провадження № 2-о/760/211/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2015 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,

за участю секретаря судового засідання Бугайчука О. Р.,

за участю заявників ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника заявників ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, ухвалив таке рішення.

Позиції осіб, які беруть участь у справі:

25.06.2015 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу. Вказана заява подана в порядку окремого провадження відповідно до частини третьої статті 234 ЦПК.

Обґрунтовуючи вимоги заяви, заявники зазначають, що 21.04.2007 вони уклали шлюб. Від спільного шлюбу заявники мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згодом заявники почали віддалятися один від одного і це призвело до того, що в подальшому спільне життя у них не склалося: вони постійно сваряться, не можуть знайти спільної мови. Через розбіжність у поглядах на життя спільне проживання заявників, існування сім'ї та збереження шлюбу виявилося неможливим. Разом заявники на даний час не проживають та спільного господарства не ведуть. У зв'язку з цим заявники просять розірвати між ними шлюб.

На підтвердження цих обставин заявники надали такі докази: копію свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві 21.04.2007 (а.с. 3), копію свідоцтва про народження ОСОБА_4, серії НОМЕР_2, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві 07.08.2007 (а.с. 4), копію договору про утримання дитини від 19.06.2015, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С. П. (а.с. 5).

У судовому засіданні заявники та їх представник заяву про розірвання шлюбу підтримали і просили її задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд

встановив:

Заявники зареєстрували шлюб 21.04.2007, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 544. Цей факт встановлений на підставі свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві 21.04.2007 (а.с. 3).

Від шлюбу у заявників є донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві 07.08.2007, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено запис № 1116 (а.с. 4).

19.06.2015 ОСОБА_1 та ОСОБА_2, на виконання вимог, встановлених статтею 109 СК, уклали договір про утримання дитини, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С. П. та зареєстрований в Державному реєстрі правочинів за №3551 (а.с. 5).

Предметом договору є визначення місця проживання, утримання та спосіб участі обох батьків у вихованні доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановивши усі обставини справи та здійснивши загальну оцінку доказів, суд дійшов висновку, що заяву про розірвання шлюбу належить задовольнити.

Частина третя статті 109 СК передбачає, що «суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей».

Суд встановив, що заявники не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, збереження шлюбу і примирення між ними не можливе. Рішення заявників розірвати шлюб є зваженим, відповідає їхній дійсній волі.

Повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу та встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, суд дійшов висновку, що шлюб належить розірвати.

Відповідно до статті 113 СК «особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище».

У зв'язку з укладенням шлюбу заявник змінила своє прізвище з ОСОБА_2 на ОСОБА_2. У судовому засіданні заявник висловила бажання після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем ОСОБА_2.

Керуючись статтями 104, 105, 109, 113, 114 СК, статтями 1, 4-9, 18, 57-66, 79, 157-196, 208, 209, 212-215, 218, 234, 235 ЦПК, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 21 квітня 2007 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 544, розірвати.

Залишити ОСОБА_2 після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л. В. Шевченко