Справа № 136/726/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"16" липня 2015 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого - судді Порохового Г.І.

при секретарі Квашук О.М.,

за участю:

представника служби у справах ОСОБА_1

дітей

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Липовець цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкоди в спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у її вихованні та спілкуванні з нею, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкоди в спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у її вихованні та спілкуванні з нею.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що він з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Липовецького районного суд Вінницької області від 14.04.2014 року шлюб між ними розірвано.Від даного шлюбу в сторін народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.На сьогоднішній день син проживає з відповідачкою. Після розірвання шлюбу відповідач почала створювати позивачу та його батькам перешкоди у спілкуванні з дитиною. За такої поведінки відповідача, позивач звернувся до служби у справах дітей Липовецької РДА і розпорядженням голови Липовецької РДА № 328 від 21.10.2014 року було винесено рішення про можливість спілкування позивача з дитиною і був встановлений порядок цього спілкування. Однак і після цього відповідач не давала змоги побачити дитину. З жовтня місяця 2014 року (з дня винесення розпорядження № 328 та затвердженого до нього порядку) по даний час зустрічатися та спілкуватися позивачеві із сином у зазначені в порядку дні відповідач такої можливості надає не завжди, а саме через раз, тобто приблизно лише два рази на місяць, а не чотири, так як передбачено вищевказаним порядком - щотижня у визначений в ньому час. Крім того, всупереч п. 5 вищевказаного порядку у святкові дні, сімейні події, позивач взагалі дитини взяти до себе та своїх батьків не може, так як відповідачка цьому суперечить. Позивач просить зобов'язати відповідача не перешкоджати йому у спілкуванні з дитиною та участі у його вихованні. Крім цього, просить визначити способи його участі у спілкуванні та вихованні дитини, забезпечити можливість постійного, але не менше разу на тиждень кожний четвер та у святкові та сімейні події (відповідно до розпорядження Липовецької РДА № 328 та затвердженого до нього порядку) - вільного спілкування з сином, що

передбачав можливість спільного позивача з сином ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 відпочинку, відвідування сином місця проживання позивача та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, суду пояснив, що після розірвання шлюбу відповідач почала створювати йому та його батькам перешкоди у спілкуванні з дитиною, порушує затверджений порядок спілкування його з дитиною. З 35 ти днів взяв сина 15 разів, при тому постійно його відпрошував. В результаті чого постійно виникали суперечки з відповідачем.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала. Пояснила, що вона дійсно не давала можливості спілкуватись позивачу з сином, але лиши в тому випадку, коли дитина хворіла, була висока температура або погані погодні умови. Вважає, що ОСОБА_2 має бачитись з дитиною, тому навмисних перешкод у їх спілкуванні не чинить, а навпаки, бажає, щоб у сина був батько, який буде приймати участь у його вихованні.

Представник у службі у справах дітей ОСОБА_1 в залі засідання підтримує рішення органу опіки та піклування від 21 жовтня 2014 року, яким встановлене час та місце спілкування позивача з малолітнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, однак заперечує проти задоволення позову, оскільки вважає його безпідставним. Тому що, матір дитини не перешкоджає спілкуванню батьки з дитиною

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, згідно ст. 15 Закону, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільну малолітню дитину, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва про народження серії І-АМ № 252401 (а.с. 4).Рішенням Липовецького районного суд Вінницької області від 14.04.2014 року шлюб між ними розірвано.

На даний час син ОСОБА_5 проживає разом з відповідачкою за адресою: с. Зозів, вул. Шевченка 38, Липовецького району Вінницької області.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

На вимогу позивача, розпорядженням голови Липовецької РДА № 328 від 21.10.2014 року було винесено рішення про можливість спілкування позивача з дитиною і був встановлений порядок цього спілкування (а.с. 5). Як стверджує позивач з 35 ти днів взяв сина лише 15 разів, оскільки відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом.

У ч. 2 ст. 159 СК України зазначено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Таким чином, оцінивши отримані докази, суд вважає, що заявлені вимоги необґрунтовані. Також суд враховує, що дитина є малолітньою, повинна відчувати наявність постійного місця проживання та оточення. Крім цього, дитина відвідує

дитячий садочок, розпорядок дня якого не співпадає з розпорядженням та затвердженого до нього порядку спілкування позивача із малолітнім сином.

За таких обставин суд вважає, що крім тверджень позивача про створення йому перешкод у спілкуванні з дитиною, він не надав суду жодних інших об'єктивних доказів такої поведінки відповідача. За таких обставин, суд вважає, що позивачем не доведено, що відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, а тому в задоволенні його позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 141, 153, 157, 159 СК України, ст.ст. 15, 57, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування Липовецької РДА про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у її вихованні та спілкуванні з дитиною - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_6