Справа № 461/5690/15-ц
Провадження № 4-с/461/49/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.09.2015

Галицький районний суд м. Львова

в складі :

головуючого - судді Радченка В.Є.,

при секретарі - Домашовець М.Ф.

з участю:

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

державного виконавця Галицького ВДВС Львівського МУЮ ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_4, на дії державного виконавця-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою на дії державного виконавця. В обґрунтування заявленої скарги посилається на те, що на підставі рішення Галицького районного суду м. Львова від 05.03.2008 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 21.07.2008 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_5, в розмірі 500 гривень, починаючи з 14 грудня 2007 року до досягнення сином повноліття. На підставі вказаного рішення 23.09.2008 року Галицьким районним судом було видано виконавчий лист. 26 січня 2015 року державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_3 була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах виконавчого провадження №2-1057. Державний виконавець наклав арешт на все майно боржника в тому числі і на квартиру, що знаходиться по вул. Чорноморська, 1/15 м.Львова та належить боржнику ОСОБА_1 Вважає, що вказана постанова державного виконавця Білого А.М. про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 26 січня 2015 року винесена з грубим порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та інших актів законодавства, які регулюють питання випадків, підстав та умов накладення арешту на майно під час примусового виконання виконавчого документу. Просить суд визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Галицького ВДВ ЛМУЮ ОСОБА_3 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26 січня 2015 року.

Заявник та його представник в судовому засіданні скаргу підтримали та надали аналогічні пояснення викладенні у скарзі. Просять скаргу задовольнити.

Державний виконавець Галицького ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_3 в судовому засіданні проти скарги заперечив та пояснив, що боржнику було відомо про рішення Галицького районного суду м.Львова, що підтверджується квитанціями про часткову сплату аліментів. Вважає, що немає підстав для скасування постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 26.01.2015 року. Просить у задоволенні скарги відмовити.

Представникзаінтересованої особи ОСОБА_4, ОСОБА_6В,. в судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, про причини своєї не явки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 5 ст. 76 ЦПК України вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі. Таким чином, заінтересована особа ОСОБА_4 також вважається повідомленою про час та місце розгляду справи належним чином.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на підставі рішення Галицького районного суду м. Львова від 05.03.2008 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 21.07.2008 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_5, в розмірі 500 гривень, починаючи з 14 грудня 2007 року до досягнення сином повноліття.

23.09.2008 року Галицьким районним судом було видано виконавчий лист №201057 на підставі рішення від 05.03.2008 року.

26 січня 2015 року державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_3 була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах виконавчого провадження №2-1057.

На підставі п.1 постанови про накладення арешту на майно, державний виконавець наклав арешт на все майно боржника в тому числі і на квартиру, що знаходиться по вул. Чорноморська, 1/15 м. Львова та належить боржнику ОСОБА_1

Відповідно до ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Згідно з ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешту розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Виявлені під час опису цінні папери, ювелірні та інші побутові вироби із золота, срібла, платини і металів платинової групи, дорогоцінного каміння і перлів, а також лом і окремі частини таких виробів, на які накладено арешт, підлягають обов'язковому вилученню і не пізніше наступного робочого дня передаються на зберігання установам Національного банку України,які зобов'язані прийняти їх на безоплатній основі. Арешт на цінні папери накладається в порядку,встановленому законодавством про депозитарну систему України.

В порушення вищеперелічених вимог, державним виконавцем Галицького ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_3 не вирішено питання про накладення арешту на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності і одразу накладено арешт на все майно боржника. Також державний виконавець попередньо не надав можливості визначити боржнику на яке майно необхідно в першу чергу звертати стягнення, оскільки у заявника крім квартири №15, що знаходиться на вул. Чарномській, 1 у м.Львові є і інше майно, на яке може бути звернено стягнення, зокрема транспортний засіб BMW 316, 1985 року випуску. Вартість майна на яке було накладено державним виконавцем арешт значно перевищує суму заборгованості, яка підлягає стягненню з боржника.

Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_3 про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження є неправомірною, винесена з порушенням вимог ст.ст. 52, 57 Закону України «Про виконавче провадження, і тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 383-388 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_4, на дії державного виконавця задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 26.01.2015 р. по виконавчому провадженню ВП №45665061 про арешт майна боржника ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом п′яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: Радченко В.Є.