Справа № 456/1423/15-ц
Провадження № 2/456/861/2015
РІШЕННЯ

іменем України

(ЗАОЧНЕ)

21 липня 2015 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Гулкевича О. В. ,

при секретарі Кулешник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

позивачка звернулася до відповідачки з позовом про визнання такою, що втратила право на користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

В обґрунтування покликалася на те, що вона є співвласником зазначеної трикімнатної квартири. Відповідачка її рідна донька - співвласником квартири не є, зареєстрована у квартирі з 15.09.1988р. У липні 2007р. відповідачка, забравши особисті речі, виїхала з квартири у невідомому напрямку і відтоді у цій квартирі не проживає. Оскільки остання зареєстрована у квартирі, вона (позивачка) змушена нести зайві витрати по утриманню житла, не може оформити субсидії з утримання житла. Так як відповідачка не користується житлом понад термі, передбачений законодавством, вважала, що остання відповідно до вимог ст.ст.71,72,163 ЖК України може бути визнана такою, що втратила право користування цим житловим приміщення.

В судовому засіданні позивачка, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, підтримала позовні вимоги, пояснила, що в неї з відповідачкою склалися неприязні стосунки, тому остання їй не телефонує, місце перебування останньої їй невідоме. Ствердила, що відповідачка була зареєстрована у квартирі як член її сімї, але співвласником житла не є.

Відповідачка згідно з вимогами ч.9 ст.74 ЦПК України викликалася в судове засідання через оголошення у пресі (газета «Львівська пошта» №69-70 від 27.06.2015р.), однак в судове засідання не зявився. Тому суд, заслухавши думку позивачки, яка не заперечила проти вирішення справи за відсутності відповідачки, розглянув справу за відсутності останньої та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши позивачку, свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно із ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Перелік можливих способів захисту міститься в ст.16 ЦК України.

Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст.156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Судом встановлено, що позивачка на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке видане 23.04.2009р. Стрийською міською радою, є співвласником квартири АДРЕСА_2. Її частка, як і частки інших співвласників, становить 1/5. Право приватної власності зареєстроване КП ЛОР «Стрийське МБТІ», що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22625428 від 30.04.2009р. Згідно зазначених документів відповідачка не є співвласником квартири АДРЕСА_2.

Згідно з довідкою, яка видана 19.03.2015р. КП «Мрія» м.Стрий, у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані сім осіб, в тому ж рахунку позивачка, яка є співвласником квартири, та відповідачка як донька співвласників ОСОБА_3 та позивачки.

Допитані судом свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ствердили, що відповідачка не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 більше пяти років.

Відповідно до ст.9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» роз'яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі ст.71 ЖК, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад установлені строки.

Скориставшись своїм правом, позивачка, вважаючи свої права співвласника квартири порушеними, просила захистити їх, визнавши відповідачку втратившою право на користування житловим приміщенням на підставі ст.ст.71,72 ЖК України.

Однак, враховуючи, що відповідачка є членом сімї співвласника житла, суд вважає, що до спірних правовідносин слід застосовувати норми ст.405 ЦК України, яка передбачає, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом не встановлено, що між відповідачкою та позивачкою чи іншими співвласниками квартири існували будь-які домовленості щодо порядку користування спірним житлом, тому є всі підстави вважати, що відповідачка не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 без поважних причин понад один рік.

Враховуючи наведені вище обставини, суд прийшов до висновку, що відповідачка у спірному житлі не проживає тривалий час, тобто з 2007 року без поважних причин та не проявляє будь-якого інтересу для того, щоб проживати у спірній квартирі, не сплачує витрати на утримання цього житла, позивачка, як співвласник житла, має право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування спірним житлом.

Керуючись ст.ст.10,60,209,212-215,218,224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов задовольнити. ОСОБА_2 визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

Рішення може бути переглянуто Стрийським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідачки, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Стрийський міськрайонний суд.

Головуючий-суддя ОСОБА_6