АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/8951/2015 Головуючий у І інстанції - Катющенко В.П.
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Київський завод «Граніт» про поновлення на роботі та виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ «Київський завод «Граніт»,в якому просив суд поновити його на посаді головного механіка Публічного акціонерного товариства "Київський завод "Граніт" з 15 квітня 2014 року; стягнути на його користь з Публічного акціонерного товариства "Київський завод "Граніт" заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12 березня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, судом порушено норми матеріального права, зокрема зазначив, що фактично змін в організації виробництва і праці у ПАТ "Київський завод "Граніт" не відбулося, посада головного механіка не скорочена. При цьому, наказ про вивільнення передбачав його звільнення з 24 березня 2014 року. 14 квітня 2014 року, вийшовши з лікарняного, він працював на підприємстві 14, 15 та 16 квітня 2014 року, виконуючи обумовлені роботи. Лише 16 квітня 2014 року його повідомили про звільнення та видали трудову книжку. Крім того, йому не було запропоновано іншої посади після вивільнення.

Представник апелянта підтримав апеляційну скаргу , просив рішення суду першої інстанції скасувати, позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача просив відхилити апеляційну скаргу , а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працював у ПАТ «Київський завод «Граніт» головним механіком. Був прийнятий на роботу за наказом за № 5-к від 23 січня 2006 року .

Наказом № 22-к від 14 квітня 2014 року позивача було звільнено із займаної посади у зв'язку із скороченням штату працівників на підставі п. 1ст. 40 КЗпП України (а.с.65).

Як вбачається з протоколу № 34 засідання правління ПАТ "Київський завод "Граніт", правлінням було прийнято рішення про скорочення посади головного механіка та вакантних посад начальника ВТК, інженера-енергетика, які не включені до нового штатного розпису, їх обов'язки передано до посадових обов'язків інших працівників (а.с.91).

Наказом Публічного акціонерного товариства "Київський завод "Граніт" № 3а-к від 21 січня 2014 року "Про затвердження штатного розпису" з метою підвищення ефективності і оптимізації управління підприємством та у зв'язку з важким економічним і виробничим станом підприємства та зі зменшенням обсягів робіт на ПАТ "Київський завод "Граніт" було затверджено новий штатний розпис з 22 січня 2014 року, скорочено у штатному розписі вакантні посади начальника ВТК, інженера-енергетика з 22 січня 2014 року, посаду головного механіка з 25 березня 2014 року (а.с.92).

В подальшому генеральним директором ПАТ "Київський завод "Граніт" МадалевичМ.Л. було затверджено новий штатний розпис з 22 січня 2014 року (а.с.93).

Наказом ПАТ "Київський завод "Граніт" № 4-к від 22 січня 2014 року "Про скорочення штату працівників" ОСОБА_2 було попереджено про звільнення з 24 березня 2014 року у зв'язку із скороченням його посади і про неможливість його подальшого працевлаштування (а.с.71).

Відповідно до акту від 23 березня 2014 року, затвердженого генеральним директором ПАТ "Київський завод "Граніт", у зв'язку з скороченням посади головного механіка (наказ від 21 січня 2014 року № 3а-к) та звільненням ОСОБА_2, останньому було доведено щодо відсутності наявної роботи за відповідною професією чи спеціальністю (а.с.108)./

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому, числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або. перепрофілювання підприємства, установи, , організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Як роз'яснено в п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року № 9, розглядаючи трудові спори пов'язані зі звільненням за п.1ст.40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповіла мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або. що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівникпереважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що на підприємстві дійсно відбулося скорочення штату працівників, із штатного розпису були вилучені посади головного механіка, головного енергетика, начальника ВТК. Їх функції передані іншим працівникам ПАТ "Київський завод "Граніт".

Про прийняте рішення про скорочення штату позивача було в установленому порядку повідомлено за два місяці до звільнення, а саме 22 січня 2014 року , про що свідчить його власноручний підпис.( а.с.94)

Посилання позивача на ту обставину, що йому не було запропоновано вакантних посад не може бути прийнято до уваги, оскільки із матеріалів справи вбачається, що на момент звільнення позивача вакансії у відповідача були відсутні.

Вказані обставини також підтверджуються довідкою № 10 від 20 січня 2015 року, виданої ПАТ "Київський завод "Граніт", відповідно до якої на підприємстві на період скорочення посади головного механіка з 22 січня 2014 року були відсутні вакантні посади в штатному розписі.

Оскільки позивач в період часу з 24 березня 2014 року по 02 квітня 2014 року та з 07 квітня 2014 року по 11 квітня 2014 року перебував на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності від 24 березня 2014 року та від 07 квітня 2014 року (а.с.89, 90), то звільнено його було лише у квітні місяці після виходу на роботу.

Колегія суддів не погоджується із доводами апелянта в тій частині, що він 15 та 16 квітня 2014 року був допущений до роботи, оскільки позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів щодо виконання в ці дні трудових обов'язків головного механіка.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст..ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 12 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді :