Справа № 740/2434/15
Провадження № 2/740/769/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2015 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд в складі:

головуючого- судді СКАЛОЗУБ О.М.,

при секретарі Полєтавкіній М.О.,

за участі позивача,її представника, відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ніжин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач в заяві і в судовому засіданні просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3, яка народилася 01 листопада 2001 року, актовий запис про народження від 20 листопада 2001 року № 479, зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Ніжинського міського управління юстиції Чернігівської області, посилаючись на слідуючі обставини: 11 травня 2001 року був зареєстрований її шлюб з відповідачем ОСОБА_2

01 листопада 2001 року у них народилася донька ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис № 479 та видано свідоцтво про народження, серія І-ЕЛ № 042921.

18 вересня 2003 року між нею та відповідачем шлюб був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 18.09.2003р., серія 1-ЕЛ № 068261, актовий запис № 46.

З моменту розлучення і по цей час батько ОСОБА_4, ОСОБА_2, бачив доньку лише один раз.

За увесь час окремого проживання з дочкою, відповідач жодного разу не реалізував свого батьківського права на спілкування з дитиною, побачення з нею чи надання йому інформації про ОСОБА_3.

ОСОБА_2 не цікавився життям, потребами та інтересами своєї малолітньої дочки ОСОБА_4, що може свідчити про байдуже ставлення до власної дитини.

Аліменти на її утримання, що були призначені до стягнення рішенням місцевого суду Ніжинського району у справі № 2-313/2003 від 23 липня 2003 року ОСОБА_2 стягувалися лише у період його роботи у TOB "Гранд Вікторія" (м. Київ) з вересня 2003 року по жовтень 2007 року.

Крім стягнених аліментів за вказаний період, ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надавав і не надає по цей час, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Донька не отримує від батька жодного подарунку на день народження, жодної іграшки; ніколи він не приймав участі у забезпеченні дитини при підготовці її до школи.

Жодних вимог щодо виховання та розвитку своєї дитини, відповідачем не виконувалися.

Відповідач по справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків з виховання дитини. Він не цікавився її життям: не відвідував її в дитячому дошкільному закладі, і не відвідує вдома, у Броварській загальноосвітній школі № 2, що підтверджується висновком Органу опіки та піклування Броварської міської ради від 05.05.2015р № 1 -18/286.

Опитаний на засіданні органу опіки та піклування Броварської міскради ОСОБА_2 жодних поважних причин своєї байдужості до виховання власної дочки ОСОБА_4 назвати не зміг.

Все вищезазначене свідчить виключно про одне: відповідач - ОСОБА_2 самоусунувся від виконання батьківських обов'язків.

Представник позивачка адвокат ОСОБА_5М в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у позові.

Відповідач позов не визнав, суду пояснив, що позов вважає необгрунтованим, і таким, що не підлягає до задоволення.

Йогодонька ОСОБА_3 народилася 1 листопада 2001 року, з моменту народження, він піклувався про доньку, матеріально забеспечував сім'ю.

18 вересня 2003 року шлюб між позивачкою та ним був розірваний.

З моменту розлучення він, як батько ОСОБА_3, перші 2 роки вільно спілкувався зі своєю донькою, що суперечить заяві позивачки про те, що він бачив її лише раз. Лише через 2 роки, коли позивачка ОСОБА_1 разом зі своїми батьками почали перешкоджати його зустрічам з донькою, зустрічі ставали дедалі рідшими.

Не дивлячись на те, що мати ОСОБА_4 перешкоджала його зустрічам та нав'язувала дитині думку про «поганого» батька з якихось особистих образ, він завжди піклувався про доньку, купував їй все необхідне і взагалі підтримував фінансово.

Всі його спроби поспілкуватись з дитиною і провести з нею час блокувались з причин майже постійної відсутності матері дитини у місті Ніжині, де дитина проживала до 2012 року разом з бабусею та дідусем (батьками позивачки).

Він ніколи не ухилявся і не збирається ухилятись від своїх батьківських обов'язків. До 31 жовтня 2007 року з нього утримувались аліменти на доньку за виконавчим листом. Крім грошей за виконавчим листом, він додатково допомагав грошима, одежею, їжею та іграшками.

У подальшому позивачка відкликала виконавчий лист. І з цього часу він матеріально утримував доньку добровільно, передавав гроші позивачці та її батькам.

З 2009 по 2014 роки він працював за кордоном, щоб насамперед забезпечити майбутнє дитини, але знову ж таки всі його намагання додзвонитись і поспілкуватись з дитиною не мали успіху, так як мати ОСОБА_4 змінила номер телефону і його намагання дізнатись його через своїх батьків ігнорувались дідусем ОСОБА_3.

З моменту його приїзду до України 25.01.2014 року, згодом йому вдалося дізнатися місцезнаходження дитини та телефон матері (на той час з 2012 року дитина переїхала у Бровари). З червня 2015 року йому нарешті вдалося зустрітись, поспілкуватися та провести час зі своєю дитиною. Вони дуже цікаво провели час, а саме: провели екскурсію «Панорама Києва» на прогулянковому катері по Дніпру, їздили на фунікулері, прогулювались парками та історичними місцями міста Києва, відвідували кафе. Дитина в захваті була від такої подорожі, адже в цих місцях вона булла в перше і катер в її житті також був першим. Під час зустрічі він від неї дізнався останні її вподобання та хобі, він дізнавався про її проблеми, які виникли під час вимушеної зі сторони позивачки перерви в спілкуванні Також наостанок він дав дитині гроші, що знову ж таки суперечить заяві позивачки про те, що він ніколи не бачив дитину з моменту розлучення, не надавав фінансової допомоги, а також не цікавився її життям.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Ніжинської міської ради в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву ,в якій зазначив наступне.

До комісії з питань захисту прав дитини звернулася гр. ОСОБА_1 про надання висновку до суду щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2

До комісії були подані наступні документи: свідоцтво про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; свідоцтво про розірвання шлюбу від 18.09.2003 р., акт обстеження від 18.03.2015р. №66, з якого вбачається, що малолітня проживає разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1; надана характеристика на малолітню ОСОБА_3 яка навчалася в 2012-2013 р. у Броварському навчально-виховному комплексі, навчанням та вихованням дитини займається мама, батька в школі жодного разу не бачили; з 2013 року ОСОБА_3 навчається в Броварській загальноосвітній школі № 2, вихованням та навчанням дитини займається мама та вітчим; протокол бесіди ОСОБА_3 з психологом служби у справах дітей та сім'ї , відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_3 давно не спілкувалася з своїм біологічним батьком, від не цікавиться її життям.

На засіданнях комісії з питань захисту прав дитини двічі розглядались пилось питання надання висновку до суду щодо доцільності позбавлення батьківських крав ОСОБА_2 по відношенню до його дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 був присутній на засіданні комісії, що відбулося 29.04.2015р., та пояснив, що він хотів приймати участь у вихованні дочки, але все ніяк не виходило.

З огляду на вищевикладене орган опіки та піклування Броварської міської ради надав висновок до суду від 05.05.2015р. № 1-18/286 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 батьківських прав щодо його дочки, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1

Суд ,вислухавши сторони,представника позивачки,допитавши свідків та дослідивши наявні матеріали справи і надані докази, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2., її батьками є сторони по справі -ОСОБА_2 та ОСОБА_6

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 18.09.2003 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 розірвано 18.09.2003 року.

16.10.2009 року ОСОБА_6 одружилась з ОСОБА_7 та взяла його прізвище «Онікієнко».

Відповідно до розрахунку ДВС м. Ніжин від 04.07.2015 року станом на червень 2015 року ОСОБА_2 має заборгованість по аліментах перед позивачкою на утримання дитини в розмірі 13 992,10 грн.

Згідно висновку № 1-18/286 від 05.05.2015 року органу опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради відповідно до акту обстеження умов проживання від 18.03.2015 року №66, складеного спеціалістами служби у справах дітей та сім'ї, малолітня ОСОБА_3 разом з матір'ю проживає у однокімнатній квартирі АДРЕСА_2. Для дитини переобладнана окрема кімната. Кімната мебльована: ліжко, шафа. Для проживання та розвитку дитини створені належні умови.

Відповідно до характеристики, наданої директором та класним керівником, малолітня ОСОБА_3 у 2012- 2013 навчальному році навчалася у Броварському навчально-виховному комплексі. Вихованням дитини займалася мати ОСОБА_1 та вітчим ОСОБА_7 ( загинув у зоні АТО). Вони постійно були присутні на батьківських зборах та позакласних заходах. Батько дитини, ОСОБА_2, у школі жодного разу не був, не приймав участі у навчанні та вихованні дитини.

З 2013 року ОСОБА_3 навчається у Броварській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №2. Вихованням дитини займалися ОСОБА_1 та вітчим Вони приділяли належну увагу дитині: завжди були присутні на батьківських зборах, спілкувались з вчителями та класним керівником щодо поведінки та навчання ОСОБА_3. Батько дитини, ОСОБА_2, протягом навчання учениці у школі життям дитини не цікавився, з педагогами не спілкувався.

Відповідно до протоколу бесіди психолога від 09.04.2015 року ОСОБА_3 розповіла, що під час літніх канікул, які вона проводила в селі, сторонні люди вказали на неї її біологічному батькові ( сам він не впізнав доньку) . Тоді, біологічний батько, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння хотів силоміць поспілкуватися з ОСОБА_3, що її дуже налякало. Через кілька років, вона випадково побачила свого біологічного батька на вулиці, але він її не впізнав.

На засіданнях комісії з питань захисту прав дитини двічі розглядались питання щодо надання висновку до суду щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до його малолітньої доньки ОСОБА_3, 01.11.2001р.н. ОСОБА_2 був двічі належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення засідань комісії. На перше засідання ОСОБА_2 не з'явився, пояснивши що їде доглядати за хворою матір'ю. На другому засідання комісії, яке відбулося 29.04.2015 року, ОСОБА_2, був присутній та пояснював, що він хотів приймати участь у вихованні доньки, але все ніяк не виходило.

З огляду на вищевикладене, відповідно до п. 5 статті 19, пп. 2 п.1 статті 164 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування Броварської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до його малолітньої доньки ОСОБА_3, 01.11.2001р.н., у зв'язку з тим, що батько ухиляється від виконання батьківських обов'язків.

Згідно характеристики Ніжинської ЗОШ № 17 на ОСОБА_3 вона навчалась в цій школі з 2007 року по 2012 рік. Її вихованням займались ОСОБА_1 та ОСОБА_7 ОСОБА_2 у школі жодного разу не був присутній і не брав участь в навчанні та вихованні дитини.

Опитана в судовому засіданні дитина ОСОБА_3 суду пояснила, що знає ,що ОСОБА_2 є її біологічним батьком, хоча він з нею не спілкувався, можливо це було в її дитинстві, але вона цього не памятає. Вона вважала своїм батьком ОСОБА_7, який про неї і турбувався, як за рідною.

Вчителька ОСОБА_3 ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона навчала ОСОБА_3 з першого по четвертий класи. Вона жодного разу не бачила в школі ОСОБА_2 На всі шкільні заходи, такі як перший та останні звоники, випускний, на всі родинні свята та ін. до ОСОБА_3 приходили її мати ОСОБА_1 та її відчим ОСОБА_7 В її класі були й інші діти батьки яких розлучені, але на відміну від ОСОБА_2 їх біологічні батьки відвідували школу і цікавились своїми дітьми.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження доводів щодо його участі у вихованні дитини ОСОБА_3, навпаки вони були спростовані дослідженими судом доказами наданими позивачкою, зокрема поясненнями самої ОСОБА_3

Суд критично відноситься до показань свідків ОСОБА_9,ОСОБА_2,ОСОБА_10А і не може їх визнати належними та допустимими доказами,оскільки ОСОБА_9В і ОСОБА_10 є близькими друзями відповідача,а ОСОБА_2О є його рідним братом. Крім того, на підтвердження своїх показань ними не було надано жодного переконливого доказу.

Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ч.2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні.

Відповідно до ст. 164 ч.1,п.2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і підлягають задоволенню,а тому слід позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3., оскільки зазначена міра є виправданою, з огляду на необхідність захистити інтереси дитини.

Керуючись ст.ст.150,157,164 ч.1,п.2 Сімейного кодексу України,ст.ст. 10,11,60,209,212-215,218 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис про народження від 20 листопада 2001 року № 479, зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану Ніжинського міського управління юстиції ,Чернігівської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп.

На рішення може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайсуд апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Скалозуб