Справа № 481/1953/14-ц
Провадж.№ 2/481/14/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

07.12.2015 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Уманської О.В., при секретарі Кузьміній Н.П., за участю відповідача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новий Буг Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

Встановив:

16 жовтня 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приват Банк" (далі ПАТ КБ "Приват Банк") звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1, в якому зазначено, що 04 грудня 2013 року між ПАТ КБ "Приват Банк" та відповідачем було укладено договір, відповідно до якого позивач надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 15000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1 умови кредитного договору не виконує, позивач просить стягнути з нього заборгованість, яка утворилась станом на 25 вересня 2014 року, в сумі 42817,22 грн, в тому числі: заборгованість за кредитом 29335,64 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 10216,47 грн, заборгованість по комісії за користування кредитом - 750 грн, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору - 500 грн (фіксована частина), 2015,11 грн (процентна частина).

Також позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, при цьому, позовні вимоги він підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання зявилась, позовні вимоги визнала частково. Відповідач ОСОБА_1 суду пояснила, що вона дійсно укладала із позивачем договір про отримання кредитних коштів у сумі 15000 грн. Також вона підтвердила, що отримала таку суму коштів, а саме 15000,00 грн, однак у звязку із різким погіршенням свого матеріального стану не мала змоги погашати кредитну заборгованість. Відповідач не визнає заборгованості за тілом кредиту у сумі 29335,64 грн, оскільки такої суми вона не отримувала, вона дійсно отримувала лише 15000,00 грн, які вона зобовязується повернути.

Суд, заслухавши відповідача, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, 04 грудня 2013 року між публічним акціонерним товариством комерційним банком "Приват Банк" та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір, відповідно до якого позивач надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 15000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідач ОСОБА_1 письмовою заявою підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета заява разом з запропонованими ПАТ КБ "ПриватБанк" Умовами, Правилами та Тарифами складають між нею та банком кредитний договір.

Відповідно до взятих на себе зобовязань позичальник ОСОБА_1 зобовязувалася кожного місяця сплачувати щомісячну суму мінімально необхідного платежу, проте своїх зобовязань не виконує.

Внаслідок несвоєчасного виконання ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором станом на 25.09.2014 року утворився борг у розмірі 42817,22 грн, в тому числі: заборгованість за кредитом 29335,64 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 10216,47 грн, заборгованість по комісії за користування кредитом - 750 грн, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору - 500 грн (фіксована частина), 2015,11 грн (процентна частина), що позивач підтверджує розрахунком.

Однак із даного розрахунку видно, що відповідач ОСОБА_1 дійсно отримувала від позивача кредитні кошти в сумі 15000,00 грн, а не 29335,64 грн., як зазначає позивач.

Даному факту відповідають правовідносини позики, а саме кредиту, за договором якого банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 ЦК України).

Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вказаного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України).

Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (ст.1049 ЦК України).

За приписами ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Оскільки факт невиконання Умов надання банківських послуг і повернення кредиту та процентів за користування кредитом відповідачем ОСОБА_1 доведено, то право ПАТ КБ "Приват Банк" невиконанням зобовязання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту частково.

Відповідно до статті 88 частини 1 ЦПК України, суд також стягує з відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212 - 215, ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором без номера від 04.12.2013 року в сумі 28480 грн. 58 коп., яка складається з: 15000 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом, 10216 грн. 47 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 750 грн.- заборгованість за комісією , 500 грн. штраф (фіксована частина),2015,11 грн. штраф (процентна ставка).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» судовий збір у розмірі 284,80 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: