провадження 2/331/886/15
справа 331/2541/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 р. Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Смолки І.О.,

при секретарі Жовнерчук С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк» про розірвання договору банківського вкладу, стягнення суми вкладу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 20.11.2014 р. він уклав договір банківського вкладу № 001-07565-201114 з ПАТ «Дельта банк», відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв на строковий депозитний рахунок гроші у сумі 5 455 доларів США, що є еквівалентом 128 247,05 грн. (відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 06.04.2015 р.) під 8 % річних на строк до 04.12.2014 р.

24.11.2014 р. позивач уклав договір банківського вкладу № 011-07565-241114 з ПАТ «Дельта банк», відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв на строковий депозитний рахунок гроші у сумі 10 000 доларів США, що є еквівалентом 235 100 грн. (відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 06.04.2015 р.) під 8 % річних на строк до 08.12.2014 р.

По закінченню строку договору позивач витребував суму вкладу шляхом надання усної заяви до Запорізького відділення банку. Позивачу було відмовлено у зв»язку з відсутністю коштів. Повторно він звернувся до банку з письмовою заявою 03.04.2015 р. про розірвання вказаних договорів і вимогою виплатити суми вкладів з відсотками, але відповіді не отримав.

Позивач просить суд розірвати договори банківського вкладу № 001-07565-201114 від20.11.2014 р. та № 011-07565-241114 від 24.11.2014 р.; стягнути з відповідача на свою користь депозитний вкладу у сумі 5 455 доларів США, що є еквівалентом 128 247,05 грн. та депозитний вклад у сумі 10 000 доларів США, що є еквівалентом 235 100 грн.

У судовому засіданні позивач позов підтримав.

Представник відповідача проти позову заперечує, надала письмові заперечення і пояснила, що 03.04.2015 р. позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою про розірвання договорів, тобто під час запровадження в ПАТ «Дельта Банк» тимчасової адміністрації, отже виконання банком позовної вимоги обмежується положеннями п.1 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в редакції чинній на час виникнення спору. Виплати гарантованої суми за договором банківського вкладу, строк дії яких закінчився на час запровадження тимчасової адміністрації та за договорами банківського рахунку розпочалися 11.06.2015 року через ПАТ «КБ «ПриватБанк». Позивача включено до списку вкладників 11 Траншу, виплати по якому розпочаті з 06.07.2015 року, на суму 182 910,72 грн., з яких 146 668,67 за Договором 1, 36 242,05 грн. за Договором 2.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню,з наступних підстав:

судом встановлено, що 20.11.2014 р. ОСОБА_1 уклав договір банківського вкладу № 001-07565-201114 з ПАТ «Дельта банк», відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв на строковий депозитний рахунок гроші у сумі 5 455 доларів США, що є еквівалентом 128 247,05 грн. (відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 06.04.2015 р.) під 8 % річних на строк до 04.12.2014 р.

24.11.2014 р. позивач уклав договір банківського вкладу № 011-07565-241114 з ПАТ «Дельта банк», відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв на строковий депозитний рахунок гроші у сумі 10 000 доларів США, що є еквівалентом 235 100 грн. (відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 06.04.2015 р.) під 8 % річних на строк до 08.12.2014 р.

По закінченню строку договору позивач витребував суму вкладу шляхом надання усної заяви до Запорізького відділення банку. Позивачу було відмовлено у зв»язку з відсутністю коштів. Повторно він звернувся до банку з письмовою заявою 03.04.2015 р. про розірвання вказаних договорів і вимогою виплатити суми вкладів з відсотками, але відповіді не отримав.

В Ухвалі ВССУ України від 01.04.2015 р., справа 6-48186св14 зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону України ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону України врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з пп. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

На підставі рішення №51 від 02.03.2015, прийнятого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» з 03.03.2015 року діє тимчасова адміністрація.

Відповідно до п.1 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. А відповідно до п.2 цієї статті, також забороняється примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладання арешту на кошти та майно банку.

Виплата коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України.

Крім того, відповідно до п.3 ч.5 ст.36 цього Закону, під час дії тимчасової адміністрації забороняється здійснення нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кредитором банку є юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Отже позивач, якщо він має майнову вимогу до банку, на захист якої подано позов, є кредитором банку, отже щодо нього застосовуються правовідносин приписів Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", в тому числі положення приписів ст. 36 вказаного Закону щодо наслідків запровадження тимчасової адміністрації у банках та призначення уповноваженої особи фонду.

Згідно з ст. 26 вказаного Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку. Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, передбачений ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Таким чином, вимоги щодо повернення коштів позивача повинні задовольнятися відповідно до положень вказаного Закону.

Аналогічний висновок міститься в Ухвалі ВАСУ від 01.04.2015 року по справі № 6-48186св14, а також в ухвалі ВАСУ від 03.12.2014 по справі № 6-38548св14

Винесення рішення про стягнення з банку будь-яких грошових сум в судовому порядку, в тому числі й зобов'язання видати готівкою, що фактично є стягненням, під час дії в банку тимчасової адміністрації суперечить чинному законодавству України.

Керуючись ст.ст.10,11,212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Смолка І.О.