Справа № 2-2239/98
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2015 р. Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі :

головуючого : Циганаш І.А.

при секретарі: Лисоконь А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 до Ленінського відділу Державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, заінтересованої особи ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця Ленінського відділу Державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції щодо перерахунку заборгованості по сплаті аліментів неправомірними, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

20 травня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даною скаргою зазначаючи, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 грудня 1998 року стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 розміру всіх видів заробітку (доходу), але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 09.12.1998 року до досягнення сином повноліття 06.09.2014 року.

26.05.2014 року до Ленінського ВДВС надійшла заява від ОСОБА_1Ю, в якій вона повідомляє державного виконавця про суму боргу по аліментам станом на 31.12.2013 року та становить 28 055,17 грн.

У квітні 2014 року на прийомі у Ленінському ВДВС була надана довідка, в якій зазначено, що за період з 02.07.2004 року по 31.12.2004 року та до якої додається розрахунок заборгованості по аліментам за перід з січня 2005 року по грудень 2011 року, станом на 01.01.2012 року по сплаті аліментів нарахована на суму 20 329,90 грн.

27.05.2014 року він звернувся до відділу ДВС із заявою про визнання дій державного виконавця по нарахуванню заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 28055,17 грн. незаконними та такими, що порушують діюче законодавство України, а також з проханням здійснити перерахунок його заборгованості за вищевказаним виконавчим документом з урахуванням пункту 7.19 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за № 489/20802.

У відповіді відділу ДВС від 05.06.2014 року повідомляється, що державним виконавцем складено розрахунок по аліментам згідно наданих квитанцій та розписок. Перерахунок було здійснено з липня 2004 року, тобто не в межах 3-х річного терміну, що передував предявленню виконавчого листа до виконання та не враховано квитанції та розписки, що видавалися ОСОБА_2 в рахунок сплати аліментів. До того ж розрахунок відповідача складений не на бланку відділу ДВС, не підписаний керівником відділу та не зареєстрований. Поряд з тим встановити за якою методикою відповідач здійснив розрахунок заборгованості по алімента за вказаний період визначити неможливо.

В свою чергу хоче зазначити, що з жовтня 2013 року він працює водієм і з цього часу кожного місяця сплачував ОСОБА_2 аліменти шляхом перерахування їх на розрахунковий рахунок стягувача. Навіть коли він не працював і не мав можливості сплачувати грошові кошти, від сплати аліментів не ухилявся, навпаки допомагав неповнолітньому сину усим чим міг: купував одяг, давав кішенькові гроши, але нажаль він зараз не зможе знайти всі квитанції, щоб підтвердити їх оплату. Разом з тим факт матеріальної та постійної допомоги неповнолітньому сину можуть підтвердити батьки ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також син ОСОБА_6.

Відповідь на свою заяву він отримав в жовтні 2014 року, після чого звернувся до Ленінського районного суду в м. Кіровограді з позовом про визнання дій державного виконавця по нарахуванню заборгованості по сплаті аліментів неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок заборгованості по аліментам, але ухвалою суду від 12 листопада 2014 року у відкритті провадження за його заявою було відмовлено, копію даної ухвали він отримав лише 07.05.2015 року.

Просить поновити строк для подання скарги на дії державного виконавця. Визнати дії державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ неправомірними по перерахунку загального розміру заборгованості за аліментними зобовязаннями, в межах виконавчого провадження порушеного на підставі виконавчого листа № 2-2239/1998.

Зобов'язати державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ здійснити перерахунок загального розміру заборгованості та визначити розмір поточних щомісячних аліментних платежів згідно з положеннями пункту 7.19 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 та зареєстрованої за № 489/20802 (із змінами).

Зобов'язати державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ після здійснення ним відповідного перерахунку видати нову довідку, чим підтвердити проведений перерахунок та обґрунтувати розмір щомісячних аліментних платежів.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 скаргу підтримав, просив її задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в скарзі.

Представник Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд скарги у відсутності їх представника, надав письмові заперечення, згідно яких вказав на необґрунтованість скарги ОСОБА_1, зазначив, що на підставі виконавчого листа № 2-2239/1998 від 29.06.2004 року виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 09.12.1998 року до досягнення сином повноліття 06.09.2014 року.

Платник аліментів не мав офіційного заробітку на час виникнення заборгованості і не працював на час визначення її розміру, тому заборгованість обчислювалась виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Станом на 31.12.2013 року розмір заборгованості по аліментам становить 28055,17 грн. Надалі, державним виконавцем зясовано, що боржник працює водієм у Головному управлінні юстиції у Кіровоградській області, 08.04.2014 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника з метою погашення боргу.

Виконавчий лист № 2-2239 від 16.12.1998 року предявлено для виконання за заявою стягувача 01.07.2004 року. 03.07.2015 року на адресу відділу надійшов лист від Головного управління юстиції у Кіровоградській області, де викладено, що згідно наказу № 565/к від 26.06.2015 року ОСОБА_1 звільнено, із заробітної плати утримано борг в сумі 18269,11 грн. у рахунок погашення заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_2 Державним виконавцем здійснено перерахунок заборгованості по аліментам, де враховано суму сплаченого боргу та період працевлаштування боржника, Станом на 06.07.2015 року розмір заборгованості по аліментам становить 14196 грн. Просить відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила розглядати скаргу у її відсутності, скаргу вважає необґрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню. Усі розрахунки відносно заборгованості ОСОБА_1 наявні в матеріалах виконавчого провадження, а тому будь-які документи відносно розрахунків в неї не збереглись.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

Згідно ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

У відповідності до ч.1 ст.6 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч.1 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до ч.1, 3, 4, 6, 7, 9 статті 74 ЗУ «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; за власною ініціативою; в інших передбачених законом випадках. З осіб, які працюють за контрактом на території іноземних держав і одержують заробітну плату (доходи) тільки за кордоном,аліменти стягуються в порядку та розмірах, передбачених законом. У разі стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови державного виконавця. При цьому розмір аліментів у разі їх стягнення у частці від заробітку (доходу) не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України. Спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку,встановленому законом.

Статтею 383 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч.1, 2 ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Частиною 2 ст. 387 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 грудня 1998 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 розміру всіх видів заробітку (доходу), але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 09.12.1998 року до досягнення сином повноліття 06.09.2014 року.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, п. 7.5 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 р. № 74/5 визначений порядок стягнення аліментів.

Частиною 2 ст. 195 Сімейного кодексу України передбачено, якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку ( доходу), який він одержує.

В судовому засіданні встановлено, що 02.07.2004 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Платник аліментів не мав офіційного заробітку і не працював, тому керуючись ч.3 ст. 195 Сімейного Кодексу України заборгованість обчислювалась виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Станом на 31.12.2013 року розмір заборгованості по аліментам становив 28 055,17 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника для даної місцевості.

Згідно з п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльністьдержавного виконавця чи іншої посадової особи особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», судам необхiдно враховувати, що розмiр заборгованостi за виконавчим документом про стягнення алiментiв державний виконавець повинен визначати керуючись вимогами ст. 74 Закону про виконавче провадження, вiдповiдними нормами сiмейного законодавства, а також постановою Кабiнету Мiнiстрiв України вiд 26 лютого 1993 р. N 146 (з наступними змiнами) "Про перелiк видiв доходiв, якi враховуються при визначеннi розмiру алiментiв на одного з подружжя, дiтей, батькiв, iнших осiб". При цьому вiн не може вирiшувати питання про повне або часткове звiльнення вiд сплати заборгованостi.

Починаючи з 2005 року державним виконавцем проводився розрахунок заборгованості по аліментам з врахуванням розписок стягувача та квитанцій про сплату аліментів, з зазначенням суми до сплати та яка сума була сплачена боржником за виконавчим листом № 2-2239 від 29.06.2004 року Ленінського районного суду м. Кіровограда.

Станом на 28.07.2014 рік державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості боржника, яка складає 14196 грн.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що державними виконавцями Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ здійснювалися розрахунки заборгованості боржника ОСОБА_1 з урахуванням інформації, яка надходила від учасників виконавчого провадження та в порядку ч.3.ст.195 СК України і ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», тому вимоги скаржника ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 383-388 ЦПК України, ЗУ « Про виконавче провадження », суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 до Ленінського відділу Державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, заінтересованої особи ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця Ленінського відділу Державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції щодо перерахунку заборгованості по сплаті аліментів неправомірними, зобовязання вчинити певні дії відмовити в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів після проголошення ухвали через Ленінський районний суд м. Кіровограда до Апеляційного суду Кіровоградської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда І. А. Циганаш