Головуючий суддя в суді І інстанції
Справа № 374/210/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2015 року Ржищівський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді Козіної С.М.,

при секретарі Маламан Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ржищів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дититни та дружини, -

ВСТАНОВИВ:

18.05.2015 року ОСОБА_2 звернулась до Ржищівського міського суду Київської області із позовом до ОСОБА_3 із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 01.03.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі ОСОБА_3 Від шлюбу у 2015 році у них народилася донька, ОСОБА_4

З початку подружнього життя сімейні стосунки сторін не склалися та з кожним наступним днем лише погіршувалися. Відповідач не надавав жодної матеріальної допомоги на утримання сім'ї, взагалі не брав участі у веденні домашнього господарства, а потім зник без будь-яких пояснень та залишив позивачку саму вагітну. Спільна з відповідачем дитина з млменту її народження знаходиться виключно на утриманні позивачки. Останній раз позивачка спілкувалася зі своїм чоловіком по мобільному телефону у травні 2014 року. Коли вона до нього востаннє зателефонувала, то він повідомив, що вже давно знаходиться на постійному місці проживання за кордоном, в Україну повертатися не збирається і щоб вона взагалі про нього забула. Після цього відповідач навмисно змінив свій номер телефону і більше жодного разу вона до нього дозвонитися не змогла. На даний час його місце знаходження та засоби зв'язку їй не відомі, а їх спільні знайомі лише повідомили про його проживання за кордоном, але дана інформація нічим не підтверджується.

У зв'язку з окупацією території за попереднім місцем проживання у м. Луганську, на початку 2015 року позивачка зі своїми донькою та мамою прибули з тимчасово окупованої території у м.Ржищів та були взяті на облік 02.04.2015 року за адресою: вул. Воровського, 4, кім. 213.

Оскільки між сторонами не досягнуто згоди про порядок та розмір виплати ним коштів на утримання неповнолітньої дитини, то позивачка вимушена вирішувати дане питання в судовому порядку.

Відповідач знаходиться у працездатному віці та може працювати, він має можливість та зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання їхньої спільної дитини та на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку, так як позивачка не має можливості працювати у зв'язку з доглядом за дитиною. Додаткових джерел доходу, крім соціальних виплат, позивачка не має.

Інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні у відповідача не має.

У звязку з цим, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку) на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, при цьому розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку; стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку) до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, тобто до 05.01.2018 року.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась з поважних причин, надала заяву, згідно якої підримала позовні вимоги в повному обсязі, просила проводити розгляд справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дититни та дружини не підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що позивачка та відповідач ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 01.03.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЕД № 182272 від 01.03.2014 року (а.с. 7).

Згідно з свідоцтвом про народженя серії І-БК № 419995 від 14.01.2015 року (а.с. 8) у позивачки та відповідача є малолітня донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьком дитини в свідоцтві про народження записаний ОСОБА_3

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів").

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Однак, судом також встановлено, що згідно рішення Ржищівського міського суду Київської області від 24.06.2015 року, яке набрало законної сили, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано безвісно відсутнім, оскільки з 15 травня 2014 року (дата зникнення) відсутні відомості про його місце перебування (а.с. 21-22).

Відповідно до ст. 44 ЦК України на підставі рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою нотаріус за останнім місцем її проживання описує належне їй майно та встановлює над ним опіку. За заявою заінтересованої особи або органу опіки та піклування над майном фізичної особи, місце перебування якої невідоме, опіка може бути встановлена нотаріусом до ухвалення судом рішення про визнання її безвісно відсутньою. Опікун над майном фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою, або фізичної особи, місце перебування якої невідоме, приймає виконання цивільних обов'язків на її користь, погашає за рахунок її майна борги, управляє цим майном в її інтересах. За заявою заінтересованої особи опікун над майном фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою, або фізичної особи, місце перебування якої невідоме, надає за рахунок цього майна утримання особам, яких вони за законом зобов'язані утримувати. Опіка над майном припиняється у разі скасування рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, а також у разі появи фізичної особи, місце перебування якої було невідомим.

Відповідно до ст. 46 Закону України "Про пенсійне забезпечення" сім'я, яка має право на пенсію в разі втрати годувальника, може звертатися за призначенням пенсії в будь-який час після смерті або встановлення безвісної відсутності годувальника без обмеження будь-яким строком.

Крім того, відповідно до ч. 8 ст. 181 СК України якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Таким чином, визнання фізичної особи безвісно відсутньою спричиняє певні правові наслідки.

Цей захід не означає обмеження майнових прав даної особи, а навпаки, сприяє охороні її інтересів. Водночас він є гарантом задоволення майнових прав осіб, з якими відсутня особа мала певні зобов'язальні відносини.

Отже, визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім зумовлює інший (спеціальний) порядок утримання його неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також не дає суду змоги наразі (до появи відповідача) призначати аліменти на утримання цієї дитини та на утримання його дружини.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 10, 84, 180, 181, 182 Сімейного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 88, 174, 197, 208, 209, 213, 215, 218 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дититни та дружини, - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: