Справа № 286/2093/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Вачко В. І.

з секретарем Олех Ю. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради Житомирської області, третя особа: Реєстраційна служба ОСОБА_4 районного управління юстиції Житомирської області, про визнання права власності на спадкове майно , -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулись в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_4 міської ради Житомирської області про визнання за ними по 1/3 частині кожному права власності на спадкове майно житловий будинок № 20 по вул.Бородачова в м.Овруч Житомирської області, який належав померлому 25.09.2014 року ОСОБА_8, мотивуючи тим, що останній був їх батьком, після його смерті відкрилась спадщина на майно, зокрема на спірний житловий будинок; позивачі, будучи спадкоємцями за законом першої черги, у встановленому законом порядку прийняли спадщину своєчасно подавши заяви про прийняття спадщини, однак нотаріус законною постановою відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину зазаконом, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, а звернутись в реєстраційну службу з вимогою про реєстрацію житлового будинку позивачі не вправі, так як на померлу особу власність не реєструється, тому просять на підставі ст.ст.346, 1220, 1268, 1269 ЦК України позов задоволити, визнати за ними право власності на спірний житловий будинок.

Позивачі у позовній заяві та позивач 1 у додатково поданій заяві просили справу розглянути за їх відсутності.

Відповідач та третя особа в судове засідання не зявились, представників не скерували, хоча були повідомлені своєчасно та належним чином про дату, час і місце розгляду справи судом, що стверджується наявними у справі розписками про одержання судової повістки, про причини неявки не повідомили.

Відтак, з огляду на норми ст.ст.158, 169 ЦПК України, суд здійснює розгляд справи за відсутності сторін та третьої особи.

Дослідивши та перевіривши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

25.09.2014 року помер батько позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_8, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть серії І-ТП № 248239, свідоцтв про народження серії І-ТП № 458495, серії І-ТП № 327960 та серії ІІ-ТП № 451452.

Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно.

Як вбачається з копій акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта від 16.03.2007 року, зареєстрованого в Інспекції держархбудконтролю ОСОБА_4 районної державної адміністрації 10.04.2007 року за № 14/07, та розпорядження голови ОСОБА_4 районної державної адміністрації від 10.04.2007 року № 128 «Про затвердження акту державної приймальної комісії», ОСОБА_8, як індивідуальний забудовник, на підставі рішення виконкому ОСОБА_4 міської ради № 31 від 28.01.1977 року, відповідно до проектної документації власними силами здійснив будівництво приватного одноповерхового одноквартирного трикімнатного житлового будинку садибного типу та господарських будівель (літня кухня, погріб, гараж) загальною площею 78,6 кв.м. по вул.Бородачова, 20 в м.Овруч Житомирської області, виконавши загальнобудівельні та оздоблювальні роботи (будівельно-монтажні роботи розпочато у травні 1977 року), який у квітні 2007 року як закінчений будівництвом обєкт нерухомості прийнято в експлуатацію; у звязку з наведеним ОСОБА_8 було рекомендовано звернутись в Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації за оформленням права власності на зазначений приватний житловий будинок. Проте провівши 13.01.2006 року технічну інвентаризацію вказаного житлового будинку, ОСОБА_8 при житті права власності на належне йому майно не зареєстрував, що стверджується копіями технічного паспорту та довідки Коростенського МБТІ № 82 від 29.04.2015 року.

Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом; право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі,споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна); якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту прийняття до експлуатації; якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації; до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Відтак, оскільки спірний житловий будинок був завершений будівництвом та введений експлуатацію при житті забудовника-спадкодавця, останній може вважатись його власником.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається з копії довідки від 07.10.2014 року № 828 та довідки від 12.06.2015 року № 2078 виконкому ОСОБА_4 міської ради Житомирської області, до дня своєї смерті 25.09.2014 року ОСОБА_8 проживав та був зареєстрований в житловому будинку по вул.Бородачова, 20 в м.Овруч Житомирської області разом з синами ОСОБА_2, ОСОБА_3, невісткою ОСОБА_9, онуками ОСОБА_9 та ОСОБА_10. Відтак, позивачі 2,3 є такими, що прийняли спадщину спільним проживанням із спадкодавцем.

Як вбачається із наданої листом ОСОБА_4 ДНК № 1070/01-16 від 22.06.2015 року на запит суду копії спадкової справи № 500/2014 до майна померлого 25.09.2014 року ОСОБА_8, син останнього ОСОБА_1 (позивач 1) звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, зазначивши, що іншими спадкоємцями є сини спадкодавця ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (позивачі 2,3). Спадкоємиця померлого дружина ОСОБА_11, подала до нотаріуса заяву про відмову від прийняття спадщини на користь синів спадкодавця позивачів у справі. Відтак, позивач 1 є таким, що прийняв спадщину.

При цьому, як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ТП № 049137, шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 був укладений 18.11.2008 року, тобто після закінчення будівництва та здачі в експлуатацію у квітні 2007 року спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул.Бородачова, 20 в м.Овруч Житомирської області, забудовником якого виступав ОСОБА_8. Відтак, збудований останнім житловий будинок є майном, яке набуто ним до шлюбу з ОСОБА_11, а отже, відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України цей будинок не є обєктом спільної сумісної власності подружжя, тому в повному обсязі входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_8.

З постанов державного нотаріуса ОСОБА_4 ДНК ОСОБА_12 про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 26.05.2015 року № 875/02-31, № 876/02-31, № 877/02-31, також вбачається, що позивачі дійсно прийняли спадщину за законом після померлого 25.09.2014 року спадкодавця. Однак, державним нотаріусом у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом відмовлено із-за відсутності правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцю.

Згідно з наданою Реєстраційною службою ОСОБА_4 районного управління юстиції Житомирської області 23.06.2015 року у відповідь на запит суду Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо обєктів нерухомого майна, на житловий будинок по вул.Бородачова, 20 у м.Овруч Житомирської області права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження не зареєстровані.

Згідно з ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив.

Спадкодавець при житті права власності на належне йому майно не зареєстрував, а тому спадкоємці позивачі у справі не можуть оформити спадщину, маючи на це право.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, зокрема якщо це право не визнається іншою особою.

На підставі викладеного в сукупості за позивачами слід визнати право власності на спірний житловий будинок у відповідних частках.

Позивачі сплатили судовий збір в загальній сумі 809,43 грн.

Тому керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 196, 212-215, 218, 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул.Бородачова, 20 в м.Овруч Житомирської області, який належав померлому 25.09.2014 року ОСОБА_8.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул.Бородачова, 20 в м.Овруч Житомирської області, який належав померлому 25.09.2014 року ОСОБА_8.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул.Бородачова, 20 в м.Овруч Житомирської області, який належав померлому 25.09.2014 року ОСОБА_8.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Овруцький районний суд Житомирської області в Апеляційний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_13