Справа № 442/1792/15-ц
Провадження № 6/442/25/2015
УХВАЛА

Іменем України

11 березня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Івасівки А.П.

при секретарі - Тацишин Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі подання державного виконавця Харів М.І., погодженого з начальником відділу державної виконавчої служби Відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ :

Старший Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції, звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1.

В обґрунтування подання покликається на те, що на виконанні у ВДВС Дрогобицького МРУЮ знаходиться виконавчі провадження № 44308131 з виконання виконавчого листа №2-3271/09, виданого 17.07.2014 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 88064,30 грн. заборгованості.

Державний виконавець відділу ДВС Дрогобицького МРУЮ на розгляд подання не з'явився, подавши клопотання про розгляд такого без його участі.

Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що подання слід задоволити, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно дост.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст.313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у Цивільному кодексі України до особистих немайнових прав фізичної особи (кн. друга ЦК), а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (гл. 21 кн. другої ЦК). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Встановлено, що на примусовому виконанні у ВДВС Дрогобицького МРУЮ перебуває виконавчий лист №2-327і/09, виданого 17.07.2014 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 88064,30 грн. заборгованості з приводу чого 08.08.2014 року відкрито виконавче провадження, надано добровільно виконати рішення суду в термін до 14.08.2014 року.

Згідно поштового повідомлення про вручення вбачається, що 21.08.2014 року, ОСОБА_1, вручено поштове відправлення ВДВС Дрогобицького МРУЮ з вищевказаною ухвалою про відкриття виконавчого провадження.

Однак, станом на 05.03.2015 року вказане рішення суду не виконується.

Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна за боржником нерухомого майна не числиться.

Згідно відповіді Управління ПФУ в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі від 08.08.2014 року № НОМЕР_1 боржник не числиться на обліку в Управлінні ПФУ в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі як пенсіонер.

Згідно відповіді Державної податкової служби України № НОМЕР_2 за боржником рахунки в банківських установах відсутні. Доходів не отримує.

Згідно наданою Державною прикордонною службою України витягу з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули кордон України» від 21.01.2015 року , громадянин України ОСОБА_1 неодноразово перетинав кордон України.

Згідно п. 5 ч.1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязання.

Відповідно до Судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Верховного суду України від 01.02.2013 року ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов'язання заходів визначається судом.

Поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що державним виконавцем вчинено достатньо виконавчих дій, та надано суду докази на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобовязань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання, зокрема направлено ВДВС на адресу боржника виклику-попередження , 15.09.2014 року Державним виконавцем винесено постанову про привід боржника через органи внутрішніх справ, згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в порядку державних виконавців відсутні відомості про наявність нерухомого майна, згідно даних Управління ПФУ в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі від 08.08.2014 року боржник ОСОБА_1 не числиться на обліку як пенсіонер, згідно даних Державної податкової служби України за боржником рахунки в банківських установах відсутні, згідно даних державної прикордонної служби України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 періодично здійснював виїзд за кордон; дії державного виконавця з приводу виконання судового рішення не оскаржені, з заявами про неможливість виконання рішення суду боржник не звертався, тому подання слід задоволити.

Керуючись ст. ст. 217, 209, 210, 377-1 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця Харів М.І. погодженого з начальником відділу державної виконавчої служби Відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, -задоволити.

Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_1 -, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, громадянина України, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, №2-3271/09 за яким 17.07.2014 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 88064,30 грн. заборгованості.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Івасівка А.П.