У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

15 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Вінінвестбуд», про відшкодування збитків, завданих простроченням виконання попереднього договору, за касаційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 січня 2015 року та рішення апеляційного суду Вінницької області від 02 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відшкодування збитків, завданих простроченням виконання попереднього договору.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5 посилалися на те, що 03 липня 2013 року вони уклали попередній договір з відповідачами, за яким ОСОБА_6 зобов'язалась до 17 липня 2013 року укласти основний договір щодо передачі (уступки) позивачами прав на участь у Фонді фінансування будівництва з ТОВ «Вінінвестбуд» стосовно квартири АДРЕСА_1 (об'єкт за договором про участь у Фонді фінансування будівництва: АДРЕСА_2), а ОСОБА_7 узгодив та підписав даний договір. Згідно з умовами попереднього договору ОСОБА_6 зобов'язувалась при укладанні основного договору сплатити 328000 грн.

Проте 17 липня 2013 року ОСОБА_6 відмовилась укладати основний договір, в результаті чого ТОВ «Вінінвестбуд» розірвало договір і повернуло позивачці ОСОБА_4 внесені кошти, за виключенням 8677 грн., які втрачені внаслідок дій ОСОБА_6

Після відмовити ОСОБА_6 від укладання договору, остання уклала його з ТОВ «Вінінвестбуд» та придбала дану квартиру.

Вказуючи, що внаслідок необґрунтованого ухилення ОСОБА_6 від укладення основного договору позивачі понесли збитки в розмірі 30 455,80 грн, які і просили стягнути з відповідачів на свою користь.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19 січня 2015 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 збитки в розмірі 30455,80 грн та судові витрати в розмірі 304,56 грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 та в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_7 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 02 березня 2015 року, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 8677 грн. збитків завданих в результаті прострочення виконання попереднього договору.

В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, докази та обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження апеляційного суду і при їх дослідженні та встановленні судом дотримані норми процесуального та матеріального права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені, дійшов вірного висновку щодо наявності підстав для стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 збитків завданих в результаті прострочення виконання попереднього договору у розмірі 8677 грн. та вірно відмовив в задоволенні іншої частини позову.

Також суд апеляційної інстанції вірно залишив без змін рішення суду першої інстанції в іншій частині.

Наведені в касаційних скаргах доводи висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 січня 2015 року в нескасованій частині та рішення апеляційного суду Вінницької області від 02 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун М.В. Дем'яносов А.В. Маляренко