Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
РІШЕННЯ

Іменем України

12 червня 2015 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Батченка О.В. при секретарі Нікулічевій А.С., з участю представника служби у справах дітей Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради - Соколової С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа по справі - Служба у справах дітей Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 в розмірі 1/4 від усіх видів доходів щомісяця до досягнення ним повноліття.

Позивач, згідно наданої заяви, просила про розгляд справи без її участь, позов підтримує. Причини неявки в судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Представник третьої особи надала суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітнього сина, позов підтримала.

Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Його батьками є: мати - ОСОБА_3, батько - ОСОБА_5.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 перебуває на утриманні бабусі - ОСОБА_2, яка займається його вихованням та забезпечує його всім необхідним.

Відповідно до акту, складеному в присутності свідків та посвідченому ТОВ "Центральний-1" 07.11.2014 року, ОСОБА_4 проживає разом зі своєю бабусею ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, яка займається вихованням дитини. Мати дитини не бере участі у його вихованні.

Згідно відомостей, що були надані дошкільним навчальним закладом № 115 "Золоті зернятка", ОСОБА_4 постійно опікується бабуся, ОСОБА_2, яка утримає онука та бере активну участь у його навчанні та вихованні. Мати ОСОБА_4 дуже рідко приводила та забирала сина з дитячого закладу, на батьківські збори не з'являлась, участі у житті групи та садочку не брала.

Згідно заяви від 02 березня 2015 року, посвідченої приватним нотаріусом ММНО Некрасовою Ю.В., зареєстрованої в реєстрі за № 37, ОСОБА_3 дала згоду на позбавлення її батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до висновку № 956/02.02.01-22/22/14/15 від 16.04.2015 року, Виконавчий комітет ММР вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно її малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно статті 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Батьки зобов'язані, згідно статті 180 СК України, утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

В ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а саме: виховання та матеріального утримання, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з нею, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти тощо, суд вважає вимоги позивача про позбавлення батьківських прав відповідача щодо його дитини доведеними та такими, що ґрунтуються на вимогах закону, а тому є законні підстави для їх задоволення.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Всупереч закону та моральним засадам суспільства, відповідач жодного з покладеного законом на батька обов'язків не виконує: він не спілкується з дитиною, не проявляє до неї батьківської турботи, не цікавиться її долею, не відвідує, не турбується про фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на виховання, тобто останній у цілому ігнорує факт споріднення з донькою.

Оскільки вказані факти як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються судом як ухилення відповідача та свідомим нехтуванням батьківськими обов'язками, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі та позбавлення відповідача батьківських прав відносно її неповнолітнього сина.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.14, 209, 212-215, 224, 225 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з 07 листопада 2014 року і до досягнення ним повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Центрального районного суду

м. Миколаєва Батченко О.В.