АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів: Гаращенка Д.Р., Кравець В.А.

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу судді Дніпровського районного суду міста Києва від 14 травня 2015 року та копії наданих матеріалів по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Розмарин», Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання недійсним договору кредиту та договорів іпотеки, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року позивач звернувся із зазначеним позовом, в якому зазначив, що є учасником ПП «Розмарин» і йому стало відомо, що рішенням Господарського суду міста Києва від 21 квітня 2010 року визнано недійсним рішення загальних зборів ПП «Розмарин» оформлене протоколом б/н від 20 серпня 2007 року, на підставі якого між відповідачами були укладені договори кредиту та договори іпотеки. Тому просив визнати недійсними укладені між ПАТ «Укрсоцбанк», який є правонаступником Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», та ПП «Розмарин», яке є правонаступником ЗАТ «Розмарин», договір кредиту № 24-12/261 від 23 жовтня 2007 року, договір іпотеки №02-10/3624 від 26 жовтня 2007 року, а також договір іпотеки № 02-10/3608 від 26 жовтня 2007 року. (а.с.2-5)

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подав також заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт та заборонити ПП «Розмарин», ПАТ «Укрсоцбанк», а також будь-яким особам, в тому числі Управлінням, інспекціям державно-архітектурного контролю, органам державної реєстрації прав власності, органам земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження, в тому числі продажу, реалізації зазначених нежилих приміщень, зміни прав власності, реєстрації в державному реєстрі прав власності за будь-якими третіми особами, перепланування тощо, на нежилі приміщення, а саме: магазин, загальною площею 318 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 257,4 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_2. На обґрунтування заяви зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. (а.с.6-8)

Ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 27 березня 2015 року відкрито провадження у зазначеній справі. (а.с.87)

Ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 14 травня 2015 року заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено, накладено арешт та заборонено ПП «Розмарин», ПАТ «Укрсоцбанк», а також будь-яким особам, в тому числі Управлінням, інспекціям державно-архітектурного контролю, органам державної реєстрації прав власності, органам земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження, в тому числі продажу, реалізації зазначених нежилих приміщень, зміни прав власності, реєстрації в державному реєстрі прав власності за будь-якими третіми особами, перепланування тощо, на нежилі приміщення, а саме: магазин, загальною площею 318 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 257,4 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_2. (а.с.90)

В апеляційній скарзі на ухвалу судді Дніпровського районного суду міста Києва від 14 травня 2015 року представник ПАТ «Укрсоцбанк» посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову. На обґрунтування скарги зазначила, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскаржувані договори іпотеки вже є припиненими у зв'язку із набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, крім того право власності на нежилий будинок-магазин загальною площею 257,4 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано за іншою особою. (а.с.91-94)

В судовому засіданні представник ПАТ «Укрсоцбанк» - Джаловян І.А. підтримала скаргу і просила її задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, були сповіщені належним чином про що у справі є докази. (а.с.141-143)

Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши копії наданих матеріалів справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом заборони вчиняти певні дії.

При цьому, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами.

За роз'ясненнями, що містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Предметом позову ОСОБА_1 є визнання недійсними договорів кредиту та іпотеки без застосування наслідків недійсності правочинів, підставою позову позивачем зазначено порушення його прав як учасника ПП «Розмарин», яке є правонаступником ЗАТ «Розмарин», акціонером якого він був до проведення реорганізації товариства. (а.с.2-5)

За наданими до суду доказами, зокрема рішенням Господарського суду міста Києва від 18 жовтня 2011 року визнано за ПАТ «Укрсоцбанк» право власності на нежитловий будинок-магазин загальною площею 257,4 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_2 та на нежитлове приміщення-магазин, загальною площею 318 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1, літера А. в порядку ст.ст. 33, 37 Закону України «Про іпотеку» шляхом набуття права власності іпотекодержателем на предмет іпотеки в рахунок часткового погашення заборгованості ПП «Розмарин» за вищевказаним кредитним договором № 24-12/261 від 23 жовтня 2007 року. (а.с.103-113)

Вищевказане рішення залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06 лютого 2012 року та постановою Вищого господарського суду України від 21 травня 2012 року. (а.с.103-127)

За довідкою з Державного реєстру від 13 травня 2015 року № 37470985, 27 грудня 2013 року була проведена державна реєстрація права власності за якою власником нежитлового приміщення в літ. А з № 1 по № 8 (групи приміщень № 11) загальною площею 78,1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1, зазначена ОСОБА_3. (а.с.96)

За довідкою з Державного реєстру від 13 травня 2015 року № 37470510, 25 грудня 2014 року була проведена державна реєстрація права власності за якою власником нежитлового будинку (магазина) літера А загальною площею 257.4 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_2, зазначене ТОВ «ЕЛЬ ВАСС». (а.с.100-102)

ТОВ «ЕЛЬ ВАСС» та гр. ОСОБА_3 не зазначені серед відповідачів або третіх осіб у цьому провадженні.

Вказаних обставин суд першої інстанції не з'ясував і наклавши арешт на майно, що відповідачам не належить дійшов передчасного висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

ЦПК України не передбачає повноважень апеляційного суду усунути вказані недоліки, зокрема притягувати до участі у справі та вирішувати питання про права та обов'язки осіб, які не були залучені до участі у справі судом першої інстанції.

Тому ухвалу судді Дніпровського районного суду міста Києва від 14 травня 2015 року не можна визнати законною і обґрунтованою, вона підлягає скасуванню.

Ухвала колегії суддів апеляційного суду відповідно до ч. 1 ст. 324 ЦПК України у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 303, п. 3 ч. 1 ст. 312, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - задовольнити частково.

Ухвалу судді Дніпровського районного суду міста Києва від 14 травня 2015 року - скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б. Левенець

Д.Р.Гаращенко

В.А.Кравець

Справа № 22-ц/796/9312/2015

Унікальний номер 755/5641/15-ц

Головуючий у першій інстанції - Антипова Л.О.

Доповідач Левенець Б.Б.