Справа № 2-1637/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2012 року

м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Цішковського В.А.

при секретарі Крупській В.В.

з участю:

прокурора Січко В.О.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представника органу опіки та піклування

Старокостянтинівської районної

державної адміністрації Адамчук Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів на утримання дитини, з участю органу опіки та піклування Старокостянтинівської районної державної адміністрації та органу опіки та піклування Григорівської сільської ради Старокостянтинівського району, -

В С Т А Н О В И В:

09 лютого 2011 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та передачу останнього під її опіку, а також про стягнення з відповідача на її користь аліментів для утримання малолітнього ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму.

В обґрунтування заявленого позову позивач вказує, що ОСОБА_3 з 2000 року з сім'єю не проживає, участі у вихованні дитини не брав та не бере, добровільно аліменти не сплачував. На даний час відповідач має іншу сім'ю. Крім того, 14 серпня 2009 року ОСОБА_3 звертався до суду з позовом про виключення відомостей про нього, як батька ОСОБА_6, з актового запису про народження дитини. Після смерті матері дитини, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, відповідач сина не провідує, не цікавиться здоров'ям, фізичним, духовним та моральним розвитком дитини, матеріально не допомагає. Малолітній ОСОБА_6 проживає з позивачкою та вона повністю взяла на себе його виховання і матеріальне забезпечення. Оскільки ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню сина ОСОБА_6, тому на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України позивачка просить позбавити його батьківських прав стосовно сина ОСОБА_6.

В судовому засіданні позивачка та її представник наполягають на задоволенні позовних вимог. Позивачка зазначила, що ОСОБА_3 з 2000 року з сім'єю не проживає. Згідно рішення Старокостянтинівського районного суду з відповідача на користь ОСОБА_7 на утримання сина ОСОБА_6 стягувалися аліменти у розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 9 лютого 2006 року і до повноліття дитини. З 27 липня 2006 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 та після розлучення останній відновлено дошлюбне прізвище - ОСОБА_7. Після розірвання шлюбу їх спільний син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишився проживати із матір'ю ОСОБА_7. Відповідач участі у вихованні дитини не брав та не бере, добровільно аліменти не сплачував та допустив заборгованість. На даний час має іншу сім'ю. Крім того, 14 серпня 2009 року ОСОБА_3 звертався до суду з позовом про виключення відомостей про нього, як батька ОСОБА_6, з актового запису про народження дитини. Після смерті матері дитини, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, відповідач сина не провідує, не цікавиться здоров'ям, фізичним, духовним та моральним розвитком дитини, матеріально не допомагає, а лише створює явну демонстрацію турботи про дитину під час вирішення справи в суді про позбавлення його батьківських прав. Малолітній ОСОБА_6 проживає з позивачкою та вона повністю взяла на себе його виховання і матеріальне забезпечення.

В судовому засіданні відповідач та його представник проти позову категорично заперечили. Також, відповідач пояснив, що після розлучення з дружиною не переставав спілкуватись із сином. В зв'язку із специфікою роботи, декілька разів на тиждень бував в с. Воронківці, де проживає син ОСОБА_6, й завжди зустрічався з ним, спілкувався, давав кишенькові гроші та купував гостинці. Крім того, зустрічався з сином у своєї матері, яка проживає по сусідству з колишньою дружиною, та до якої завжди заходив ОСОБА_6. Також, відповідач вказав, що він спілкується із сином по мобільному телефоні. Вказав, що після розлучення з дружиною, він звернувся до суду з позовом про виключення відомостей про нього, як батька ОСОБА_6, з актового запису про народження дитини, однак за його ж заявою позов було залишено без розгляду. Що стосується заборгованості по аліментах, то дійсно такий факт мав місце, але заборгованість незначна і утворилася лише за два місяці. Матеріальну допомогу на утримання сина він згідний надавати, але позивачка її не приймає. В 2011 році він на день народження сина передав через голову сільської ради подарунок (спортивний костюм), але син його повернув. Також, 14.02.2012 року о 15 год. 48 хв. він здійснив електронний переказ коштів в сумі 300 грн. для позивачки. Останнім часом позивачка чинить йому перешкоди у побаченні із сином та намагається налаштувати ОСОБА_6 проти нього. У зв'язку з цим його стосунки із сином погіршилися та він із сином не бачиться.

В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Старокостянтинівської районної державної адміністрації підтримала позов у повному обсязі та пояснила, що на даний час вихованням ОСОБА_6 займається його баба ОСОБА_1, з якою він проживає після смерті матері. Відповідач ніякої допомоги на утримання дитини не надає, має заборгованість по сплаті аліментів, дитиною не цікавиться, а також відповідач має іншу сім'ю. Крім того, звернення відповідача з позовом до суду про виключення відомостей про нього, як батька ОСОБА_6, з актового запису про народження дитини, свідчить про те, що він не бажає бути батьком останнього та характеризує його з негативної сторони. Також, малолітній ОСОБА_6 заявив, що батько з ним не спілкується та не цікавиться його життям, а тому він не бажає зустрічатися з батьком та проживати він бажає із бабусею ОСОБА_1. Разом з тим, позбавлення відповідача батьківських прав дасть змогу оформити соціальну допомогу на дитину, розмір якої буде достатнім для належного утримання дитини. Крім того, ОСОБА_3 лише створює явну демонстрацію турботи про дитину, така турбота проявляється лише під час вирішення справи в суді про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно ОСОБА_6.

Представник органу опіки та піклування Григорівської сільської ради подав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Проти позову не заперечує. Крім цього, в попередньому судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що в серпні 2010 року до органу опіки та піклування звернулась баба ОСОБА_6 - ОСОБА_1, яка повідомила, що після смерті її доньки ОСОБА_7 з нею залишився проживати онук ОСОБА_6 та надала довідку відділу ДВС Старокостянтинівського районного управління юстиції про наявність у ОСОБА_3 заборгованості по сплаті аліментів. Було проведено обстеження житлових умов дитини, в результаті чого орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Крім того, представник вказав, що ОСОБА_3 втратив свою репутацію батька, коли подав до суду позов про виключення відомостей про нього, як батька ОСОБА_6, з актового запису про народження дитини. На протязі 2011 та 2012 років відносини відповідача із сином ОСОБА_6 погіршилися, оскільки відповідач з ним не спілкується та не цікавиться його життям, а тому ОСОБА_6 не бажає зустрічатися та проживати з батьком. ОСОБА_1 не чинить будь-яких перешкод у спілкуванні ОСОБА_6 із відповідачем. Також, ОСОБА_3 лише створює явну демонстрацію турботи про дитину, вказана турбота проявляється лише під час вирішення справи в суді про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно ОСОБА_6. Крім цього, Старокостянтинівським районним судом в 2010 р. розглядалася справа за позовом органу опіки та піклування до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, за результатами розгляду якої в задоволенні позову було відмовлено. Проте і після розгляду спору ставлення ОСОБА_3 до виконання своїх батьківських обов'язків не змінилося.

Прокурор позов підтримав та вказав, що є всі підстави для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав.

Заслухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є батьком малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Матір'ю дитини є ОСОБА_7 (після розірвання шлюбу їй відновлено дошлюбне прізвище ОСОБА_7), яка ІНФОРМАЦІЯ_4 померла. 27 липня 2006 року шлюб між подружжям ОСОБА_3 було розірвано, після чого син ОСОБА_6 залишився проживати з матір'ю ОСОБА_7. Згідно виконавчого листа, виданого Старокостянтинівським районним судом №2-802/2006 р. від 14 березня 2006 року з ОСОБА_3 стягувались на користь ОСОБА_7 на сина ОСОБА_6 аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 лютого 2006 року і до повноліття дитини. 13 жовтня 2010 року виконавче провадження по примусовому виконанню зазначеного виконавчого листа закінчено у зв'язку із смертю стягувача, матері малолітнього ОСОБА_6 - ОСОБА_7. Станом на 28.07.2010 р. існує заборгованість по аліментах в розмірі 510,96 грн. Вказана заборгованість на час розгляду справи не погашена.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_6, свідоцтвом про розірвання шлюбу подружжям ОСОБА_3, свідоцтвом про смерть ОСОБА_7, повідомленням відділу ДВС Старокостянтинівського районного управління юстиції №981 від 01.02.2011 року.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно абзацу 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Встановлено, що малолітній ОСОБА_6 проживає з бабою ОСОБА_1 та перебуває на її повному утриманні. Відповідач ОСОБА_3 не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, не спілкується з дитиною.

16.11.2010 р. Старокостянтинівським районним судом розглядалася справа за позовом органу опіки та піклування Старокостянтинівської районної державної адміністрації до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, за результатами розгляду якої в задоволенні позову було відмовлено.

Проте і після розгляду спору ставлення ОСОБА_3 до виконання своїх батьківських обов'язків не змінилося: він не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не спілкується з ним, не цікавиться успіхами дитини в школі, (а.с. 11). Той факт, що матеріальна допомога на утримання сина не надається не спростовував в суді і сам ОСОБА_3, а факт подарунка в 2011 році на день народження сина та електронного переказу 14.02.2012 року о 15 год. 48 хв. коштів в сумі 300 грн. для позивачки суд розцінює як явну демонстрацію турботи про дитину під час вирішення справи в суді про позбавлення відповідача батьківських прав.

Будь-яких достатніх і достовірних доказів того, що батьківські обов'язки не виконуються з поважних причин ОСОБА_3, як того вимагають ст.ст.10, 60 ЦПК України, суду не подав. Посилання на те, що йому чинилися перешкоди у спілкуванні з дитиною свого підтвердження під час розгляду справи не знайшли.

Органи опіки і піклування, які перевіряли звернення ОСОБА_3, також не встановили, що йому чиняться будь-які перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_6.

Згідно ст.12 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною у 1991 році, держави учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Відповідно до положень ст.171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також з питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав.

В зв'язку із вищезазначеними нормативними положеннями, судом було заслухано сина відповідача ОСОБА_6, якому 13 років, і який вказав, що любить свою бабу ОСОБА_1 і бажає проживати із нею, а батько ОСОБА_3 взагалі з ним не спілкується, не телефонує, матеріальну допомогу не надає та не цікавиться його життям і навчанням, а тому він не бажає з батьком підтримувати будь-які відносини. Вказані висновки ОСОБА_6 зробив сам, без сторонньої допомоги, після того, як його батько ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про виключення відомостей про батька з актового запису про його народження. Тому, подарунок на день народження в 2011 році, який передав його батько через голову сільської ради, він повернув бабі - матері відповідача ОСОБА_9 У зв'язку з цим просить позбавити його батька ОСОБА_3 батьківських прав відносно нього та залишити його проживати із бабою ОСОБА_1.

Згідно показів свідків ОСОБА_10, яка є класним керівником ОСОБА_6, та ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які є працівниками школи, де навчається малолітній, які показали, що ОСОБА_3 жодного разу не приходив до школи та не цікавився навчанням сина, а вихованням та утриманням ОСОБА_6 займається його баба ОСОБА_1.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14, які проживають по сусідству з позивачкою, пояснили, що знають відповідача та його покійну дружину з дитинства, після їх одруження у них виникали суперечки і як наслідок вони розлучились. Малолітній ОСОБА_6 залишився проживати із покійною матір'ю та позивачкою, яка є його бабою. Батько малолітнього ОСОБА_6 - ОСОБА_3 після розлучення не спілкувався та не зустрічався з сином. Син про батька не бажає говорив. Останнім часом стосунки між родинами позивача та відповідача погіршились, що негативно впливає на дитину.

Суд не бере до уваги покази свідка ОСОБА_9 про вчинення позивачкою ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні відповідача ОСОБА_3 із сином ОСОБА_6, оскільки вона є рідною матір'ю відповідача та перебуває з позивачкою в неприязних відносинах.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, що негативно впливає на фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, а тому наявні передбачені ст.164 СК України підстави для позбавлення його батьківських прав стосовно сина ОСОБА_6.

При цьому, судом також беруться до уваги і письмові висновки органу опіки та піклування Григорівської сільської ради Старокостянтинівського району та Старокостянтинівської районної державної адміністрації, представники яких наполягають на позбавленні відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_6.

В силу ст.55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки.

Згідно зі ст.58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Оскільки малолітній ОСОБА_6 позбавлений батьківського піклування, проживає та перебуває на утриманні баби ОСОБА_1 - позивачки по справі, яка бажає бути його опікуном та згідно висновків органу опіки і піклування може виконувати опікунські обов'язки (а.с. 27), суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 опікуном малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Згідно ч.2 ст.179 СК України у разі смерті того з батьків, з ким проживала дитина, аліменти є власністю дитини. Опікун розпоряджається аліментами, які одержані для утримання малолітньої дитини.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є здоровим, працездатним, в добровільному порядку, кошти на утримання малолітнього ОСОБА_6 не надає, після смерті матері дитини ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідач припинив виплату аліментів на утримання сина.

Вказані обставини підтверджуються листами із відділу ДВС Старокостянтинівського районного управління юстиції від 19.07.2010 р. № 7973 (а.с. 49) та Старокостянтинівської міжрайонної прокуратури (а.с. 50).

В засіданні апеляційного суду відповідач ОСОБА_3 пояснив, що його місячний дохід від підприємницької діяльності складає 2000 - 3000 грн.

Враховуючи положення ст.ст.181, 182 СК України, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього ОСОБА_6 підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215, 367 ЦПК України, ст.ст. 55, 58 ЦК України, ст.ст.19, 164 ч.1 п.2, 165, 166, 171, 179, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, ст.12 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, опікуном малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі однієї четвертої частини із всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 лютого 2011 року і до повноліття дитини.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

На рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя