судовий збір у сумі 1 248 грн. 84 коп.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

Суддя: