Справа № 146/856/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"20" липня 2015 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря Слободянюк Т.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Томашпіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що в вересні 1996 року позивач зареєструвала шлюб із ОСОБА_2, який згодом було розірвано 10 січня 2002 року.

Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на утриманні позивача. Відповідач ОСОБА_2 добровільно сплачувати аліменти на утримання дитини відмовляється.

На даний час ОСОБА_4 навчається в Одеській Духовній Семінарії та потребує матеріальної допомоги, оскільки в навчальному закладі він стипендію не отримує, проживає за рахунок позивача. Дитина має потребу в придбанні засобів гігієнічного захисту, продуктів харчування, одягу, канцелярських виробів, коштів на оплату громадського транспорту.

На даний час позивач не працює їй важко забезпечувати належний матеріальний стан сина, оскільки на її утриманні перебувають ще двоє малолітніх дітей від другого шлюбу.

Враховуючи наведене, позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до припинення навчання, а у разі продовження навчання, до досягнення 23 років, починаючи стягнення з 01 липня 2015 року.

В подальшому ОСОБА_1 позовні вимоги зменшила, просила стягувати аліменти на її користь на утримання сина у розмірі 1/7 частини всіх видів доходів відповідача, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення ОСОБА_5 23 років або до закінчення навчання.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, однак надіслала на адресу суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує протии їх задоволення.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не зявилися в судове засідання.

Розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що у сторін є син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.5).

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-АМ № 071828 від 10 січня 2002 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.4).

Як вбачається із довідки Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області № 290 від 01 липня 2015 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно проживає та знаходиться на утриманні ОСОБА_1 (а.с.9).

Згідно довідки Одеської Духовної Семінарії № 103 від 25.05.2015 року ОСОБА_5 переведений на другий курс денного відділення Одеської Духовної Семінарії. Термін навчання з 01.09.2013 року по 07.06.2015 року (а.с.7).

Крім того в довідці зазначено, що студенти Семінарії на державному забезпеченні не знаходяться, пільги та стипендії їм не надаються.

Як вбачається із витягу з наказу № 39 від 25 травня 2015 року, виданого КУ «Томашпільська центральна районна лікарня», ОСОБА_1 звільнено з 01.06.2015 року з посади медичної сестри інфекційного відділення (а.с.6).

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отже, враховуючи обставини справи та те, що позов відповідачем визнано, суд вважає визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5 аліменти у розмірі 1/7 частини всіх видів доходів, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення ОСОБА_5 23 років або до закінчення навчання.

На підставі ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред'явлення позову, тобто у даній справі з 01 липня 2015 року.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 243,60 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статями 182, 191, 199, 200 СК України, статями 10, 15, 57-62, 64, 212-215, 218, 294, 367 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 накористь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/7 частини всіх видів доходів, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 01 липня 2015 року до досягнення ОСОБА_5 23 років або до закінчення навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 243,60 грн. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.В. Скаковська