Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/1017/15-ц
Провадження по справі № 2/514/352/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2015 року

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - М.В. Козирєва

за участю секретаря - О.В. Терзі

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, до Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 /за довіреністю/ звернулась до суду з позовом до Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області про визнання за нею права власності на спадкове майно за законом, що належало за життя її матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, у вигляді квартири № 2 (колишній номер 3), розташованої в АДРЕСА_1

При зверненні до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Враховуючи викладене позивач просить в судовому порядку визнати за нею право власності на зазначене спадкове майно.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, на розгляд суду від нього надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності. На позові наполягає.

Відповідач у судове засідання також не з'явився. На адресу суду від відповідача надійшла заява про згоду з позовними вимогами позивача та з проханням розглянути справу без його участі, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України.

В зв'язку з цим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється.

Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України «Про нотаріат», «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Положеннями ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а спадкування за законом є однією з підстав набуття права власності.

Судом достовірно встановлено, що спадок відкрився в день смерті спадкодавця ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

Відповідно Свідоцтва про право власності на житло, зокрема на квартиру АДРЕСА_1 вбачається, що 1/2 частка належала на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_3, а 1/2 частка належала на праві приватної спільної часткової власності її матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11, 13).

За життя ОСОБА_3 прийняла спадщину, оскільки була зареєстрована та на день смерті своєї мати ОСОБА_4 мешкала у вищезазначеній квартирі, але не оформила своїх спадкових прав (а.с. 15-17,19).

Позивач ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується матеріалами справи (а.с.7, 14).

Згідно довідки Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області № 583 від 24.04.2014 року на підставі рішення сесії Тарутинської селищної ради № 3 від 15.04.1996 року, будинку АДРЕСА_1 проведена зміна нумерації та присвоєний № 267 кв. 2 (а.с.18).

При зверненні до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.9-10).

Відповідно довідки Тарутинського РБТІ № 110 від 14.07.2015 року право власності на квартиру № 3 в житловому будинку АДРЕСА_1 в Тарутинському РБТІ не зареєстровано (а.с.21).

На даний час позивач оформила технічний паспорт на зазначену квартиру, загальна вартість якої складає 32 746 гривень.

За таких обставин суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно у вигляді квартири № 2 (колишній номер 3), розташованої в АДРЕСА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 1216, 1268 ЦК України, ст. ст. 174, 214, 215 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, до Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадщину за законом на квартиру № 2 (колишній номер 3), розташованої в житловому будинку АДРЕСА_1, загальною площею 64,5 кв. м, яка складається з 2-х кімнат загальною житловою площею 34,5 кв.м, у тому числі 1-а кімната площею 17,7 кв. м, 2-а кімната площею 16,8 кв.м; кухні площею 18,9 кв.м; коридору площею 6,7 кв.м, веранди площею 4,4 кв.м, загальною вартістю 32 746 гривень та належало до смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а якщо сторони не були присутні в судовому засіданні, рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя М.В. Козирєв