Справа №489/2783/15-ц 06.07.2015 06.07.2015 06.07.2015
Провадження №22-ц/784/1616/15
Головуючий першої інстанції: Спінчевська Н.А..
Категорія: 55 Доповідач апеляційного суду: Галущенко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

06 липня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Галущенка О.І.

суддів: Серебрякової Т.В.

Самчишиної Н.В.

із секретарем

судового засідання - Романенко Ю.О.

з участю:

позивачки - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за

апеляційною скаргою

ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27. 05.2015 р., ухваленого у справі

позовом

ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Мостобудівельний загін № 73» про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні працівника,

встановила:

28 квітня 2015 року ОСОБА_4 звернулася з позовом до ТОВ «Мостобудівельний загін № 73» (далі - ТОВ «Мостобудівельний загін № 73», або Підприємство) про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні працівника.

Позивачка зазначала, що з 21.12 2006 р. по 28.07.2014 р. працювала у відповідача на посаді начальника ПЕВ.

Наказом керівника Підприємства № 75-К від 28.07.2014 р. звільнена з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.

Проте, при звільненні їй не було виплачено заробітну плату за період з серпня 2013 року по липень 2014 року, компенсаційні виплати на відрядження, невикористану відпустку, компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 жовтня 2014 р., яке залишене без зміни ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 12.01. 2015 р. ухвалено про стягнення з ТОВ «Мостобудівельний загін № 73» на її користь 38551 грн. 42 коп. заборгованості по заробітній платі, невиплаченої при звільненні працівника, вихідної допомоги, компенсації за невикористану відпустку; 2718 грн.96 коп. компенсаційних виплат на відрядження; 2527 грн. 56 коп. в рахунок компенсації втрати частини заробітку, ; 9235 грн. 83 коп. в рахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку та 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Після ухвалення рішення жодних платежів на його виконання відповідач не здійснив.

Тобто фактично розрахунок до цього часу не проведено.

Посилаючись на викладене та на вимоги ст.117 КЗпП України, позивачка просила про задоволення її позовних вимог.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27. 05.2015 р. ухвалено про стягнення з ТОВ «Мостобудівельний загін № 73» на користь ОСОБА_4 14002 грн. 71 коп. в рахунок середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі позивачка просить скасувати ухвалене рішення та ухвалити нове, посилаючись на неправильне визначення періоду затримки та розміру середньоденної заробітної плати.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_4 з 21.12 2006 р. по 28.07.2014 р. працювала у відповідача на посаді начальника ПЕВ.

Наказом керівника Підприємства № 75-К від 28.07.2014 р. звільнена з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.

Оскільки з нею не було проведено розрахунку при звільненні, то його було стягнуто за рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27. 05.2015 р., яке набрало законної сили, після його апеляційного перегляду 12.01.2015 р.

Цим рішенням, яке ухвалено у спорі між тими самими сторонами визначено розмір середньоденної заробітної плати позивачки за останні два місяці перед звільненням.

Виходячи з преюдиційності цієї обставини, суд першої інстанції з врахуванням наявності вини підприємства у затримці розрахунку та кількості робочих днів за період з 30.10.2014 по день ухвалення рішення, що дорівнює 141 робочий день, визначив загальну суму середнього заробітку за затримки розрахунку у розмірі 14002 грн. 71 коп.

Доводи апеляційної скарги про те, що період затримки є більшим, спростовуються даними виробничого календаря за 2014, 2015 р. р..

Що стосується доводів щодо іншого розміру середньоденної заробітної плати звільненого працівника, то вони не заслуговують на увагу, адже його визначено судом відповідно до приписів п.2 розділу II та з врахуванням вимог п.3 розділу III Порядку обчислення середньої заробітної плати (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. N100)

І до того ж, суд виходив саме з такого розміру середньо-денної заробітної плати, який не був оспорений відповідачем та на якому у позовній заяві наполягала позивачка.

Враховуючи встановлене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення. Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27. 05.2015 р. - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.І.Галущенко

Судді: Т.В. Серебрякова

Н.В. Самчишиної