АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 682/1218/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1389/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Пєнти І.В.,

суддів: Корніюк А.П., Талалай О.І.,

при секретарі: Сацюк Г.О.

за участю: представника відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про застосування положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та заборону відчуження предмета іпотеки.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про застосування положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та заборону відчуження предмета іпотеки. В обґрунтування якого зазначав, що рішенням Славутського міськрайонного суду від 13.05.2014 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в м. Славута по вул. Щорса, 27, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Вказував, що належний йому житловий будинок є єдиним житлом, використовується як місце постійного проживання, а тому не може бути відчужений відповідно до положень підпункту 1 пункту 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», протягом дії зазначеного закону.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 червня 2015 року позов задоволено частково. Відстрочено виконання рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 13.05.2014 року у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки житловий будинок загальною площею 64.60 кв.м., житловою площею 37.70 кв.м., який розташований в Хмельницькій області, м. Славута, вул. Щорса, 27, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №HMSOGA000000004 від 05.10.2007 року шляхом продажу ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Апелянт вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що винесене внаслідок неповного зясування обставин, які мають значення для справи, та невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, суд першої інстанції вийшов за межі заявлених позовних вимог і помилково відстрочив виконання рішення суду. Крім того, мораторій є самостійною законодавчо закріпленою підставою, що встановлює відстрочку на примусове стягнення нерухомого житлового майна, яке вважається предметом застави. Відповідно, законодавча закріплена відстрочка у вигляді мораторію не потребує свого додаткового підтвердження відповідними судовими рішенням/ухвалою про заборону вчиняти певні дії.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримала.

Представник позивача в судовому засіданні просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач в судове засідання не зявився, про день, місце і час слухання справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення або зміни рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суд повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи положення ст. 213 ЦПК України, відповідно до яких рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим, права позивача підлягають захисту шляхом відстрочення виконання рішення Славутського міськрайонного суду від 13.05.2014 року на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Однак, суд першої інстанції дійшов таких висновків при неповному зясуванні обставин справи, порушенні норм матеріального та процесуального права.

Частинами 1, 2 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Звертаючись до суду, ОСОБА_2 просив застосувати підпункт 1 пункту 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» до правовідносин, що виникли з договору іпотеки від 05.10.2007 року та заборонити ПАТ КБ «Приватбанк» відчужувати предмет іпотеки.

Разом з тим, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відстрочку виконання рішення Славутського міськрайонного суду від 13.05.2014 року, вийшов за межі заявлених позивачем вимог.

Встановлено, що рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 13.05.2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 25.11.2014 року, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № НМS0GА від 05.10.2007 року, укладеним між Приватбанком та ОСОБА_2, в сумі 10170,48 доларів США або 81262 грн. 12 коп. і складається з 7034,95 доларів США - заборгованості за кредитом, 1333,14 доларів США - заборгованості по процентам за користування кредитом, 600,00 доларів США - заборгованості по комісії за користування кредитом, 688,28 доларів США - пені за несвоєчасність виконання зобов"язання за кредитним договором, штраф 31,29 доларів США- фіксована частина, 482,82 доларів США - процентна складова, звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться вХмельницькій області м. Славута вул. Щорса, 27 і належить на праві приатної власності ОСОБА_2 із застосуванням процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України "Про іпотеку", тобто шляхом продажу публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" з укладенням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на предмет іпотеки, з початковою ціною реалізації 155680 грн. 22 коп. відповідно до вартості заставленого майна, зазначеної в договорі іпотеки від 05.10.2007 року, укладеному між ЗАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 з метою забезпечення кредитного зобов"язання ОСОБА_2 перед ЗАТ КБ "Приватбанк" за кредитним договором №НМS0GА від 05.10.2007 року та з реєстрацією правочину купівлі-продажу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Виселено ОСОБА_4 з будинку №27 по вул. Щорса в м. Славута Хмельницької області (а.с. 13-17).

Відповідно до ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. За наслідками розгляду якого, суд постановляє відповідну ухвалу.

Проте, суд першої інстанції не врахував вищевказаних положень цивільного процесуального законодавства та дійшов помилкового висновку щодо можливості ухвалення рішення по справі про відстрочку виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно.

Виходячи зі змісту положень даного Закону, мораторій є самостійною законодавчо закріпленою підставою, що встановлює відстрочку на примусове стягнення нерухомого житлового майна, яке вважається предметом застави. При цьому, в даному випадку, обставина наявності такої відстрочки встановлюється не відповідним судовим рішенням, а встановлюється безпосередньо імперативними вимогами означеного нормативно-правого акту, а саме Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». А тому, така законодавча закріплена відстрочка у вигляді мораторію не потребує свого додаткового підтвердження відповідним судовим рішенням.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, у звязку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про відмову в задоволенні позову.

На підставі ст. 88 ЦПК України, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 121 грн. 80 к.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про застосування положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та заборону відчуження предмета іпотеки відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 121 грн. 80 к. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду І.В. Пєнта

____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_5 Провадження № 22-ц/792/1389/15

Доповідач Пєнта І.В. Категорія № 59