АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 754/5008/15-ц Головуючий у 1 - й інстанції: Грегуль О.В.
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9526/2015 Доповідач - Шиманський В.Й.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Кравець В.А., Борисової В.М.

при секретарі - Ошедшій А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04 червня 2015 року у справі за позовом Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

Із вказаним позовом до суду позивач звернувся у квітні 2015 року.

Зазначав, що відповідач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, де отримує пенсію за віком. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2011 року позивача було зобов'язано здійснити перерахунок пенсії відповідачу. На виконання даного рішення відповідачу було здійснено перерахування пенсії. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.04.2014 року рішення суду першої інстанції скасовано.

Оскільки відповідач не повідомив позивача про скасування рішення суду першої інстанції, то виникла переплата пенсії в розмірі 1 329,58 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 04 червня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, ставиться питання про скасування даного рішення та ухвалення нового про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволенню у зв'язку з наступним.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва, де отримує пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 07.10.2011 року, Управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва було зобов'язано здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідачу.

15.11.2011 року на виконання постанови суду першої інстанції було видано виконавчий лист, на підставі якого 06.01.2012 року ОСОБА_2 звернувся до позивача з заявою виконати постанову суду від 07.10.2011 року.

Як вбачається з матеріалів справи позивач виконав постанову Деснянського районного суду м. Києва від 07.10.2011 року.

В подальшому Управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва звернулось до суду з апеляційною скаргою на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 07.10.2011 року.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.04.2014 року, апеляційну скаргу задоволено. Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 07.10.2011 року скасовано і в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції прийшов до висновків про відсутність зловживань з боку позивача, що призвели до надмірної виплати пенсії, у зв'язку з чим заявлені вимоги є безпідставними.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Частина 2 даної норми передбачає що положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача, презюмуються. Отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 22 січня 2014 року у справі №6-151цс13, де Верховний Суд України зробив висновок, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини 1 ст. 1215 ЦК (зокрема, пенсія), за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

Статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» установлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Крім того, чинним законодавством встановлено спеціальний порядок, а саме: згідно з ч. 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4 (далі - Порядок).

Згідно з п. 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо.

Враховуючи, що на момент звернення відповідача з заявою щодо виконання постанови Деснянського районного суду м. Києва від 07.10.2011 року, вказане рішення суду набуло законної сили та не було скасовано, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність недобросовісності в діях відповідача та відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у відповідності до вимог ст. 1212,1215 ЦК України.

Посилання в апеляційній скарзі на обов'язок відповідача повідомити Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва про скасування постанови Деснянського районного суду м. Києва від 07.10.2011 року, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Крім того в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, у відповідності до вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України, щодо інформованості відповідача про скасування вищезазначеної постанови.

Як вірно було зазначено судом першої інстанції, апеляційна скарга на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 07.10.2011 року була подана Управлінням пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва, на якого у відповідності до вимог ст. 27 ЦПК України, покладено обов'язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

З огляду на викладене, оскаржене у справі рішення постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому це рішення не може бути скасованим з підстав що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: