УХВАЛА

про повернення позовної заяви

Справа № 414/1375/15-ц

Провадження № 2/414/543/2015

14 серпня 2015 р.

Суддя Кремінського районного суду Луганської області Харченко Г.А., розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Кремінського районного управління юстиції про зняття арешту з нерухомого майна та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запису про заборону відчуження,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив зняти арешт з нерухомого майна та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запису про заборону відчуження.

Ухвалою суду від 6 серпня 20015 року позовна заява була залишена без руху на підставі недодержання позивачем форми звернення до суду, а саме подання в порядку цивільного судочинства позовної заяви до субєкта владних повноважень та розяснено, що сторона виконавчого провадження може звернутися з відповідною заявою в порядку визначеному спеціальною статтею, а саме 383 ЦПК України, тоді така заява повинна йменуватися скаргою на дії державного виконавця, а у разі звернення іншої особи з адміністративним позовом. Позивач 13 серпня 2015 року звернувся з заявою про усунення недоліків позовної заяви, в якій ніяким чином недоліки не усунув, а наполягав на відкритті провадження у справі в контексті заявлених вимог, а саме позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України передбачено спеціальний порядок оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця та коло осіб, які можуть звернутися зі скаргою на дії державного виконавця при виконанні ним саме рішення суду. Спірна ситуація виникла на стадії виконання рішення суду - виконавчого провадження, а спору про право між фізособою та субєктом владних повноважень бути не може. За таких обставин заява повинна називатися скаргою з відповідним статусом для учасників процесу. Цього позивачем на виконання ухвали про залишення без руху зроблено не було, а тому заява не відповідає вимогам ЦПК України.

Разом з тим, суд вважає за потрібне повторно розяснити позивачу, що враховуючи позицію Вищого адміністративного суду України, що викладена в Постанові № 3 від 13.12.2010 року «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», а саме: «Водночас судам необхідно враховувати, що статтею 1212 ГПК та статтею 383 ЦПК від 18 березня 2004 року визначено обмежене коло осіб, які мають право оскаржити рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень у господарських та цивільних справах відповідно у порядку господарського та цивільного судочинства, а тому спори за зверненням інших осіб на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби при виконанні зазначених судових рішень належать до юрисдикції адміністративних судів. При цьому судам слід звертати увагу на те, що до цивільної юрисдикції належать лише спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, вчинених під час виконання рішень, ухвалених загальними судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України, який набрав чинності з 1 вересня 2005 року. Спори з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, вчинених під час виконання рішень судів цивільної юрисдикції, ухвалених до 1 вересня 2005 року, відповідно до статті 181 КАС України повинні розглядатися за правилами адміністративного судочинства, але з обовязковим дослідженням судового провадження, за яким ухвалено рішення, що перебуває на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби». Позивачем не зазначено жодних даних, які потрібні для визначення правильності підсудності, заява є неконкретизованою, про що зазначалося в ухвалі від 6 серпня 2015 року.

Таким чином строк, наданий позивачу, минув, недоліки не усунені, а тому позовна заява вважається неподаною та повертається позивачу.

Керуючись ст. 121, 293-294 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Кремінського районного управління юстиції про зняття арешту з нерухомого майна та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запису про заборону відчуження - вважати неподаною та повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня її отримання.

Суддя Г.А. Харченко