Справа № 202/4998/15-ц
Провадження № 2/202/3658/2015
24 вересня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючої судді Зосименко С.Г.
при секретарі Журавльов А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Позивач звернувся у червні 2015 року до суду із позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог в позовній заяві позивач посилався на те, що 12.01.2008 року між ним та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № DND0A800001393, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 6 711,22 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 9,00% на рік з кінцевим терміном повернення 11.01.2013 року. Вимоги до відповідача що випливають із вказаного кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ОСОБА_2 договору поруки. Відповідач ОСОБА_1 зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, у звязку з чим виникла заборгованість станом на 07.05.2015 року у розмірі 29 640,09 доларів США, що складається з: 5 368,01 доларів США - заборгованість за кредитом, 1 158,94 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 1 973,23 - заборгованість по комісії за користування кредитом, 19 717,15 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 11,89 доларів США штраф (фіксована частина), 1 410,87 доларів США штраф (процентна складова). Тому позивач просив стягнути з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № DND0A800001393 від 12.01.2008 року у розмірі 29 640,09 доларів США , що за курсом 21,02 відповідно до службового розпорядження НБУ від 07.05.2015 року складає 623 034 грн. 69 коп. та судові витрати.
Представник ПАТ КБ «Приватбанк» подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № DND0A800001393 від 12.01.2008 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 6 711,22 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 9,00% на рік з кінцевим терміном повернення 11.01.2013 року.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.
Право кредитора, в даному випадку, вимагати від боржника повернення кредиту, передбачене ст. 1050 ЦК України.
Відповідач неналежно виконував умови договору. Згідно з розрахунком банку станом на 07.05.2015 року виникла заборгованість у розмірі 29 640,09 доларів США, що складається з: 5 368,01 доларів США - заборгованість за кредитом, 1 158,94 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 1 973,23 - заборгованість по комісії за користування кредитом, 19 717,15 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 11,89 доларів США штраф (фіксована частина), 1 410,87 доларів США штраф (процентна складова).
Розмір неустойки (пені, штрафів), який визначений банком у заборгованості за вказаним кредитним договором значно перевищує розмір збитків банку, а тому відповідно до положень ч. 3 ст. 551 ЦК України підлягає зменшенню до 5 000 дол.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-100цс/14 від 03 вересня 2014 року, яка є обовязковою для застосування у відповідності до вимог ст. 360-7 ЦПК України.
Щодо стягнення з відповідачів штрафів (фіксованої частини та процентної складової), суд вважає дані вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15, яка, відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України, є обовязковою для всіх судів України, цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконаного обовязку новим, або у приєднані до невиконаного обовязку нового додаткового.
Покладання на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (частина 2 статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Отже, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.
Таким чином, загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 становитиме 13 500,18 доларів США.
Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.
Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Згідно частин 1, 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання.
Порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється , якщо кредитор не предявить вимогу до поручителя протягом одного року від дня укладання договору поруки.
В п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.
Якщо кредитним договором не визначені інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором, строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих коштів має обчислюватися з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком може бути несплата чергового платежу. В разі предявлення вимоги до поручителя, кредитор має звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. Сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником взятих на себе зобовязань перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобовязань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України.
За своєю правовою природою строк, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК є преклюзивним (припиняючим). Його закінчення є підставою для припинення поруки, цей строк не може бути поновлено, зупинено чи перервано з підстав, передбачених статтями 263, 264, ч. 5 ст. 267 ЦК України.. Враховуючи те, що строк поруки не є строком порушеного права, а строком існування самого зобовязання поруки, права кредитора і обовязок поручителів по його закінченню припиняються, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого за межами передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України строку, бо з його закінченням припиняється матеріальне право.
Вимоги до відповідача що випливають із вказаного кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачкою ОСОБА_2 договору поруки від 12.01.2008 року.
Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість за кредитним договором почала виникати з січня 2009 року. З даним позовом до суду банк звернувся 05 червня 2015 року. Таким чином, відсутні правові підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 як поручителя.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 на його користь пропорційно задоволеним вимогам.
Керуючись ст. ст. 61, 124 Конституції України, Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», правовими позиціями викладеними в Постанові Верховного Суду України у справі № 6-100цс/14 від 03 вересня 2014 року, Постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс/15, ст. ст. 16, 526, 549, 551, 553-554, 610, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 56, 79, 84, 88, 208, 209, 212-215, 224-226, 360-7 ЦПК України,-
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № DND0A800001393 від 12.01.2008 року у розмірі 13 500,18 доларів США, що складає 283 773 грн. 78 коп., що складається з: 5 368,01 доларів США - заборгованість за кредитом, 1 158,94 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 1 973,23 - заборгованість по комісії за користування кредитом, 5 000 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» сплачений судовий збір у розмірі 2 837 грн. 74 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк, з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя С.Г. Зосименко