Провадження № 2/742/1075/15
Єдиний унікальний № 742/2596/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Бездідька В.М.,

при секретарі - Карпенко В.О.,

у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про виселення без надання іншого приміщення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим будинком, який розташований по вул.. Шевченка 87 в м. Прилуки та висилити її без надання іншого житлового приміщення, мотивуючи свої вимоги тим, що вона являється власником ? часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, який розташований за адресою вул. Шевченка 87 в м. Прилуки на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 16 квітня 2002 року та 26 жовтня 2007 року. Під час укладення договору купівлі-продажу житлового будинку від 26.10.2007 року продавець ОСОБА_4 повідомила про те, що в будинку проживають і зареєстровані вона та її донька ОСОБА_2М, яка її доглядала. За усною домовленістю вони й надалі продовжували проживати в належній позивачці частині житлового будинку. 01 лютого 2012 року ОСОБА_4 була виписана з житлового будинку у зв»язку зі смертю.

Посилаючись на ті обставини, що з березня 2012 року відповідачка будучи громадянкою ОСОБА_5 Федерації виїхала на постійне місце проживання у Росію, проте станом на сьогоднішній день зареєстрована в належній позивачці на праві власності частині житлового будинку, а також беручи до уваги те, що сама відповідачка не заперечує стосовно зняття її з реєстрації в судовому порядку, тому оскільки порушуються права позивачки, як власника житла вона і вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав з відповідним позовом.

У судове засідання сторони не зявилися, проте надали до суду заяви, в яких позивачка позовні вимоги підтримала, а відповідачка їх визнала та просять справу розглянути у їх відсутності.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що згідно договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 16 квітня 2002 року ОСОБА_6 продала а ОСОБА_1 купила ? частину житлового будинку з належною частиною надвірних будівель, що знаходиться в м. Прилуки вул.. Шевченка 87 (а.с. 6)

Згідно договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 26 жовтня 2007 року ОСОБА_4 передає у власність, а гр.. ОСОБА_1 приймає у власність ? частину житлового будинку з належною частиною надвірних будівель, що знаходиться в м. Прилуки вул.. Шевченка 87 (а.с. 8-9)

Згідно домової книги для прописки громадян, проживаючих в ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що в даному будинку значиться прописаною ОСОБА_2 (а.с. 15-17)

Згідно акту комісії комітету самоорганізації населення № 1 Центрального мікрорайону № 149 від 01.07.2015 року вбачається, що в житловому будинку № 87 по вулиці Шевченка в м. Прилуки зареєстрована але не проживає на протязі 3 років зі слів сусідів ОСОБА_2, перебуває в Росії (а.с. 11).

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд

Статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленум Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», при вирішені спорів, пов»язаних із користуванням наймачами жилими приміщеннями в будинках приватного житлового фонду, суди повинні враховувати наявність укладеного договору найму жилого приміщення.

Відповідно до ч.1 ст.109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Стаття 71 ЖК України визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В силу ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає достовірно встановленим, що ОСОБА_2 не проживає в вищезазначеному житловому будинку з березня 2012 року, в зв"язку з чим позивачка, як власник будинку, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права володіння та користування свої майном, а тому відповідачка підлягає виселенню без надання іншого жилого приміщення.

Керуючись ст.ст. 3,10 11, 60, 174, 209, 212, 213-215 ЦПК України, ст.ст.316, 317,319,321,391,383 ЦК України, ст.ст. 71,72,109,116,150,158 ЖК України,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про виселення без надання іншого приміщення - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування житловим будинком № 87, який розташований по вул. Шевченка в м. Прилуки Чернігівської області.

Висилити без надання іншого житлового приміщення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 з житлового будинку № 87, який розташований по вул. Шевченка в м. Прилуки Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд. Особи, які брали учать у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя В.М. Бездідько