УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2015 року суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1., ознайомившись в м.Маріуполі із заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди -

В С Т А Н О В И В:

08 липня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Іллічівського райсуду м.Маріуполя із заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» заборгованості по заробітній платі за період з 01 грудня 2014 року по 29 квітня 2015 року в розмір 6846,47 грн. та моральної шкоди в розмірі 1200,00 грн.

Ознайомившись із заявою, суддя прийшов до висновку, що її подано без додержання вимог, встановлених ст.98 ЦПК України.

Згідно п.1. ч.1 ст.96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.98 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу зокрема має бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Викладене також узгоджується із позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», яка закріплена у п.12 постанови № 14 від 23 грудня 2011 року, з якої вбачається, що якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати (пункт 1 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати (Закон України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці», Закон України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати»). До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання. При цьому частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України визначено, що працівник має право звернутися до суду з вимогою про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Зі статті 110 КЗпП України вбачається, що при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; сума заробітної плати, що належить до виплати.

Ця ж норма пролонгована і у ст. 30 Закону України «Про оплату праці».

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність залишити заяву про видачу судового наказу без руху, виходячи з наступного.

Із заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу вбачається, що останній просить стягнути заборгованість по заробітній платі у розмірі 6876,44 грн., однак доказів того, що заявник просить стягнути саме нараховану, але не виплачену суму заробітної плати, ним до матеріалів заяви не надано. Таким чином, заявнику необхідно надати суду докази того, що нарахована сума заробітної плати, вказана у розрахунковому листі, не була йому виплачена.

Згідно ч.6 ст. 98 ЦПК України до неналежно оформленої заяви застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Заявником також ставиться питання щодо стягнення з ПАТ «Азовзагальмаш» моральної шкоди в розмірі 1200,00 грн.

Разом з тим, статтею 96 ЦПК України визначений чіткий перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ.

Відповідно до п.8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо у заяві про видачу судового наказу обєднано вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суддя ухвалою відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу в частині цих вимог, а щодо вимог, які підлягають розгляду в порядку наказного провадження, вирішує питання про відкриття наказного провадження.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, вважаю, що у прийнятті заяви про видачу судового наказу в частині стягнення моральної шкоди з ПАТ «Азовзагальмаш», слід відмовити, оскільки в порушення ст. 96 ЦПК України заявником передчасно ставиться питання щодо стягнення на його користь моральної шкоди з ПАТ «Азовзагальмаш».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 101, 121, 293 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» заборгованості по заробітній платі - залишити без руху, надавши заявнику для усунення недоліків строк пять днів з дня отримання ухвали, про що повідомити його, надіславши копію ухвали та роз?яснити, що у випадку, якщо вимоги не будуть виконані до зазначеного строку, заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Відмовити ОСОБА_2 у прийняті заяви про видачу судового наказу про стягнення Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» моральної шкоди.

На ухвалу в частині відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1