У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кадєтова О.В., розглянувши касаційну скаргу Гулейкова Ігоря Юрійовича, який діє в інтересах публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії», на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 17 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку,

в с т а н о в и в :

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона працювала у відповідача на посаді провідного фахівця з обслуговування масових роздрібних клієнтів - касира Київського відділення № 18 АТ «Сбербанк Росії», починаючи з 17 травня 2013 року по 18 грудня 2014 року та була звільнена на підставі пункту другого ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

Позивач вважає своє звільнення незаконним, оскільки профспілкова організація не давала згоду на звільнення позивача, у наказі про звільнення не було зазначено сутність порушення, допущеного працівником, яке послужило причиною звільнення та відсутнє посилання на належні та допустимі докази, що підтверджують винні дії позивача, який виконує роботу, пов'язану з безпосереднім обслуговуванням грошових цінностей.

Позивач зазначала, що за весь час роботи вона не спричинила позивачу матеріальної шкоди, не вчинила дій, які б давали підстави для втрати довіри до неї, як працівника, що безпосередньо обслуговує грошові цінності.

Просила суд поновити її на посаді та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17 червня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено.

Скасовано наказ ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» 747-зв від 17 грудня 2014 року «Про звільнення». Поновлено ОСОБА_3 на посаді провідного фахівця з обслуговування масових роздрібних клієнтів - касира Київського відділення 18 АТ «Сбербанк Росії». Стягнуто з ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 18 706,12 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що ОСОБА_3 не порушила п.п. 3.1.8 та 3.2.10 Посадової інструкції, оскільки судам не було надано належних та допустимих доказів того, що позивачем було порушено вимоги програм та правил внутрішньобанківської системи Банку по протидії та попередженню легалізації (відмиванню) доходів, отриманих злочинним шляхом чи фінансування тероризму (п.3.1.8 Інструкції); не виконувала прийом і передачу грошових коштів та інших цінностей від першої особи, відповідальної за відкриття/закриття сховища цінностей під розписку в Книзі обліку прийнятої та виданої готівки (цінностей) (п.3.2.10 Інструкції), а тому здійснення операцій при вказаних у Звіті про проведення службового розслідування від 17 грудня 2014 року обставинах не дає підстави для втрати довіри до позивача з боку власника і не може бути підставою для звільнення позивача з роботи на підставі п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити Гулейкову Ігорю Юрійовичу, який діє в інтересах публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії», у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кадєтова