Справа № 522/7534/14
Провадження № 2/522/1105/15
Заява № 2п/522/264/15
У Х В А Л А

Іменем України

«10» липня 2015 року

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого судді Погрібного С.О.,

за секретаря судового засідання Солодкої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву відповідача про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2015 року в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від «3» лютого 2015 року, ухваленим у справі за вказаним позовом, вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (р/р 0001 в ФООУ АТ «Ощадбанк», МФО 328845) суму заборгованості за кредитним договором № 1545/312 від 10 вересня 2007 року, в сумі 1 266 144 (один мільйон двісті шістдесят шість тисяч сто сорок чотири) гривні 10 копійок, стягнуто з ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (р/р 0001 в ФООУ АТ «Ощадбанк», МФО 328845) судові витрати у сумі 3 654,0 гривні за сплачений судовий збір.

Відповідач звернулася до суду із заявою про перегляд ухваленого у справі заочного рішення, посилаючись на те, що рішення прийнято за відсутності відповідача та той факт, що під час постановлення рішення судом не дотримано вимог процесуального та матеріального закону, зокрема, існують неповнота у зясуванні обставин та прийнятті рішення, яке не ґрунтується на вимогах закону.

Відповідачка ОСОБА_1 у судовому засіданні вимоги заяви про перегляд заочного рішення у цій справі підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні.

Представник позивача заперечував проти задоволення цієї заяви, вказуючи на необґрунтованість та безпідставність її вимог.

Суд вислухав пояснення учасників по справі, дослідив матеріали цивільної справи, поданої заяви про перегляд рішення, за результатами чого дійшов висновку, що ця заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до правила ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Згідно із ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином заочне рішення підлягає скасуванню за наявності одночасно двох умов: поважність причин неявки відповідача у судове засідання та представлення нових доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи та зумовлювати інші висновки суду, якби до постановлення заочного рішення вони стали відомі.

Отже, за змістом наведеного правила ці докази повинні мати істотне значення для вирішення спору між сторонами, а їх врахування мало б змінити рішення суду по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання, повідомлялася належним чином, за адресою зареєстрованого місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України (а.с. 76, 79, 85). Втім, відповідачка ухилялася від отримання судової кореспонденції.

З огляду на наведене, суд критично ставиться до посилань на неналежне повідомлення її про дату, час та місце проведення судового засідання, що спростовується матеріалами справи. За вказаною адресою зареєстрованого місця проживання відповідачу також направлялася копія заочного рішення суду, втім, й цей документ з вини відповідача вручений не був (а.с. 93-94).

Стосовно другої частини підстави для перегляду заочного рішення, то суд має виходити з того, що відповідачем не наведено та не представлено жодного доказу, що має істотне значення для правильного вирішення справи.

Крім того, відповідачем визнано факт укладання спірного кредитного договору, неналежне виконання нею вимог цього кредитного договору (а.с. 100) та не наведено доказів помилковості обрахунку позивачем розміру існуючої заборгованості за кредитом, що предявлена позивачем до стягнення у цій справі.

Пояснення, надані відповідачем у заяві про перегляд заочного рішення, не могли вплинути на ухвалене судом рішення, оскільки не мають для нього істотного значення.

Докази про обставини, що виникли після постановлення заочного рішення, зокрема й квитанція про оплату за кредитом, надана відповідачкою, не свідчать про помилковість вказаного заочного рішення, а лише про виконання нею своїх зобовязань перед позивачем за кредитним договором.

Підсумовуючи, суд має констатувати, що відповідачкою не представлено нових доказів, що могли бути істотними для справи та не були відомі судові під час розгляду справи та під час постановлення заочного рішення; у своїх доводах щодо скасування заочного рішення відповідачка посилалася на наявні в матеріалах справи докази, яким судом вже була дана оцінка та які стали підставою для ухвалення заочного рішення.

Таким чином, у суду відсутні підстави для задоволення заяви про перегляд заочного рішення, оскільки відсутні дві підстави для задоволення такого роду заяви: судом не встановлено, що відповідач не з'явилася в судове засідання та не повідомила про причини неявки з поважних причин, а також не надала жодного нового доказу, що міг би істотно вплинути на розгляд справи та на рішення суду в цілому.

Додатково суд зауважує, що відсутність хоча б однієї з підстав для скасування заочного рішення тягне за собою безумовну відмову у задоволенні такої заяви, оскільки, в іншому випадку, суд порушуватиме вимоги ст. 232 ЦПК України.

При цьому, суд виходить з принципу недопустимості скасування рішення суду за відсутності достатніх та законних підстав для того, а також з формальних міркувань.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Керуючись ст. ст. 231, 232 Цивільного процесуального кодексу України, СУД

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2015 року в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Рішення суду від «3» лютого 2015 року, постановлене у цій справі, може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

СУДДЯ С.О. ПОГРІБНИЙ

10.07.2015