РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Рубіжного С.О.,
за участю секретаря - Чубенко О.С.,
розглянувши у відкритому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Харківської міської ради, третя особа - ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку та зобовязання вчинити дії,
Представником відповідача ХМР надані письмові заперечення проти позову, з посиланням на те, що позивач раніше зверталась до суду за захистом прав на земельну ділянку щодо визначення порядку користування нею, в чому ій було відмовлено, оскільки земельна ділянка належним чином не закріплена за будинку. При подачі позову не надано доказів щодо виділення земельної ділянки відповідно до законодавства, відсутня технічна документація на землю, що унеможливлює визначити ії межі. Вважає позов передчасним.
Відповідач ОСОБА_2 подав письмові заперечення, зазначивши тіж обставини, що викладені представником ХМР. Оскільки відсутня технічна документація, межі не визначені, порядок користування не встановлений, то вимоги про встановлення огорожі на земельній ділянці також є передчасними.
В судовому засіданні позивач та ії представник позов підтримали, посилаючись на підстави, викладенні в позовній заяві. Також зазначили, що проект землеустрою не розроблявся, оскільки не має згоди інших співвласників.
Представник відповідача ХМР ОСОБА_5 в судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на обставини, викладенні в письмових запереченнях.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на обставини, викладенні в письмових запереченнях.
Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Суд заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.
Позивач ОСОБА_1 є власником 32/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, вул.. Комбаійнівська, 36 на підставі договору купівлі-продажу від 18 квітня 2006 року, нотаріально посвідченого за реєстровим № 453. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі (а.с. 5,6).
В 2012 році позивач зверталась до суду з позовом до відповідачів та ОСОБА_3 за захистом своїх прав щодо користування земельною ділянкою за вищевказаною адресою.
Рішенням апеляційного суду Харківської області від 15 травня 2012 року в задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено. Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що відсутня документація на земельну ділянку щодо закріплення ії за домоволодінням, тому позов є передчасним.

Також позивач зверталась до ХМР із заявою про встановлення порядку користування земельною ділянкою, на що ій було відмовлено та такі дії оскаржувались позивачем в адміністративному порядку, за наслідком розгляду, судові рішення прийняті не на ії користь (а.с. 113-141).

Як зазначила позивач, вона не має надати повний пакет документів для вирішення ХМР питання для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки повина бути згода інших співвласників, але відповідач ОСОБА_2 таку згоду не надає.

Відповідач ОСОБА_2 при цьому зазначає, що ним вчинені всі дії щоо розроблення документації.

Також позивач зазначила, вона не замовляла самостійно без отримання відповідного дозволу, розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Підстави переходу права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду визначені ст.. 120 Земельного кодексу України, частиною 1 якої визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Частиною 2 даної статті визначено, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до абз. 3 п. 4 договору купівлі продажу, на підставі якого позивач набула право власності на частину будинку, продавець засвідчив, що земельну ділянку, на якій розташовано земельну ділянку не приватизовано.

Те, що земельна ділянка не перебувала у власності також встановлено вищезазначеним рішенням суду.

Доказів, що змельна ділянка перебувала у власності у інших осіб, також не надано позивачем під час розгляду справи.

Тому підстави позивача, що до неї перейшло право власності на підставі набуття права власності на будинок, суд вважає необґрунтованими.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений ст. 118 Земельного кодексу України, відповідно до якої громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.,

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє ОСОБА_6 Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

На підставі зазначеного, суд вважає, що з підстав, визначених позивачем, позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 294 ЦПК України,

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Харківської міської ради, третя особа - ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку та зобовязання вчинити дії- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя -