Справа №751/6519/15-ц
Провадження №2/751/1266/15
Рішення

Іменем України

14 липня 2015 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Деркача О. Г.

при секретарі Гармаш-Лящинська М. В.

за участю: позивача ОСОБА_1,

третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_2, Новозаводський районний відділ Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області Державної міграційної служби України, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

23.06.2015 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просить визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою № 21 по вул. Щорса, буд. 20 в м. Чернігові, ОСОБА_3 з 24.02.2002 і ОСОБА_4 з 21.02.2004; зобовязати Паспортну службу КП «Новозаводське» ЧМР зняти їх з реєстрації з вищезазначеної квартири. Обґрунтовуючи позов тим, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності по 1/2 частині їй та її сину ОСОБА_2 Вказує, що вона є основним квартиронаймачем даної квартири, крім неї за даною адресою зареєстровані її онуки: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які не проживають у ній з серпня 2000 року, оскільки разом зі своєю матірю ОСОБА_5, виїхали у м. Іркутськ Російської Федерації. Відповідачі мешкають у м. Іркутськ Російської Федерації з серпня 2000 року, мають громадянство та паспорти Російської Федерації, а в Україні з цього моменту не зявлялись. Зазначає, що Паспортна служба КП «Новозаводське» ЧМР відмовляється зняти відповідачів з реєстрації та квартирного обліку, а комунальні підприємства м. Чернігова постійно здійснюють нарахування за надання послуг ОСОБА_3, ОСОБА_4, а вимагають сплати за ці послуги з неї. Вважає, що це порушує її права як основного квартиронаймача та як споживача комунальних послуг. Посидаючись на норми законодавства, вказує, що ОСОБА_3 з 24.02.2002 і ОСОБА_4 з 21.02.2004 не мають законних підстав для реєстрації проживання/перебування у квартирі АДРЕСА_1 та не мають законних підстав перебування на території України з 24.02.2006 і з 21.02.2008 відповідно, оскільки при виповненні їм 14 років, ними не були подані заяви про реєстрацію місця проживання, а при досягненні ними 18-річного віку, вони втратили підстави перебування в Україні. Вважає, що існують усі підстави вважати, що відповідачі не мешкають у спірній квартирі з початку навчального періоду 2000-2001 років, що підтверджується актами обстеження житлового будинку від 12.05.2009, 19.02.2014, 17.06.2015; довідками паспортної служби КП «Новозаводське» ЧМР від 20.05.2009, 15.06.2009, 17.06.2015; паспортом громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_4; відповідями адресно-довідкового відділу УДМС України в Чернігівській області від 28.02.2014. Таким чином, відповідачі понад встановлений законодавством строк не проживають за місцем своєї реєстрації, а тому мають бути визнані такими, що втратили право користування спірною квартирою.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Відповідачі про дату та час розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку (а.с.18-21), в судове засідання не зявилася. Тому, на підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу за її відсутністю на підставі наявних у справі доказів.

Третя особа ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечував проти визнання відповідачів втратившими право користування житлом.

Представник третьої особи Новозаводського районного відділу УДМС України в Чернігівській області ДМС України у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку (а.с.15), надіслав письмові пояснення на позов (а.с.22-23), в яких заперечує проти задоволення позовних вимог в частині зняття з реєстраційного обліку відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступник підстав.

Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_1, а інша 1/2 частина квартири належить третій особі ОСОБА_2, що підтверджується копіями Свідоцтва про право власності на житло від 04.09.1996 (а.с.24), Свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.11.2009 (а.с.25-26) та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.12.2009 (а.с.27).

Згідно довідки КП «Новозаводське» ЧМР від 12.06.2015 № 2300, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 та онуки ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с.10).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як вбачається з довідки КП «Новозаводське» ЧМР від 17.06.2015 № 2937 (а.с.35), довідки КП «Новозаводське» ЧМР від 15.06.2009 № 2619 (а.с.36), довідки КП «Новозаводське» ЧМР від 20.05.2009 № 265 (а.с.37), акту Дільниці з обслуговування житлового фонду № 3 КП «Новозаводське» ЧМР від 17.06.2015 (а.с.39), акту Дільниці з обслуговування житлового фонду № 3 КП «Новозаводське» ЧМР від 19.02.2014 (а.с.40), акту ЖРЕД-3 від 12.05.2009 (а.с.41), відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані, але не проживають за місцем реєстрації понад встановлені законодавством строки.

В силу того, що відповідачі зареєстровані у зазначеній квартирі, але не проживають в ній, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися квартирою; крім того, внаслідок реєстрації відповідачів в квартирі, позивач вимушена сплачувати за них комунальні послуги.

Судом не отримані відомості про наявність у відповідачів поважних причин відсутності в житловому приміщенні, належному позивачу.

Приймаючи до уваги, що відповідачі більше року без поважних на те причин не проживають в квартирі, належній позивачу, а залишаючись зареєстрованими в квартирі порушують права позивача як власника, суд вважає, що наявні підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги в частині зняття відповідачів з реєстраційного обліку по квартирі АДРЕСА_1 не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на житло є достатньою правовою підставою для зняття її з реєстрації при зверненні зацікавленої особи до відповідних органів в передбаченому законом порядку. Таким чином, виходячи зі змісту зазначеної норми закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації, тому додатково зобов'язувати реєстраційні органи вчинити ці дії не має потреби.

Стосовно позовної вимоги про визнання відповідачів втратившими право користування квартирою з 24.02.2002 та з 21.02.2004, то вона не може бути задоволена, оскільки відповідачі втрачають право користування квартирою після набрання законної сили даним рішенням.

Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню в дольовому порядку з відповідачів в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнена, у розмірі по 121,80 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 11, 57-61, 88, 208, 209, 213 - 215, 224, 226, 228 ЦПК України, ст. ст. 316, 317, 319, 386, 391 ЦК України, суд, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою № 21 в будинку № 20 по вулиці Щорса в місті Чернігові.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 121 (сто двадцять одна) грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 121 (сто двадцять одна) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, у разі якщо особи, які брали участь у справі не були присутні у судовому засіданні, мають право оскаржити рішення протягом десяти днів з моменту отримання його копії.

Суддя О. Г. Деркач