Справа № 308/2184/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

15 липня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Ігнатюка Б.Ю. і Мацунича М.В.,

при секретарі: Козакова М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 08 квітня 2015 р. за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Васіловки Вікторії Олександрівни та ОСОБА_4 про скасування виконавчого напису, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу - Васіловки В.О., та ОСОБА_4 в лютому 2014 р.

Просив скасувати вчинений приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Васіловкою В.О. виконавчий напис від 12.05.2009 р. за реєстраційним № 444 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 677090.85 грн.

На обґрунтування зазначав про неправильне учинення цієї нотаріальної дії.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 08.04.2015 р. у задоволенні позову відмовлено (Т.1 а.с.228-231).

Апелянт просить скасувати це рішення та ухвалити нове про задоволення позову. Доводить про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення судом норм матеріального права. Указує, що в порушення чинного законодавства у виконавчому написі були зроблені виправлення і дописки. Про це він дізнався лише в лютому 2014 р.

Письмових заперечень або пояснень на скаргу відповідачі не подали, проте в судовому засіданні їх представник - адвокат Гончаров В.В., не визнав скарги як безпідставної і просить залишити рішення суду без змін як законне та обґрунтоване.

Суд першої інстанції виходив із того, що при вчиненні виконавчого напису від 12.05.09 р. приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Васіловка В.О. діяла в межах своїх повноважень, визначених Законом України «Про нотаріат» та Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, тобто правомірно. Останнє підтверджується висновками апеляційного суду Закарпатської області, викладеними в рішенні від 05.11.13 р., яке набрало законної сили та є чинним, прийнятим за результатами перегляду рішення суду першої інстанції від 31.05.13 р.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення - залишенню без змін, із таких мотивів.

Установлено, що 08.08.08 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено нотаріально посвідчений договір позики терміном до 07.11.08 р., за умовами якого останній отримав 404000 грн. позики, що на день укладення договору складало 83394 долари США.

12.05.09 р. нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Васіловкою В.О. був учинений виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 444 (а.с.25), а 19.05.09 р. - відкрито виконавче провадження (а.с.20).

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства ( ч.2 ст. 15 ЦПК України).

Так, ч.12 ст. 110 ЦПК України передбачено розгляд справ за позовами до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Спір про право, оснований на вчиненій нотаріальній дії, розглядається судом у порядку позовного провадження. Спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса майна (грошей) розглядається судом за позовом боржника до стягувача.

Таким чином, виконавчий напис може бути визнаний лише таким, що не підлягає виконанню.

З цього приводу колегія суддів відмічає, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав у виді скасування виконавчого напису не має правового підґрунтя.

Слід також зазначити, що звертаючись до суду із цим позовом, ОСОБА_2 указував на те, що ОСОБА_4 подала заяву нотаріусу про вчинення виконавчого напису, зміст якої не відповідає вимогам Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а нотаріус діяв із порушеннями цієї інструкції та з порушеннями Закону України «Про нотаріат», зокрема: у заяві про вчинення виконавчого напису нотаріусом не перевірено анкетні дані позивача; між сторонами був спір про розмір заборгованості, про що свідчить звернення ним 05.05.09 р. до суду із позовом про визнання договору позики недійсним; нотаріус у виконавчому написі здійснив виправлення.

Однак, цим доводам уже було надано правову оцінку в рішенні апеляційного суду Закарпатської області від 05.11.13 р. за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 01.06 13 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Васіловки В.О. та ОСОБА_4 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, закриття виконавчого провадження і звільнення з-під арешту майна (рішення набрало законної сили, є чинним і має преюдиціальне значення).

Зокрема, цим рішенням установлено, що на момент учинення оспорюваного виконавчого напису відповідачем ОСОБА_4 було подано всі документи, яких вимагало чинне законодавство для вчинення виконавчого напису та які були доказом безспірності заборгованості й прострочення виконання зобов'язання ОСОБА_2 відповідно до умов договору позики. Оскільки заперечень від ОСОБА_2 на пропозицію нотаріуса сплатити борг не надходило, встановлення суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, було передбачено Договором позики від 08.08.08 р. та пунктом 289 Інструкції, тому підстав вважати про наявність спору між ОСОБА_2 і ОСОБА_4 у нотаріуса не було. Не могло бути відомо як нотаріусу так і ОСОБА_4 про звернення ОСОБА_2 до суду з позовом про визнання договору позики від 08.08.2008 недійсним, оскільки провадження у цій справі було відкрито лише 12.05.09 р. - у день вчинення виконавчого напису. 22.05.09 р. і 14.09.09 р. ОСОБА_4 подавала нотаріусу заяви про внесення виправлень до тексту виконавчого напису, вчиненого 12.05.09 р. за реєстровим № 444 на договорі позики від 08.08.08 р. - про уточнення дати та місця народження ОСОБА_2 Відповідні виправлення були внесені приватним нотаріусом Васіловкою В.О. у порядку, передбаченому Інструкцією, та скріплені її підписом і печаткою (Т.1, а.с.59-62).

Отже, позивач уже звертався до суду із позовом, однією із вимог якого було визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню і в цьому позові йому рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 05.11.13 р. було відмовлено.

За правилами ст. 303 ч.1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не ставлять під сумнів наведені докази, що згідно з вимогами ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303 ч.1, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

2. Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 08 квітня 2015 р. залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: