У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2015 року Юрївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Гайдар І.О., за участю секретаря судового засідання Маслівець О.М., представників позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Приватного виробничо-комерційного підприємства «Гурас» та Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» про визнання договору поруки частково недійсним та припиненим,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою до ПВКП «Гурас» та ПАТ «Мегабанк» про визнання договору поруки частково недійсним та припиненим.

В судовому засіданні представник відповідача ПАТ «Мегабанк» заявив клопотання про передачу справи до іншого суду, посилаючись на те, що предметом переданого на вирішення суду спору є визнання частково недійсним та припиненим договору поруки, а підставою матеріально-правові відносини, що виникли між сторонами вказаного договору ОСОБА_4 та ПАТ «Мегабанк». Вважає, що позивачем подано вимогу до ПАТ «Мегабанк», а ПВКП «Гурас» залучено в якості співвідповідача в порушення положень ст. 32 ЦПК України.

Представники позивача заперечували проти задоволення клопотання.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання представника відповідача ПАТ «Мегабанк» не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо:

- предметом спору є спільні права чи обов'язки кількох позивачів або відповідачів;

- права і обов'язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави;

- предметом спору є однорідні права і обов'язки.

Згідно з п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (стаття 109 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (стаття 110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (частина чотирнадцята статті 110 ЦПК).

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 15 ЦПК). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 108 - 114 ЦПК).

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" передбачено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК) віднесено до компетенції господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Звернувшись до суду з позовом про визнання договору поруки частково недійсним та припиненим, позивач посилався у позові на те, що предметом спору є спільні права та обовязки кількох відповідачів, предметом спору є однорідні права та обовязки, тому позов може бути предявлений за правилами альтернативної підсудності до суду за вибором позивача, оскільки предметом позовних вимог є договір поруки № 16-07-П від 16 листопада 2007 року (зі змінами та доповненнями), укладений між ОСОБА_4 та ПАТ «Мегабанк» в якості додаткового забезпечення виконання зобовязань ПВКП «Гурас» за кредитним договором № 16-07 від 16.11.2007 року. Позивач вважає, що в результаті укладення 30 грудня 2014 року між ПВКП «Гурас» та ПАТ «Мегабанк» додаткової угоди до кредитного договору № 16-07 від 16 листопада 2007 року, якою було змінено умови кредитного договору в частині кінцевого строку виконання зобовязань позичальника в повному обсязі та визначено нову дату виконання зобовязань, було значно збільшено обсяг його відповідальності за договором поруки № 16-07-П від 16 листопада 2007 року, тобто порушено його права та інтереси обома відповідачами у справі.

Так, відповідно до ч.14 ст.110 ЦПК України, позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 114 цього Кодексу.

При цьому в ст. 114 ЦПК України наведено вичерпний перелік позовів, для яких установлена виключна підсудність і який розширеному тлумаченню не підлягає.

Якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права передати справу до іншого суду з мотивів непідсудності.

За таких обставин суд доходить висновку, що клопотання представника відповідача ПАТ «Мегабанк» про передачу справи до іншого суду не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 209 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання представника відповідача ПАТ «Мегабанк» про передачу справи до іншого суду відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Юрївський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: І.О.Гайдар