Справа № 2/325/514/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

15 липня 2015 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Діденко Є.В., за участю секретаря судового засідання Олексюк І.В., розглянувши в смт. Приазовське Запорізької області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

20.05.2015 року позивач ОСОБА_1, діючи у власних інтересах, а також в інтересах дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, звернулась до суду з позовом в якому просила визнати за нею і дітьми право власності в натурі по ? частині житлового будинку з господарськими спорудами № 15 по вул. Травневій в с. Гусельщикове Новоазовського району Донецької області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер 24.02.2015 року.

Позов обґрунтований тим, що 24.02.2015 року помер чоловік позивачки - ОСОБА_7. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок № 15 по вул. Травневій в с. Гусельщикове Новоазовського району Донецької області, який належав померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.10.2011 року. Спадкоємцями першої черги за законом є позивачка, яка прийняла спадщину, оскільки проживала з померлим на момент його смерті, неповнолітні діти, які вважаються такими, що прийняли спадщину, а також батьки померлого - ОСОБА_2, ОСОБА_3. Для оформлення спадщини до нотаріальної контори позивачка не зверталась, але вважає що не може її оформити через те, що спадкодавець за життя не здійснив реєстрацію права власності на будинок. Відповідачі не претендують на спадщину, але заяв про відмову від спадщини до нотаріальної контори не подавали. У звязку з проживанням на окупованій території, позивачка не має можливості звернутися до нотаріальної контори і надати письмову відмову в оформленні спадщини.

Ухвалою суду від 19 червня 2015 року відкрито провадження у справі, на підставі ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» та розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14.

Позивач, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі.

Відповідачі в судове засідання не зявились, судові повістки направлялись їм за зареєстрованим місцем проживання і були повернуті підприємством поштового звязку на підставі листа генеральної дирекції УДППЗ «Укпошта» від 22.07.2014 року № 522-31/205 «Щодо часткового призупинення приймання до пересилання поштових відправлень». Крім того, судові повістки для передання були надіслані на адресу, вказану позивачем для листування.

Разом із позовною заявою до суду подано заяви відповідачів про те, що вони визнають позовні вимоги, просять розглянути справу без їх участі, вказують, що до нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини не звертались.

Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В силу ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про задоволення позову лише за наявності для того законних підстав.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 15 лютого 2015 року помер ОСОБА_7, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-НО № 809040 від 24.02.2015 року.

В силу статті 1261 ЦК України, звісними спадкоємцями першої черги за законом є дружина померлого ОСОБА_1, діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та батьки: ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Згідно наданої позивачем копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.10.2011 року, спадкодавець був власником житлового будинку № 15 по вул. Травневій в с. Гусельщикове Новоазовського району Донецької області.

Згідно з частиною 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивачем ОСОБА_1 не надано жодних доказів на підтвердження факту проживання разом із спадкодавцем на момент його смерті, а отже не підтверджено прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_7 у встановленому законом порядку. Як вказано позивачем, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори вона не зверталась.

Неповнолітні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 вважаються такими, що прийняли спадщину в силу ч. 4 ст. 1268 ЦК України.

Згідно зі статтею 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

При цьому, в контексті принципу змагальності цивільного судочинства (статті 10, 60 ЦПК України), обовязок доказування порушення, невизнання або оспорювання прав, свобод чи інтересів покладається на позивача, крім прямо передбачених законом випадків.

В обґрунтування позовних вимог позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що право власності на житловий будинок № 15 по вул. Травневій в с. Гусельщикове Новоазовського району Донецької області дійсно не зареєстровано за спадкодавцем у встановленому законом порядку і це є перешкодою для оформлення спадщини.

Також, як вказано позивачем, вона не зверталась до нотаріальної контори для оформлення спадщини у встановленому порядку, у звязку із зупиненням їх роботи на території проведення антитерористичної операції.

Проте, згідно статті 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви.

Відповідно до підпункту 2.1 п. 2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту від 22.02.2012 року № 296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Порядок переміщення осіб із Донецької області врегульовано Тимчасовим порядком контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів)через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженим наказом Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 12.06.2015 року № 415 ог.

Таким чином, позивач, як особа яка проживає в зоні проведення антитерористичної операції має право безперешкодно звернутися із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до будь-якої нотаріальної контори поза межами окупованої території України, в тому числі шляхом надсилання письмової заяви засобами поштового звязку (п. 3 глави 10 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Згідно розяснення, викладеного в пункті 23 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, на переконання суду позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі, а отже не доведено наявності невизнання, оспорювання чи порушення її спадкових прав або прав неповнолітніх дітей.

При цьому, посилання позивача на неможливість виїзду з окупованої території і необхідність врахування цих обставин як виключних суд відхиляє, як недоведені і такі, що не звільняють позивача від доказування в розумінні статті 60 ЦПК України.

З клопотаннями про забезпечення доказів позивач до суду не зверталась.

Крім того, статтею 1270 ЦК України визначено шестимісячний строк, для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Оскільки, спадщина відкрилась 15 лютого 2015 року, то на переконання суду позивач звернулась до суду передчасно, до спливу встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини, на протязі якого визначається коло спадкоємців, які до спливу шести місяців з дня відкриття спадщини мають право подати заяви про прийняття спадщини або відмовитись від неї.

Таким чином, незалежно від визнання відповідачами позову, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 81, 88, 212-215, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Приазовський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали учать у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.В. Діденко