Справа № 524/4109/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.15 року, Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді Предоляк О.С.

при секретарі Коваль Т.М.,

з участю позивача - ОСОБА_1М, її представника ОСОБА_2В, відповідача ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, стягнення додаткових витрат та пені, -

В С Т А Н О В И В:

13 травня 2015 року до суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину та пені.

Зазначає, що від зареєстрованого шлюбу з відповідачем ОСОБА_3 має двох неповнолітніх доньок: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 06 березня 2012 року з ОСОБА_3 стягнуто кошти на користь ОСОБА_1 на утримання доньок в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 лютого 2012 року, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Вказує, що на даний момент змінились обставини, а саме: син відповідача від першого шлюбу, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3, який на момент винесення рішення Кременчуцьким районним судом Полтавської області, перебував на утриманні відповідача, досяг повноліття. Також, неповнолітня донька сторін по справі, ОСОБА_5, з 01 вересня 2014 року навчається на платній основі. Розмір оплати навчання становить 8000 грн. за один навчальний рік, тривалість навчання 4 роки. Зазначає, що стан здоров"я ОСОБА_6 погіршився.

Крім того, у зв"язку з несвоєчасною сплатою ОСОБА_3 аліментів, утворилась заборгованість, яка станом на 14 травня 2015 року становить 5163,77 грн. Розмір пені, розрахунок якої долучений до матеріалів справи за період серпень 2014 року -лютий 2015 року становить 5 000 грн.

Після неодноразової зміни позовних вимог позивач остаточно просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх доньок: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред"явлення позову і до досягнення доньками повноліття; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 19 300 грн.; пеню за прострочення по сплаті аліментів в сумі 5 000 грн. та судові витрати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримує позов зі змінами, просить задовольнити. Зазначає, що для цього позивачем надані всі наявні докази.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов в частині стягнення з нього на користь позивача ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 додаткових витрат визнає в сумі 4000 грн., а саме: 1/2 частину сплаченої ОСОБА_1 вартості за один рік навчання доньки ОСОБА_5 у навчальному закладі. Щодо інших позовних вимог заперечує. Пояснив, що після звільнення з ТОВ «Кремінь» з 30 листопада 2012 року не має постійного місця роботи. Разом з ним проживають його син, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, якйи продовжує навчання та потребує допомоги та матір ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, пенсіонер, людина похилого віку, які перебувають на його утриманні. Зазначає, що оплачує позику, яку отримав у 2013 році для купівлі житла донькам. Наголошує, що не ухиляється від сплати аліментів, відвідує доньок, дарує їм подарунки, надає іншу матеріальну допомогу.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 підтримує письмові заперечення. Пояснює, що позивачем на обгрунтування позову щодо зміни розміру аліментів, стягнення пені не надано належних і допустимих доказів.

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши і проаналізувавши наявні письмові докази по справі і давши їм належну оцінку, приходить до наступних висновків.

Відповідно ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч.6 ст.12 зазначеного Закону батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

Отже, дитина має право на належне утримання з боку батьків і останні несуть відповідальність за невиконання своїх батьківських обов'язків.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, необхідно зазначити наступне.

Неповнолітня донька сторін по справі, ОСОБА_5, з 01 вересня 2014 року навчається у Комунальному вищому навчальному закладі 1-го рівня акредитації Полтавської обласної ради «Кременчуцький медичний коледж» імені ОСОБА_9. Загальна вартість освітньої послуги становить 32 000 грн., відповідно до типового договору № 25 про навчання від 12 серпня 2014 року. У п 4.2 Договору передбачено внесення плати замовником безготівкою : за періоди вересень -січень 4 000 грн., лютий- червень - 4 000 грн. Плата вноситься до 25 числа місяця, що передує розрахунковому періоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 Сімейного Кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливим обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо).

Згідно ч. 2 ст. 185 Сімейного Кодексу України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

У даних положеннях Сімейного Кодексу України йдеться про особливі обставини, які можуть бути зумовлені не лише хворобою, а й фактичними, позитивними, бажаними факторами.

Неповнолітня донька сторін ОСОБА_5 виявила певні здібності в навчанні, потяг до медицини, вже здобуває освіту, навчається сестринській справі, а це, на думку суду, можна вважати особливими обставинами - сприянням розвитку та певних здібностей у дитини.

Пунктом п. 2 ч. 2 ст. 185 СК України визначено, що додаткові витрати на дитину можуть фінансуватись наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

На підставі вище викладеного, визнання позову відповідачем в частині необхідності стягнення додаткових витрат на утримання доньки, суд приходить до висновку що в частині стягнення додаткових витрат на користь позивача ОСОБА_1 з відповідача ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 12 000 грн. Так, ОСОБА_5 народилась 21 червня 1999 року . Половина суми вартості навчання складає 32 000 грн. /2=16 000 грн.) Стягнення додаткових витрат відповідно ст. 185 СК України відбувається до досягнення дитиною повноліття, а саме до 21 червня 2017 року, то сума, яка підлягає стягненню становить 12000 грн. (16000 4000 грн. період навчання з 2017 року по 30 червня 2018 року в частині яких необхідно відмовити).

Щодо позовної вимоги позивача про стягнення пені за прострочення по сплаті аліментів, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст.. 196 ч 1 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки(пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Пунктом 22 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.

Станом на 14.05.2015 року існує заборгованість згідно розрахунку державного виконавця проти якого сторони не заперечували та вірність якого визнав відповідач в судовому засіданні, в розмірі 5 163, 77 грн. Зазначена заборгованість нарахована державним виконавцем у зв'язку з примусовим виконанням судового рішення про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача.

Обґрунтовуючи неможливість сплачувати аліменти за період у який утворилась заборгованість, відповідач стверджував, що він не має постійного місця роботи, який би давав йому можливість своєчасно і в повній мірі сплачувати аліменти.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач тяжкими хворобами не хворіє, за станом здоров'я може працювати, інших утримань по виконавчим листам не має, доказів щодо існування обставин, які б мали істотне значення для звільнення від сплати заборгованості, відповідач суду не надав.

Згідно розрахунку, наданого позивачем, з врахуванням квитанцій про сплату аліментів, наданих відповідачем у судовому засіданні за березень, квітень та травень у сумі 500 грн, розмір неустойки за прострочення сплати аліментів становить 5000 грн., який і підлягає стягненню у межах позовних вимог.

Наявність у відповідача боргових зобов"язань, утримання матері та сина не звільняє його від сплати аліментів та не має правового значення. Натомість вказані обставини слугують підставою для звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Щодо зміни розміру аліментів, визначених рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 06.03.2012 року.

Так, судом встановлено, щорішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 06 березня 2012 року з ОСОБА_3 стягнуто кошти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх доньок : ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з з 09 лютого 2012 року, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 зазначила, що підставою для збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання двох доньок з 1/3 частини з усіх видів доходів на аліменти у твердій грошовій сумі - 1000 грн. на кожну дитину є те, що відповідач втратив постійне місце роботи, стабільний, щомісячний заробіток, що підтверджується копією витягу з трудової книжки відповідача.

Ні позивач, ні її представник не надали суду жодного доказу на підтвердження зміни матеріального або сімейного стану, погіршення стану здоров"я одержувача аліментів, незважаючи на зазначення вказаної обставини у позові, та того, що відповідач має мінливий, нестабільний дохід, частину доходу одержує в натурі, що є передумовою визначення розмиру аліментів у твердій грошовій сумі.

На підставі наведеного, в цій частині в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України.

Відповідно до ст. ст. 84, 88 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до судових витрат серед іншого належать витрати на правову допомогу. На підтвердження понесених судових витрат за правову допомогу суду надано розрахунок таких витрат та квитанцію щодо сплати позивачем витратна правову допомогу у розмірі 2 000 грн. Також, позивачем сплачено судовий збір у сумі 243, 60 грн. Таким чином, враховуючи розмір понесених позивачем судових витрат, які складають 2 243, 60 (2 000 + 243, 60) позовні вимоги задоволені на 69, 96% стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 1569, 60 грн.

Керуючись ст. ст. 185, 192,196 СК України, ст. ст. 14, 57 59, 60, 61, 88, 208, 209, 212 215, 218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 12 000 ( дванадцять тисяч ) грн., неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 5 000 (п"ять тисяч ) грн. та у повернення судових витрат : 1569, 60 (одна тисяча п"ятсот шістдесят дев"ять, 60)грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги на рішення протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом Полтавської області.

Суддя: