Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Є.у.№337/7878/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Салтан Л.Г.
№ 22-ц/778/3385/15 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Боєвої В.В.,

Суддів Денисенко Т.С., Коваленко А.І.,

при секретарі: Бурак А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 березня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживача та зобовязання виконати певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживача та зобовязання виконати певні дії, який уточнив в процесі розгляду справи.

Позивач зазначав, що 03.06.2014 року між ним та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір № 002-07588-030614 банківського вкладу в національній валюті, відповідно до умов якого сума вкладу складає 70000 грн. Дана сума була внесена ним згідно виписки за договором. Вклад залучається на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок до 30.11.2014 року включно. По закінченню строку дії договору він намагався забрати свої кошти, надані ним банку в якості депозитного вкладу та частково отримав суму депозиту.

Посилаючись на ці обставини, просив зобовязати відповідача видати суму коштів з поточного рахунку 6160 в розмірі 53276,62 грн.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 березня 2015 року позов задоволено.

Зобовязано ПАТ «Дельта Банк» видати ОСОБА_2 суму коштів з поточного рахунку 6160 в розмірі 53276,62 грн.

Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь держави судовий збір в сумі 532,77 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ПАТ «Дельта Банк». подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення представника ПАТ «Дельта Банк», перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

У відповідності до статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

При вирішенні спору суд першої інстанції посилався на статтю 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" згідно якої вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Також суд вірно застосував положення статей 1058, 1060 ЦК України, якими визначено поняття договору банківського вкладу, види договору банківського вкладу; частину 1 статті 1074 цього Кодексу, згідно якої обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається; статтю 526 ЦК України, якою передбачено умови виконання зобов'язання та відповідну практику Європейського суду з прав людини.

При цьому суд виходив з того, що сума залишку на рахунку ОСОБА_2 складає 53276,62 грн. - у відповідності до квитанції № 527 від 02.03.2015 року. Зазначені обставини визнаються відповідачем та підтверджуються письмовими поясненнями представника відповідача. Тому суд дійшов висновку про стягнення цієї суми грошових коштів з відповідача на користь ОСОБА_2

Такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, належним чином оціненим доказам, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Основні доводи апеляційної скарги полягають в тому, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що кошти, які позивач намагається стягнути з ПАТ «Дельта Банк» були переведені на особистий рахунок позивача і він мав змогу отримати ці кошти. Обмеження, введені НБУ України не є підставою для стягнення коштів з відповідача, оскільки банк не привласнював ці кошти. Примусове виконання рішення про стягнення грошових коштів може привести до подвійного стягнення, що діючим законодавством заборонено

Інший довід апеляційної скарги стосується того, що з 03.03.2015 року (строком на три місяці) в банківській установі діє тимчасова дирекція, а тому суд мав застосувати Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», статтею 36 якого встановлено наслідки запровадження тимчасової дирекції зокрема, неможливість стягнення коштів за судовими рішеннями.

Такі доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування судового рішення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 03.06.2014 року між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_2 було укладено Договір банківського вкладу №002-07588-030614 "8 років разом" у гривні, відповідно до умов якого сума вкладу складає 70 000 грн., вклад залучається на строк з моменту зарахування вкладу на рахунок та по 30.11.2014 року включно. Пунктом 1.9 договору було встановлено, що нараховані проценти за вкладом виплачуються щомісячно, а також у день повернення вкладу в кінці строку дії цього договору шляхом зарахування на поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись із використанням електронних платіжних засобів, відкритий на ім'я вкладника. Дана сума була внесена позивачем на його депозитний рахунок, що підтверджується квитанцією № 36187238 від 03.06.2014 року (а. с. 5).

У відповідності до квитанції № 527 від 02.03.2015 року, сума залишку на рахунку ОСОБА_2 складає 53276,62 грн. Зазначені обставини визнаються відповідачем та підтверджуються письмовими поясненнями представника відповідача.

Можливість подвійного стягнення цієї суми, як-то зазначено в апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк», є припущенням представника відповідача.

Посилання представника відповідача на дію тимчасової дирекції міститься лише в апеляційній скарзі. В матеріалах справи відсутні будь-які докази стосовно того, що на день ухвалення судового рішення відповідач повідомив суд про запровадження тимчасової дирекції, а тому суд не мав підстав для застосування наслідків, передбачених статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

До того ж, в засіданні суду апеляційної інстанції, яке відбулося 15.07.2015 року, представник відповідача надав заяву та копію меморіального ордеру № 45807020 від 11.06.2015 року, з яких вбачається, що ПАТ «Дельта Банк» 11.06.2015 року повністю виплатив позивачеві ОСОБА_2 дебіторську заборгованість в розмірі 53276, 62 грн.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

За таких обставин судова колегія вважає, що підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: