Справа № 573/1626/15-ц
Номер провадження 4-с/573/3/15
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 серпня 2015 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Кліщ О.В.

при секретарі: Півньовій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білопіллі справу за скаргою адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И В:

23.07.2015 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на рішення державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції ОСОБА_3, мотивуючи свої вимоги тим, що постановою державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції ОСОБА_3 від 09.07.2015 року відкрито виконавче провадження ВП № 48071342.

Під час відкриття зазначеного виконавчого провадження постановою від 09.07.2015 року накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_2 Копії зазначених постанов ОСОБА_2 отримала 24.07.2015 року.

ОСОБА_2 вважає, що постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та постанова державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження є незаконними, порушують її права боржника, а тому підлягають скасуванню. Що виконавчі документи можуть бути предявлені до виконання в строки, передбачені ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження». А так як виконавчий лист № 573/1314/13-ц виданий 18.11.2013 року і його предявлено стягувачем до виконання 09.07.2015 року, то порушений строк для предявлення виконавчого листа до виконання і державний виконавець незаконно допустив примусове виконання судового рішення, відкривши виконавче провадження.

Вважає істотним порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», а саме ч.2,5,6 ст.52 Закону щодо звернення стягнення за виконавчими документами в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Не погоджуючись з тим, що державний виконавець арештував усе майно боржника, внаслідок чого ОСОБА_2 не має можливості вільно розпоряджатися належним їй нерухомим майном, а також вважаючи, що боргові зобовязання скаржниці є повністю забезпеченими договором іпотеки і немає необхідності арештовувати додатково інше майно, адвокат ОСОБА_1 просить суд визнати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції ОСОБА_3 від 09.07.2015 року про відкриття виконвчого провадження ВП № 48071342 неправомірною та визнати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції ОСОБА_3 від 09.07.2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, винесену в межах виконавчого провадження ВП № 48071342 неправомірною та зобовязати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції ОСОБА_3 винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження за заявою ПАТ КБ «Надра» щодо примусового виконання рішення Білопільського районного суду щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором, яке набрало законної сили 29.10.2013 року, у звязку із пропуском встановленого строку предявлення виконавчого документу до виконання. Зобовязати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції ОСОБА_3 винести постанову про зняття арешту майна боржника в межах виконавчого провадження ВП № 48071342.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_1 та скаржник (боржник) ОСОБА_2 доводи скарги підтримали в повному обсязі і просили їх задовольнити.

Представник Відділу Державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення скарги.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на підставі рішення Білопільського районного суду Сумської області від 17 вересня 2013 року за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2,- про стягнення заборгованості за кредитним договором, було вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» 124 632(сто двадцять чотири тисячі шістсот тридцять дві) гривні 63 копійки- основної заборгованості за кредитом, 22 018 ( двадцять дві тисячі вісімнадцять) гривень 33 копійки- заборгованості по відсоткам, 2372 ( дві тисячі триста сімдесят дві) гривні 39 копійок- пені, 518(пятсот вісімнадцять) гривень 24 копійки- інфляційних збитків.

18.11.2013 року Білопільським районним Судом Сумської області було видано виконавчий лист по справі № 573/1314/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по кредитному договору в сумі 149 541, 59 грн.

За заявою стягувача від 06.12.2013 року про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом Білопільського районного суду від 18.11.2013 року № 573/1314/13-ц та накладення арешту на все майно ОСОБА_2 та оголошення заборони його відчуження 09.12.2013 року відкрито виконавче провадження ВП № 41126269 згідно постанови старшого державного виконавця ВДВС Білопільського РУЮ ОСОБА_4 від 09.12.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» боргу в розмірі 149 541,59 грн.

Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.12.2013 року заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_2 На підставі зазначеної постанови внесено дані до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження.

Згідно інформаційної довдки з Реєстру прав власності на нерухому майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців за параметрами запиту ОСОБА_2 встановлені відомості про обєкти нерухомого майна та про права власності на це майно, а саме належність ОСОБА_2 двох квартир та магазину «Продовольчі товари», що знаходяться в м.Білопілля та тип обтяження: заборона на нерухоме майно, арешт нерухомого майна та іпотека згідно договору іпотеки від 24.06.2008 року, посвідченому Приватним нотаріусом ОСОБА_5В.(обєкт обтяження:нежитлова будівля-магазин «Продовольчі товари», адреса: м.Білопілля, вул.Пугачова,13).

Згідно акту опису й арешту майна від 23.12.2013 року старшим державним виконавцем ВДВС Білопільського РУЮ ОСОБА_4 описано і накладено арешт на нежитлову будівлю-магазин «Продовольчі товари», адреса: м.Білопілля, вул.Пугачова,13.

Постановою від 11.01.2014 року про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності-субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні постановлено призначити ОСОБА_6 експертом, субєктом оціночної діяльності- субєктом господарювання у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 573/1314/13-ц, виданого 18.11.2013 року Білопільським райсудом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» боргу в розмірі 149 541,59 грн.

Постановою від 07.02.2014 року про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності-субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні постановлено призначити ТОВ «Консалтинговий центр «Маркон» експертом, субєктом оціночної діяльності- субєктом господарювання у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 573/1314/13-ц, виданого 18.11.2013 року Білопільським райсудом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» боргу в розмірі 149 541,59 грн.

22 вересня 2014 року виготовлений звіт НС 3/5-14 з незалежної оцінки майна- нежитлової будівлі магазину «Продовольчі товари» літ А-1 з підвалом, загальною площею 104,0 кв.м., власник- Пугач С.Є.,адреса: м.Білопілля, вул.Пугачова,13. Ринкова вартість обєкту оцінки на дату оцінки -22.09.2014 року без урахування ПДВ склала 290 330, 00 ( двісті девяносто тисяч триста тридцять гривень 00 коп.).

Вищезазначений обєкт нерухомості- нежитлова будівля-магазин «Продовольчі товари», що розташований за адресою: м.Білопілля, вул.Пугачова,13, тричі виставлявся на реалізацію як предмет іпотеки шляхом проведення електронних торгів, вперш: 01.12.2014 року з початковою ціною продажу майна -290330,00 грн. Вдруге- 12.01.2015 року з початковою ціною продажу майна- 281 620,10 грн., та втретє- 17.02.2015 року з початковою ціною продажу майна 275 813,50 грн. Всі три рази прилюдні торги не відбулися внаслідок відсутності допущених учасників торгів.

Постановою державного виконавця ВДВС Білопільського РУЮ про повернення виконавчого документа стягувачеві від 25.03.2015 року постановлено виконавчий лист № 573/1314/13-ц, виданий 18.11.2013 року Білопільським райсудом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» боргу в розмірі 149 541,59грн. повернути стягувачу. Та розяснено стягувачу про те, що виконавчий документ може бути повторно предявлений для виконання в строк до 25.03.2016 року. Бажання залишити за собою нереалізоване майно боржника стягував не виявив.

Тобто вищевказаний виконавчий документ перебував у ВДВС Білопільського РУЮ в період 09.12.2013 року по 25.03.2015 року.

08.07. 2015 року до ВДВС Білопільського РУЮ надійшла заява ПАТ КБ «Надра» про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №573/1314/13-ц, виданого 18.11.2013 року Білопільським райсудом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» боргу в розмірі 149 541,59грн. Додатково у заяві стягувач просив про накладення арешту на майно боржника.

09.07.2015 року державним виконавцем в порядку ст.ст. 17,19,25,29 Закону України «Про виконавче провадження» була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження на надано термін для самостійного виконання рішення суду до 16.07.2015 року. Цього ж числа копія постанови була направлена ОСОБА_2

09.07.2015 року державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Арешт на майно боржника державним виконавцем накладено у межах суми боргу, про що зазначено у постанові.

Відповідно до ч.1 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Згідно ч.5 ст. 52 зазначеного закону, у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення.

Судом встановлено, що боржник ОСОБА_2 не пропонувала інших видів майна для стягнення і в судовому засіданні пояснила, що не має коштів в банківських установах для погашення боргу, що якби мала кошти, то погасила би кредитний борг.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів. Положення п.7 ч.1 ст. 26 вищезазначеного закону кореспондується виключно з положеннями п.1 ч.1 ст. 49 Закону, якою встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду, а ч.5 ст.47 Закону прямо передбачає право стягувача на повторне предявлення виконавчого документу без будь-яких обмежень (крім строків).

Строк предявлення виконавчого документу вираховується з моменту повернення виконавчого документу.Тобто строк на повторне предявнення виконавчого документу стягувач не пропустив.

Повернення виконавчого листа за заявою стягувача не позбавляє останнього можливості повторно звернутися до ВДВС щодо предявлення виконавчого листа для примусового виконання з метою примусового виконання рішення суду.

Приписи ст. 47 Закону є спеціальними по відношенню до положення ст. 26 Закону стосовно можливості відкриття виконавчого провадження за повторним предявленням виконавчого документа до виконання. Бо стягувач не позбавлений права повторно предявити до виконання виконавчий лист, який йому було повернуто раніше за його ж заявою в межах строків, визначених ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження.»

Стаття 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає застосування за заявою стягувача арешту на майно та кошти боржника при відкритті виконавчого провадження, про що виноситься відповідна постанова.

Статті 55,56,57 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачають звернення стягнення тільки на майно боржника. Виключенням є майно, визначене в Переліку майна, на яке не може бути накладено стягнення.

Згідно ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, повязані з арештом і вилученням майна та його оцінкою, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 55,57 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-Х1У.

Таким чином, суд вважає, що дії державного виконавця в частині прийняття рішення про відкриття виконавчого провадження та винесення постанови про арешт майна боржника вчинені у межах його повноважень у спосіб та порядок, встановлений Законом України «Про виконавче провадження», тому скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 25,26,52,54,55,57,60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 209,210,212,386,387 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні вимог скарги про визнання постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції ОСОБА_3 від 09.07.2015 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 48071342 неправомірною, визнання постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Білопільського управління юстиції ОСОБА_3 від 09.07.2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, винесену в межах виконавчого провадження ВП № 48071342 неправомірною та зобовязанні винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження за заявою ПАТ КБ «Надра» щодо примусового виконання рішення Білопільського районного суду від 17.09.2013 року щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором у звязку із пропуском встановленого строку предявлення виконавчого документа до виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Білопільський районний суд до Апеляційного суду Сумської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: