справа № 2/489/893/15
заочне рішення Іменем україни
25 березня 2015 року м.Миколаїв
Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Коваленка І.В.
при секретарі Коденко К.В.
позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» про стягнення вкладу
У січні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, після уточнення кого просила стягнути з ПАТ «Імексбанк» вклад в сумі 157000,00 грн.
По закінченню строку дії договору, 17.10.2014 вона звернулася до банку для отримання коштів, в чому працівники відповідача відмовили. У письмовій відповіді від 17.12.2014 за № 262, як на підставі для відмови у виплаті вкладу послався на обмеження, встановлені постановою Національного банку України від 29.08.2014 № 540 «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України».
У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити, проти заочного вирішення справи не заперечувала.
Відповідач в судове засідання представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений неодноразово. Заяву про розгляд справи за відсутності його представника та письмових заперечень проти позову до суду не надав.
У відповідності до статей 224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи.
Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до умов договору позивач внесла на депозитний рахунок НОМЕР_1 кошти в розмірі 157000,00 грн. строком розміщення до 17.11.2014 зі сплатою 22% річних.
Факт внесення коштів на депозитний рахунок підтверджується виписками з особового рахунку, завіреними відділенням № 432 ПАТ «Імексбанк» у м.Миколаєві.
Позивач пояснила, що після закінчення строку на який були внесені кошти на вкладний рахунок вона звернилася до відділення відповідача, де укладався договір, із заявою про повернення вкладу в чому їй було відмовлено.
Після цього неодноразово письмово зверталася із заявами до начальника відділення відповідача повернути вклад.
17.02.2014 за № 262 позивач отримала відповідь від начальника відділення відповідача. У відповіді вказано, що сума вкладу разом з нарахованими відсотками повернута позивачу шляхом зарахування коштів на поточні рахунки, вказані в Договорі, які можуть бути отримані вкладником в порядку черговості сплати банком обов'язкових платежів та з урахуванням обмежень, встановлених постановою Національного банку України від 29.08.2014 № 540 «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України».
Відповідно до підпункту 2.4.4 пункту 2.4 договору банківського вкладу Банк зобов'язаний повернути Вкладнику суму депозиту з нарахованими відсотками після закінчення терміну дії договору, на першу вимогу Вкладника, готівкою або в безготівковій формі за заявою Вкладника, шляхом перерахування на поточний або інший депозитний рахунок, вказаний Вкладником.
Положеннями статті 1058 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).
До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.
Згідно статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.
Відповідно до положень статтей 1066, 1068 ЦК України банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.
Згідно із вимогами статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.
За змістом статті 41 Конституції України право власності є непорушним.
Це означає, що таке право за будь-яких умов повинно бути захищено, крім випадків коли таке право допускається звуженню, що обґрунтовано законом.
З огляду на наведені норми матеріального права, умови укладеного між сторонами договору та встановлені обставини, суд вважає доведеним порушенням відповідачем умов договору банківського вкладу з невиплати позивачу вкладу після закінчення строку його повернення, тому вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Щодо підстав з яких не повернуто вклад, зокрема, зарахування коштів на поточний рахунок позивача в банку та через обмеження, встановлені нормативно-правовим актом Національного банку України, то вони не відповідають закону, оскільки на неодноразові звернення позивача банк виплату коштів не провів, а обмеження, встановлені постановою Національного банку України стосуються банківських установ та не можуть служити законними підставами для обмеження прав фізичних осіб - вкладників та власників банківських рахунків щодо повернення належних їм коштів за першою вимогою.
Так як позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1570,00 грн.
Керуючись статтями 10, 11, 60, 62, 88, 212 - 214, 224, 225, 228 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» на користь ОСОБА_1 банківський вклад у розмірі 157000,00 грн. (сто п'ятдесят сім тисяч гривень 00 коп.).
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» на користь держави судовий збір в розмірі 1570,00 грн. (тисяча п'ятсот сімдесят гривень 00 коп.)
Заочне рішення може бути переглянуте Ленінським районним судом м. Миколаєва за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
суддя І.В.Коваленко
Повний текст заочного рішення
підписано 26.03.2015.