АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Головачова Я.В., Усика Г.І.

при секретарі: Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 березня 2015 року у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес», про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/6756/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Притула Н.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 березня 2015 року задоволено позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі по тексту - ПрАТ «СК «Українська страхова група») до ОСОБА_1, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес» (далі по тексту - ПрАТ «СК «Брокбізнес»), про стягнення страхового відшкодування.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Українська страхова група» кошти в розмірі 25 039 грн. 53 коп. та судовий збір в розмірі 250 грн. 40 коп.

Не погодившись із таким рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази належного виконання ПрАТ «СК «Українська страхова група» своїх обов'язків за договором добровільного страхування, а саме виплати ОСОБА_4 страхового відшкодування. Відповідно доданих до позову документів, а саме платіжного доручення № 16910 від 21 грудня 2012 року позивач перерахував дану суму на користь ТОВ «Атлант-М», яка не зазначена у договорі добровільного страхування як вигодонабувач. Вважає, що позов подано до неналежного відповідача, а виплата позивачем сум на користь ТОВ «Атлант-М» здійснена із порушенням цивільного законодавства та Закону України «Про страхування», оскільки здійснена без погодження суми страхового відшкодування із страхувальником та без погодження особи вигодонабувача. Потерпіла ОСОБА_4 не отримувала страхового відшкодування, отже позивач не набув прав звернутися до суду в порядку ст. 993 ЦК та ст. 27 Закону України «Про страхування». Також, зазначає, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована на умовах договору про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ СК «Брокбізнес». При цьому, суд не надав належної оцінки доказам, які містяться в матеріалах справи, зокрема, довідці з місця ДТП 9117289, складеній працівниками ДАІ, заяві потерпілої ОСОБА_4 про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 03 грудня 2012 року, у якій вона зазначила власника автомобіля «ВАЗ»2109 - ОСОБА_5, номер та серію Поліса та страховика ПрАТ СК «Брокбізнес», а також листу ДАІ щодо роз'яснення відомостей щодо наявності/відсутності поліса № АА/1146287 ПрАТ СК «Брокбізнес», на дату ДТП. У даному листі ГУ ДАІ, зазначає, що у полісі АА/1146287, що був наявний у ОСОБА_1 на 01 грудня 2012 року, у місці, де повинен бути розташований код страховика, було зроблено запис ПрАТ «СК «Брокбізнес».

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити з наведених в ній підстав.

В судове засідання представники ПрАТ «СК «Українська страхова група» та ПрАТ «СК «Брокбізнес» не з'явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 13 листопада 2012 року між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та ОСОБА_4 було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-5001-12-00087, за умовами якого застраховано автомобіль «Volkswagen TIGUAN 2.0», д/н НОМЕР_1 в період з 14 листопада 2012 року по 13 листопада 2013 року (а.с.13-15).

01 грудня 2012 року о 12 год. 20 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем «ВАЗ» д/н НОМЕР_2, в м. Києві на вул. О. Шмідта, 26-Б не дотрималась безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Volkswagen TIGUAN 2.0», д/н НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4., що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів (а.с.20-21).

03 грудня 2012 року власник автомобіля «Volkswagen TIGUAN 2.0», д/нНОМЕР_1 ОСОБА_4 звернулась до ПрАТ «СК «Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування за подією, яка сталася 01 грудня 2012 року в м. Києві (а.с.23-25).

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 12 лютого 2013 року ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.22).

Вказана подія була визнана страховою, про що 20 грудня 2012 року було складено страховий акт № ЦРКА-22343, відповідно до яких страхове відшкодування складає 25 039 грн. 53 коп. (а.с.28, 29).

21 грудня 2012 року на підставі договору добровільного страхування наземного транспортного засобу, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-5001-12-00087 від 13 листопада 2012 року, страхового акту № ЦРКА-22343 від 20 грудня 2012 року, розрахунку суми страхового відшкодування ПрАТ «СК «Українська страхова група» було виплачено страхувальнику ОСОБА_4 25 039 грн. 53 коп. страхового відшкодування шляхом перерахування вказаної суми на користь ТОВ «Атлант-М Лепсе» за авторемонтні роботи згідно рахунку № -1 від 11 грудня 2012 року, у тому числі ПДВ 20% - 4 173 грн. 26 коп. (а.с.28-30, 37).

05 вересня 2014 року ПрАТ «СК «Українська страхова група» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з останньої страхового відшкодування в розмірі 25 039 грн. 53 коп.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ПрАТ «СК «Українська страхова група». При цьому, суд першої інстанції виходив із того, що правовідносини між сторонами урегульовані ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України і право вимоги ґрунтується на суброгації, а не на регресі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток (суброгація).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Українська страхова група» суми виплаченого ним страхового відшкодування, установивши наявність вини відповідача у завданні шкоди, що стало підставою для виплати страхового відшкодування.

При цьому, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що ПрАТ «СК «Українська страхова група» не належно виконало свої зобов'язання за договором добровільного страхування, оскільки перерахувало суму страхового відшкодування на користь ТОВ «Атлант-М Лепсе», яке не зазначено у договорі добровільного страхування як вигодонабувач, як безпідставні, враховуючи те, що відповідно до страхового акту № ЦРКА-22343 від 20 грудня 2012 року та рахунку № -1 від 11 грудня 2012 року ТОВ «Атлант-М Лепсе» здійснювало ремонт пошкодженого автомобіля «Volkswagen TIGUAN 2.0», д/н НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4 Оскільки, ПрАТ «СК «Українська страхова група» виплатило страхове відшкодування на користь ТОВ «Атлант-М Лепсе», яке здійснило ремонт пошкодженого автомобіля згідно умов договору, суд дійшов обґрунтованого висновку, що ПрАТ «СК «Українська страхова група» набуло права на звернення до суду в порядку ст. 993 ЦК та ст. 27 Закону України «Про страхування».

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що на момент ДТП його цивільно-правова відповідальність була застрахована на умовах договору про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ СК «Брокбізнес», оскільки відповідачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту укладення такого договору.

Судом першої інстанції ретельно перевірялись доводи ОСОБА_1 щодо наявності Полісу АА 1146287 строком дії до 14.04.2013 року.

Відповідно до листа Моторно (транспортного) страхового бюро України від 16.12.2014 № 7/2-28/34951, отриманого судом, єдина централізована база даних (ЦБД), яка формується на підставі відомостей, отриманих від страховиків-членів МТСБУ, станом на 01.12.2012(дата ДТП) не містить відомостей про наявність договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного по відношенню до транспортного засобу держномер 24642 КР (а.с.53).

Крім того, в ході судового розгляду представник ПрАТ СК «Брокбізнес» посилався на те, що бланк даного полісу був втрачений, про що було розміщено відповідне оголошення в газеті «Голос України» № 234 від 08.12.2012 та за даним номером полісу страховий платіж на рахунок страхової компанії не надходив (а.с.79-80, 81, 82-83).

Як на вимогу суду першої інстанції, так і апеляційного суду відповідач Полісу на виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не надала, а тому ПрАТ «СК «Українська страхова група» мало право на стягнення страхового відшкодування безпосередньо з ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстави для його зміни або скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Я.В. Головачов

Г.І.Усик