АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Буленка О.О.,

Суддів: Дорош А.І., Омельченко Л.М.

При секретарі: Ачкасовій О.Н.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 03 грудня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року позивачка звернулась до суду про стягнення аліментів на своє утримання. В обґрунтування позову вказала, що з 01 вересня 2014 року вона вступила на навчання в магістратуру Саратовського державного університету ім. Чернишевського, форма навчання - очна. Також, зазначала, що має проблеми зі здоров'ям та потребує матеріальної допомоги. Зараз її утримує мати. Враховуючи незначний розмір її заробітку, коштів для життя та навчання не вистачає. Відповідач є пенсіонером ДПА України, отримує значну пенсію та продовжує працювати у Державній фінансовій інспекції в Полтавській області. Інших дітей не має. Прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 25 % як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, починаючи з 02.09.2014 року і до закінчення навчання.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 03 грудня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходів на період навчання, починаючи з 02 вересня 2014 року і до досягнення 23 років - до 21 січня 2016 року. Розподілено судові витрати.

З рішенням суду не погодився відповідач та подав на нього апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апелянт вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, та таким, що ухвалено внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, із порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги вмотивовує тим, що судом першої інстанції не враховано, що його мати є тяжко хворою, тому їй потрібні значні кошти на лікування в звязку з чим остання звернулась до суду про стягнення з нього аліментів у розмірі 3/5 частини доходів довічно., рішенням Октябрського районного суду від 29.10.2014 року позовні вимоги матері до нього були задоволені та стягнуто з нього аліменти у розмірі 3/5 частини доходів довічно, про що було виданий відповідний виконавчий лист.

Окрім цього апелянт зазначає, що він має незначний дохід та має проблеми зі здоровям, а тому позбавлений можливості надавати допомогу своїй повнолітній дочці..

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення, за наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом встановлено і не заперечується сторонами, що після розлучення своїх батьків ОСОБА_3 залишилась проживати з матір'ю - ОСОБА_4

З 01 вересня 2014 року позивачка вступила на навчання в магістратуру Саратовського державного університету ім. Чернишевського, форма навчання - очна. / а.с. 56/.

Вирішуючи спірні правовідносини, місцевий суд вірно встановив коло та їх характер і правомірно виходив з наступного.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.. 200 Сімейного кодексу суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружино., чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2має стабільний заробіток, відповідач є пенсіонером ДПА України, отримує пенсію в розмірі 2147,83грн. та продовжує працювати у Державній фінансовій інспекції в Полтавській області, отримує заплату в розмірі 1106, 31 грн /а.с. 27, 46,/

Згідно довідки Саратовського державного університету ім. Чернишевського, виданої 28.11.2014 року, позивачка отримує стипендію, усього за період навчання з вересня 2014 року по 30 листопада 2014 року їй було виплачено 8312, 00 рублів, в свою чергу вказана сума включає в себе 4000 рублів матеріальної допомоги, а розмір щомісячної стипендії складає 1470 рублів, що на момент постановлення рішення еквівалентно 568,52 грн /а.с.96/ .

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 має хронічне захворювання, перебуває на диспансерному обліку, що підтверджується довідкою 3370/1 від 26.06.2014 року, виданої Комунальним закладом « Центр первинної медико санітарної допомоги № 1 м.Полтави /а.с. 23/.

Крім того, мати позивачки ОСОБА_5 також перебуває на диспансерному обліку / а.с.22/

З урахуванням викладеного, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для покладення на відповідача обовязку сплати аліментів на утримання повнолітнього доньки, яка продовжує навчання в розмірі 1/ 6 частини від усіх видів його доходів на період навчання.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставність посилань апелянта про відсутність можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, оскільки 3/5 частини від свого доходу він сплачує на утримання свої матері, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 29.10.2014 року, яким змінено розмір стягуємих аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 на її утримання, визначено аліменти у розмірі 3/5 частин заробітку щомісячно, довічно. / а.с. 45/.

В свою чергу, ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області від 02 квітня 2015 року, вищевказане рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 29.10.2014 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_6 про збільшення розміру аліментів відмовлено/ а.с.133-134/

Колегія суддів враховуючи, що згідно рішенням Київського районного суду м.Полтава від 09 червня 2010 року на користь матері відповідача ОСОБА_6 стягуються аліменти з ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, вважає вірним висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача на утримання повнолітньої доньки аліментів в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу на час навчання позивачки.

Розмір аліментів, що призначені судом до стягнення є обґрунтованим, виходячи з засад розумності та виваженості.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги є неспроможними, не спростовують вищевказаних висновків суду першої інстанції та не підтверджують належними доказами їх неправомірність, оскільки аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання передбачають на меті не лише допомогу у несенні витрат на навчання, але і взагалі на утримання дитини, яка потребує харчування, одягу чи інших речей.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції зясовано всі обставини та надано їх належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 03 грудня 2014 року не встановлено

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Анатолійовича- відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 03 грудня 2014 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : О.О. Буленко

Судді: А.І. ОСОБА_7Омельченко