Справа № 466/9160/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2015 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої судді Глинської Д.Б.

при секретарі Чичерській М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Львівської міської ради, треті особи Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, Львівське комунальне підприємство «Тополя - 406», ОСОБА_3, про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради,

в с т а н о в и в :

22 грудня 2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, який в процесі розгляду справи було уточнено та змінено підстави позову до Виконавчого комітету Львівської міської ради, треті особи Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, ЛКП «Тополя - 406», ОСОБА_3, про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради.

Заяву мотивують тим, що 19.07.2013 року Виконавчий комітет Львівської міської Ради прийняв рішення № 598 «Про укладення договору житлового найму на квартиру № 133 у будинку № 11 на вул. І. Миколайчука». Як вбачається з п. 1 рішення від 19.07.2013р. № 598 житловому приміщенню - за адресою АДРЕСА_1 - в якому позивачі зареєстровані і використовували за призначенням до 19.07.2013р., і використовують та зареєстровані по даний час надано статус житлової квартири. Пунктом 2 та пп. 3.1 п. 3 зазначеного рішення зобовязано Шевченківську районну адміністрацію укласти договір житлового найму з гр. ОСОБА_3, а гр. ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 переселити з ліжко-місць та здійснити перереєстрацію в інших кімнатах, що мають статус гуртожитку, тобто без надання іншого постійного жилого приміщення. Вважають, що таке рішення Виконавчого комітету Львівської міської Ради від 19.07.2013р. № 598 не відповідає Конституції України та Законам України, зокрема п. 1, п. 2 та пп. 3.1 п. З Рішення № 598 від 19.07.2013р., суперечать ст. 19, 21, 24, 33, 47 Конституції України, ст. 9, 58, 61, 109 ЖК України, ст. 2 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», ч. 1 ст. 19 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», та порушують Конституційне право на житло ОСОБА_1, ОСОБА_4,ОСОБА_5, а так само права громадян, які проживають в кім. № 94, № 101, № 115, в зв'язку з наведеними обставинами просять позов задовольнити рішення Виконавчого комітету Львівської міської Ради № 598 від 19.07.2013 року просять скасувати.

В судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Просили задовольнити їх вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечала, просила відмовити в його задоволенні.

Третя особа ОСОБА_3 та її представник в судовому засіданні проти позову заперечили з підстав, що зазначені в долученому до матеріалів справи письмовому запереченні. Просили в задоволенні позову відмовити.

Представники третіх осіб Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради та ЛКП Тополя 406 в судовому засіданні проти позову заперечили, просили в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши думку учасників процесу, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з таких мотивів.

19.07.2013 року виконавчим комітетом Львівської міської ради прийняте рішення № 598 «Про укладення договору житлового найму на квартиру № 133 у будинку № 11 на вул. І. Миколайчука», згідно якого: «З метою впорядкування проживання мешканців приміщень 7-9 поверхів гуртожитку у будинку N9 11 на вул. ОСОБА_6, реалізації конституційного права на житло, розглянувши звернення громадянки ОСОБА_3 від 21.05.2013 року, вирішено, згідно п. 1. Надати статус житлової квартири, приміщенню № 133 гуртожитку у будинку № 11 на вул. ОСОБА_6, п. 2. Шевченківській районній адміністрації укласти договір житлового найму з громадянкою ОСОБА_3 на квартиру № 133, що складається з однієї кімнати (житл. пл. 16,9 кв. м), спільної кухні та спільних комунальних вигод, у будинку № 11 на вул. ОСОБА_6, на одну особу, п. 3. Львівському комунальному підприємству Тополя-406: 3.1. Переселити з ліжко-місць та здійснити перереєстрацію громадян у будинку № 11 на вул. ОСОБА_6: ОСОБА_1 - з кімнати № 133 у кімнату № 94, ОСОБА_4 - з кімнати №133 у кімнату №101 ОСОБА_5 - з кімнати № 133 у кімнату № 115, 3.2. Внести зміни до відповідної документації згідно з цим рішенням».

Згідно розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 06.11.2002 року № 1354, оформлено право комунальної власності на будівлю гуртожитку на вул. І. Миколайчука, 11 (п. 1). На підставі цього розпорядження відділом приватизації державного житлового фонду Шевченківського району оформлено і видано свідоцтво про право власності на зазначений обєкт.

09.03.2006 року згідно наказу управління охорони здоровя Львівської міської ради № 55-В «Про створення міжлікарняної комісії по закріпленню житла у гуртожитку по вул. Миколайчука, 11 у м. Львові» було створено вказану комісію та затверджено її особовий склад.

Відповідно до рішення виконавчого комітету міської ради від 23.03.2006 року № 396 «Про зміну статусу гуртожитку комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги та оформлення договорів житлового найму мешканцям будинку №11 на вул. І.Миколайчука» (зі змінами згідно з рішенням виконкому від 03.10.2008 року № 1049 «Про розгляд протесту прокурора м. Львова від 01.09.2008 № 786 вих») вирішено:

1. Надати статус житлового будинку 1-6 поверхам будівлі на вул. І.Миколайчука, 11 для проживання сімей.

2. Надати статус гуртожитку. для проживання одиноких 7-9 поверхам будівлі на вул. І.Миколайчука, 11.

3. Львівській комунальній міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги спільно з Шевченківською районною адміністрацією укласти договори житлового найму з мешканцями, які проживають та зареєстровані у квартирах будинку № 11 на вул. ОСОБА_6.

Законність вказаного рішення виконавчого комітету міської ради встановлена висновками колегії суддів Вищого адміністративного суду України згідно ухвали від 12.04.2011 року у справі № К-27664/10.

Згідно «Положення про порядок приймання-передачі державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій, у власність територіальної громади м. Львова», затвердженого ухвалою міської ради від 29.04.2004 № 1245, передачі у власність територіальної громади м. Львова підлягають житлові будинки та гуртожитки відомчого житлового фонду (п. 4). Власники гуртожитків можуть ініціювати передачу гуртожитку у власність територіальної громади м. Львова після зміни статусу гуртожитку на житловий будинок та закріплення у ньому житла (п. 4.1.2).

Відтак, вказані рішення визначили утворення 2-х містобудівних одиниць (житлового будинку і гуртожитку) у межах будівлі по вул. Миколайчука, 11 в м. Львові.

Наказом управління охорони здоровя Львівської міської ради від 20.04.2006 року № 106-В «Про міжлікарняну комісію по закріпленню житла у гуртожитку по вул. Миколайчука, 11 у м. Львові» встановлено вважати наказ УОЗ ЛМР від 09.03.2006 р. № 55-В таким, що втратив чинність, головному лікарю ЛШМД взяти до виконання рішення виконкому від 23.03.2006 р. № 396.

06.11.2006 року УОЗ ЛМР видано наказ № 325-В «Про створення міжлікарняної комісії щодо розгляду проблемних питань у будинку № 11 (гуртожитку ЛШМД) на вул. І.Миколайчука», якій, на виконання протокольного рішення комісії Львівської міської ради від 26.10.2006 р. з розгляду проблемних питань у житловому будинку №11, вул. І.Миколайчука, доручено переглянути обґрунтованість проведеного розподілу житла, при необхідності завершити перерозподіл житлових приміщень до 30.12.2006 р. Відповідно до протоколу №2 засідання міжлікарняної комісії по розгляду проблемних питань у будинку № 11 (гуртожиток) по вул. ОСОБА_6 від 04.12.2006 р., на засіданні комісії було розглянуто проблемне питання надання нежитлових приміщень (перший поверх), перезакріплення ліжко-місць за медустановами на 7-8-9 поверхах.

В силу рішення виконавчого комітету міської ради від 16.05.2008 року № 400 «Про передачу житлового будинку № 11 на вул. ОСОБА_6 з балансу Львівської комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги на баланс ЛКП Тополя-406», Львівська комунальна міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги передала, а Львівське комунальне підприємство «Тополя-406» прийняло на баланс та технічне обслуговування житловий будинок №11 на вул. ОСОБА_6 (п. 1).

З наведеного вбачається, що рішення виконавчого комітету міської ради від 23.03.2006 року № 396 «Про зміну статусу гуртожитку комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги та оформлення договорів житлового найму мешканцям будинку № 11 на вул. І.Миколайчука» та від 03.10.2008 № 1049 «Про розгляд протесту прокурора м.Львова від 01.09.2008 №786 вих» були підставою для прийняття оскаржуваного позивачами рішення виконавчого комітету міської ради від 19.07.2013 року №598 «Про укладення договору житлового найму на квартиру № 133 у будинку № 11 на вул. І.Миколайчука».

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти ради, міського голови, виконавчого комітету міської ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обовязковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, обєднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

У п. 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2009 від 16.04.2009 року у справі № 1- 9/2009 за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частини першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) встановлено, що в Основному Законі України передбачено форми та засоби реалізації права територіальних громад на місцеве самоврядування і вказано, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обовязковими до виконання на відповідній території (частина перша статті 144). Конституційним повноваженням органів місцевого самоврядування є самостійне вирішення питань місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обовязковими до виконання на відповідній території.

Відтак, зазначені рішення виконавчого комітету міської ради від 23.03.2006 № 396 та від 03.10.2008 № 1049 в силу ст. 144 Конституції України та ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», є обовязковим до виконання.

Із наведеного слідує наявність законних підстав для прийняття зазначеного ненормативного правового акту - рішення виконавчого комітету міської ради від 19.07.2013 року № 598.

Квартира/кімната № 133 по вул. Миколайчука, 11 в м. Львові, розташована на 9-му поверсі, себто в межах гуртожитку для проживання одиноких.

Приміщення вказаної квартири не розташовані в окремому підїзді (секції) жилого будинку. А відтак, на думку суду саме ОСОБА_3, як одинока, володіє переважним правом на надання їй (закріплення за нею) вказаної квартири.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 14 ЖК УРСР, виконавчі комітети міських рад у межах і в порядку, встановлених законодавством, цим Кодексом та іншими актами законодавства, на території міста здійснюють контроль на підприємствах, в установах, організаціях за станом обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов (стаття 41), а також за правильністю розподілу жилих приміщень.

В силу ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», що є одним із джерел правового регулювання питань забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків, забезпечення реалізації конституційного права на житло мешканців гуртожитків, на яких поширюється дія цього Закону, органи місцевого самоврядування у житловій сфері здійснюють володіння, використання, управління, експлуатацій: переданих територіальним громадам згідно з цим Законом гуртожитків (майнових комплексів) (безпосередньо чи через визначеного виконавчим органом ради управителя), організовують їх упорядкування, визначають управителів гуртожитків, а також виконавців житлових і комунальних послуг, вживають необхідних заходів, у межах наданих повноважень, щодо забезпечення, збереження та використання житлового фонду гуртожитків незалежно від форми власності відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 61 ЖК УРСР, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», органи місцевого самоврядування у житловій сфері щодо приватизації громадянами житла у гуртожитках укладають та розривають договори найму житла у гуртожитках, що є власністю відповідних територіальних громад.

Відтак, на думку суду Виконавчий комітет міської ради діяв на підставі, у межах наданих йому делегованих повноважень та у спосіб, то передбачені Конституцією та законами України з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мали значення для прийняття рішення; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом; пропорційно; своєчасно, та правомірно виніс оскаржуване рішення.

Покликання позивачів на неврахування відповідачем їхнього права на участь у процесі прийняття рішення є безпідставними, оскільки не обґрунтовані жодними доказами створення перешкод чи встановлення обмежень позивачам щодо їхньої участі у засіданні виконавчого комітету міської ради від 19.07.2013 року. Окрім того, «Регламентом виконавчого комітету Львівської міської ради» (п. 1.4), затвердженим рішенням виконавчого комітету міської ради № 1438 від 26.12.2006, та «Положенням про виконавчий комітет Львівської міської ради», затвердженим рішенням виконавчого комітету міської ради № 1437 від 26.12.2006, не передбачено обовязкову участь громадян у засіданнях виконавчого комітету, що встановлено як можливість, а не зобовязання.

Ст. 50 ЖК УРСР встановлено, що жиле приміщення, яке надається громадянам для проживання, має бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічних вимогам. Згідно ст. 11 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», гуртожиток (як цілісний майновий комплекс або всі його відокремлені частини) відповідно до цього Закону повинен відповідати архітектурно- планувальним, технічним нормам та санітарно-гігієнічним вимогам, встановленим актами законодавства та технічними нормативами для такого типу житла, бути придатним для проживання в ньому людей і використовуватися виключно за призначенням. Додатком Б Державних будівельних норм України [ДБН] В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення» визначено, що житло II категорії (соціальне) - житло з нормованими нижніми і верхніми межами площ квартир та житлових кімнат гуртожитків відповідно до чинних санітарних норм, які забезпечують мінімально допустимий рівень комфорту проживання. Житлове приміщення - опалюване приміщення, розташоване у надземному поверсі, призначене для цілорічного проживання і яке відповідає санітарно-епідеміологічним вимогам щодо мікроклімату і повітряного середовища, природного освітлення, допустимих рівнів нормованих параметрів відносно шуму, вібрації, ультразвуку та інфразвуку, електричних та електромагнітних полів та іонізуючого випромінювання. Житловий осередок гуртожитку - група житлових кімнат, об'єднаних підсобними приміщеннями загального користування.

П. 3 оскаржуваного рішення виконавчого комітету міської ради передбачене переселення позивачів із ліжко-місць на ліжко-місця, із кімнати у кімнату, себто із наданням іншого жилого приміщення. Таким чином, таке переселення, а відтак і оспорюване рішення виконкому, жодним чином не порушує житлових прав позивачів.

Окрім того, аналогічні рішення виконавчим комітетом щодо позивачки ОСОБА_5 приймалися 18.06.2010 р. за № 731 (щодо переселення ОСОБА_5 з ліжко-місця у приміщення гуртожитку та здійснення перереєстрації, зокрема з кімнати № 129 у кімнату №131, надання статусу житлової квартири приміщенню гуртожитку № 129 та укладення договору житлового найму зі ОСОБА_7 на квартиру №129) та 29.03.2011 р. за № 356 (щодо переселення ОСОБА_5 з ліжко-місця і здійснення перереєстрації, зокрема з кімнати № 131 у кімнату № 133, надання статусу житлової квартири приміщенню гуртожитку № 131 та укладення договору житлового найму із ОСОБА_8 на квартиру № 131), й гр. ОСОБА_5 не оскаржувалися.

Із актів комісійних обстежень, складених ЛКП «Тополя-406», вбачається, що позивачі у кімнаті № 133 будинку № 11 по вулиці І. Миколайчука не проживають, а лише утримують свої речі.

Із довідок форми № 2 з місця проживання про склад сім'ї і прописки від 26.05.2014 року за №828, від 30.05.2014 за №916, від 12.06.2014 за № 1091, складених відповідно ЛКП-Північне-411 ВЖГ Шевченківської райадміністрації Львівської міської ради, ЛКП «Південне» ВЖГ Франківської райадміністрації ЛМР, ЛКП «Старий Сихів» ВЖГ Сихівської райадміністрації ЛМР, слідує що сім'ї позивачів забезпечені житлом: ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 І.; ОСОБА_5 - АДРЕСА_3 (загальною площею 47,80 кв.м. та житловою площею 30,40 кв.м.); ОСОБА_4 АДРЕСА_4 (загальною площею 68,00 кв.м. та житловою площею 41,00 кв.м.).

У списку мешканців на покращення житлових умов в буд. № 11 на вул. ОСОБА_6 станом на 01.11.2006 р. працівниця міської дитячої лікарні ОСОБА_3 перебувала за № 16, а після позитивних рішень щодо покращення житлових умов попередніх черговиків рахується за № 1. Для порівняння, позивачка ОСОБА_5 у вказаному списку перебувала за № 21.

Крім цього, безпідставним на думку суду є покликання позивачів на відсутність поняття «ліжко- місце» у ЖК України, оскільки таке часто застосовується в науково-практичних коментарях до зазначеного Кодексу, згідно яких предметом договору найму у гуртожитку в залежності від його виду є кімната, її частина або ліжко-місце (Науково- практичний коментар Житлового кодексу України. Станом на 3 вересня 2014 р. / ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ін. - Київ, 2014. - С. 152).

З наведеного вбачається, що рішенням від 19.07.2013 за № 598 «Про укладення договору житлового найму на квартиру № 133 у будинку № 11 на вул. І. Миколайчука в м. Львові», прийнятим відповідачем виконавчим комітетом міської ради, не було порушено охоронюваних законом прав, свобод та інтересів позивачів, а тому в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 57, 58, 60, 88, 208, 209, 212, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Львівської міської ради, треті особи Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, Львівське комунальне підприємство «Тополя - 406», ОСОБА_3, про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_12