Справа № 441/1599/14 Головуючий у 1 інстанції: Малахова-Онуфер А.М.
Провадження № 22-ц/783/1393/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І., Штефаніци Ю.Г.,

секретаря - Куцика І.Б.,

з участю: позивача ОСОБА_2, її представника - ОСОБА_3,

представника відповідача ПП «Львівенергомаш» - Чаус Є.М.,

представника третьої особи ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 24 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства «Львівенергомаш», треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_5, про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників підприємства та статуту в новій редакції,-

встановила:

У вересні 2014 року ОСОБА_2, як співзасновник приватного підприємства (далі- ПП) «Львівенергомаш», звернулась до суду з позовом (а.с.2-7, 40-43, 45-50), в якому просила визнати недійсними рішення загальних зборів засновників ПП «Львівенергомаш» від 01.11.2011 року, оформленого протоколом №1 від 01.11.2011 року, та статут ПП «Львівенергомаш» у новій редакції, що зареєстрований виконавчим комітетом Городоцької міської ради Львівської області 10.11.2011 року за №6000879.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що оспорюване нею рішення загальних зборів засновників підприємства прийнято за відсутності кворуму, необхідного для легітимності проведення таких зборів та прийняття ними рішень, оскільки ніхто із засновників підприємства, в тому числі й вона, не були повідомлені про проведення загальних зборів у встановленому законом порядку, чим порушено її право, як засновника, на участь у зборах та на особисте голосування у вирішенні питань щодо діяльності підприємства. Окрім того, зазначає, що оспорюване рішення стосується зменшення статутного фонду підприємства за рахунок виплати окремим засновникам їхніх часток в натурі, однак, заяв цих засновників про виплату належних їм часток в натурі не було, а також не було дотримано процедури надання відповідної інформації про це всім іншим засновникам. Внесення оспорюваним рішенням змін та доповнень до Статуту підприємства створює, на думку позивача, перешкоди у досягненні цілей підприємства та порушує її право, як засновника підприємства, оскільки за новою редакцією Статуту кількість голосів при прийнятті рішень загальних зборів засновників не буде визначатись пропорційно до розміру частки в статутному фонді підприємства. Крім того, позивач вважає, що такі збори взагалі не проводились, а лише було підписано протокол окремими засновниками підприємства, підтвердженням чого є й те, що в протоколі місцем проведення зборів зазначено місто Львів, а не зареєстроване місцезнаходження підприємства - місто Городок, вул.Івасюка, 15 Львівської області, оскільки договорів оренди приміщень у м.Львові підприємство ніколи не укладало.

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 24.12.2014 року в задоволенні вказаного вище позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_2, просить його скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що відповідач визнав її позов у повному обсязі, а тому суд першої інстанції повинен був задовольнити позов або ж постановити ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову із зазначенням мотивів такої відмови. Крім того, вважає, що суд при вирішенні даного спору повинен був застосувати норми Господарського кодексу (далі-ГК) України та постанову Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», які регулюють спірні правовідносини і підтверджують наявність безумовних підстав для визнання оспорюваного нею рішення загальних зборів засновників підприємства недійсним.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони позивача та відповідача в підтримання апеляційної скарги, заперечення третіх осіб, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Статуту ПП «Львівенергомаш» (п.4.2), статутний фонд підприємства сформований за рахунок цінних паперів - простих іменних акцій відкритого акціонерного товариства «Львівелектромаш», номінальною вартістю 0,25 грн. (двадцять п»ять копійок) кожна, що вносяться засновниками до статутного фонду підприємства, який поділено на частки, визначені пунктом 4.3 Статуту.

Відповідно до п.п.1.4, 4.3 Статуту, позивач ОСОБА_2 є одним із засновників ПП «Львівенергомаш», частка якої у статутному фонді підприємства становить 0,67%.

Підприємство не несе відповідальності по зобов»язаннях засновників, а засновники несуть ризик втрати свого вкладу до статутного фонду підприємства (п.п.1.8, 1.9 Статуту).

Пунктом 1.10 Статуту визначено, що підприємство створено з метою одержання прибутку та захисту інтересів акціонерів та майна ВАТ «Львівелектромаш» від можливих недружніх поглинань.

Розподіл прибутку підприємства між засновниками здійснюється пропорційно внесків до статутного фонду (п.2.5 Статуту).

Відповідно до п.п.5.1, 5.2 Статуту, вищим органом управління підприємства є загальні збори засновників, до виключної компетенції яких відноситься, зокрема, затвердження статуту підприємства та внесення до нього змін, прийняття рішень щодо зміни статутного фонду, визначення головних напрямків діяльності підприємства, визначення розподілу прибутку та покриття збитків, вирішення питання відступлення частки підприємства третім особам, вирішення питання про вихід засновника з підприємства та про його виключення тощо.

Оспорюваним позивачем рішенням загальних зборів засновників ПП «Львівенергомаш», оформленим протоколом №1 від 01.11.2011 року (а.с.13-14), вирішено:

1. Погодити перерозподіл часток учасників (засновників) ПП «Львівенергомаш» за результатами успадкування, а саме:

1.1. Частка учасника (засновника) у статутному фонді ПП «Львівенергомаш» ОСОБА_4 складатиме 173251 грн. 00 коп.;

1.2. Частку ОСОБА_8 погодити виплатити в натурі, а саме акціями ВАТ «Львівелектромаш». До виплати ОСОБА_8 частки в натурі підлягає 216793 штук акцій номінальною вартістю 54198 грн. 25 коп. Заяви про включення до складу учасників (засновників) ПП «Львівенергомаш» від ОСОБА_8 не надходило.

2. Погодити виплату засновникам ПП «Львівенергомаш» на підставі їхніх заяв часток в натурі акціями ВАТ «Львівелектромаш»: ОСОБА_4 - 693001 штук іменних акцій ВАТ «Львівелектромаш», номінальною вартістю 173250 грн. 25 коп.; ОСОБА_9 - 401647 штук іменних акцій ВАТ «Львівелектромаш», номінальною вартістю 100411 грн. 75 коп.; ОСОБА_10 - 514447 штук іменних акцій ВАТ «Львівелектромаш», номінальною вартістю 128611 грн. 75 коп.; ОСОБА_11 - 246890 штук іменних акцій ВАТ «Львівелектромаш», номінальною вартістю 61722 грн. 51 коп.; ОСОБА_12 - 357268 штук іменних акцій ВАТ «Львівелектромаш», номінальною вартістю 89317 грн. 00 коп.; ОСОБА_13 - 392374 штуки іменних акцій ВАТ «Львівелектромаш», номінальною вартістю 98093 грн. 00 коп.; ОСОБА_7 - 118587 штук іменних акцій ВАТ «Львівелектромаш», номінальною вартістю 29646 грн. 75 коп.; ОСОБА_14 - 24717 штук іменних акцій ВАТ «Львівелектромаш», номінальною вартістю 6179 грн. 25 коп.

Погодити зменшення статутного фонду ПП «Львівенергомаш» у зв»язку із виплатою часток учасників в натурі.

3. Доповнити нову редакцію Статуту ПП «Львівенергомаш» змінами та доповненнями наступного змісту та затвердити статут підприємства у новій редакції:

3.1. Внести зміни до пункту 5.3 статті 5 Статуту підприємства, доповнивши словами: «Кожен засновник має один голос».

3.2. Внести зміни до пункту 5.4 статті 5 Статуту підприємства, а саме: «Загальні збори засновників вважаються повноважними за умови присутності засновників (представників засновників), у сукупності більш як 12 засновників».

3.3. Вважати учасника (засновника) ПП «Львівенергомаш» ОСОБА_15 таким, що вибув на підставі свідоцтва про смерть, про що внести відповідні зміни до Статуту підприємства.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що її позовні вимоги є безпідставними, однак, таких висновків суд дійшов, неправильно встановивши характер спірних правовідносин та підвідомчість даної справи загальним судам цивільної юрисдикції, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі з наступних підстав.

У відповідності до ст.15 Цивільного процесуцального кодексу (далі-ЦПК) України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.12 Господарського процесуального кодексу (далі-ГПК) України, господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов»язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства.

Пленумом Верховного Суду України у постанові №13 від 24.10.2008 року «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» роз»яснено (п.2), що при визначенні підвідомчості (підсудності) справ цієї категорії судам необхідно керуватись поняттям корпоративних прав, визначеним частиною першою статті 167 ГК України, згідно з якою, корпоративними є права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майна) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

У разі, якщо суб»єктний склад осіб, які беруть участь у справі, або предмет позову не відповідають визначеним пунктом 4 частини першої статті 12 ГПК України справам, що виникають із корпоративних відносин, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статті 1 ГПК господарським судам підвідомчі спори щодо захисту порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів підприємств, установ, організацій, інших юридичних осіб, громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи.

У пункті третьому цієї постанови вказано, що не підлягають розгляду в порядку господарського судочинства справи, пов»язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності інших суб»єктів господарювання, які не є господарськими товариствами (кооперативи, приватні, колективні підприємства тощо), якщо стороною у справі є фізична особа.

Аналогічні за змістом положення містяться й у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» (п.13).

Частиною третьою статті 167 ГК України визначено, що під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав (ч.3 ст.167 ГК).

Відповідно до ч.1 ст.79 ГК України, господарськими товариствами визнаються підприємства або інші суб»єкти господарювання, створені юридичними особами та/або громадянами шляхом об»єднання їх майна і участі в підприємницькій діяльності товариства з метою одержання прибутку.

До господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства (ч.1 ст.80 ГК).

Акціонерним товариством є господарське товариство, яке має статутний капітал, поділений на визначену кількість акцій однакової номінальної вартості, і несе відповідальність за зобов»язаннями тільки майном товариства, а акціонери несуть ризик збитків, пов»язаних з діяльністю товариства, в межах вартості належних їм акцій (ч.2 ст.80 ГК).

Враховуючи наведені вище норми ГК України щодо визначення господарських товариств та положення Статуту ПП «Львівенергомаш», а саме те, що статутний фонд підприємства сформований виключно за рахунок цінних паперів - простих іменних акцій однакової номінальної вартості, внесених засновниками, які несуть ризик збитків, пов»язаних з діяльністю підприємства, в межах вартості належних їм акцій, колегія суддів доходить висновку про те, що за своєю організаційною формою ПП «Львівенергомаш» є господарським товариством акціонерного типу.

Таким чином, з урахуванням суб»єктного складу учасників даного спору й того, що спір стосується корпоративних відносин, пов»язаних з реалізацією корпоративних прав позивача, як засновника, у діяльності створеного ним підприємства, колегія суддів доходить висновку про те, що справа підвідомча господарському суду і повинна розглядатись за правилами господарського судочинства.

Відповідно до ст.310 ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі з підстав, визначених ст.205 цього Кодексу.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК Україні, суд закриває провадження у справі, якщо вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд першої інстанції вказаних вище норм закону не врахував, не визначився з характером спірних правовідносин та їхнім суб»єктним складом, а тому дійшов помилкового висновку про те, що справа повинна розглядатись в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 303, 205 ч.1 п.1, 310 ч.1, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2задовольнити частково.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 24 грудня 2014 рокускасувати і провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Береза В.І.

Штефаніца Ю.Г.