Справа № 683/1176/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року

06 липня 2015 Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючого - судді Цимбалюка О.В.

при секретарі Поважнюк О.Б.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинів справу за позовом ОСОБА_3 до Старокостянтинівської міської ради про визнання не чинним розпорядження, про стягнення коштів за час вимушеного прогулу, поновлення на роботі та стягнення судових витрат,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Старокостянтинівської міської ради про визнання не чинним розпорядження № 11/2015- рк, від 26 лютого 2015 року, міського голови м. Старокостянтинів «Про звільнення ОСОБА_3М.», стягнення грошових коштів за час вимушеного прогулу, поновлення на посаді директора комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик», стягнення моральної (немайнової шкоди), стягнення витрат за надання правової допомоги, поновлення строку звернення до суду.

В обґрунтування позову зазначив, що 26 лютого 2015 року розпорядженням голови м. Старокостянтинова № 11/2015 - рк «Про звільнення ОСОБА_3М» відповідно до п.2 ст. 36, ст. 83 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про відпустки» його звільнено з посади директора комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» з 26 лютого 2015 року у зв'язку з закінченням строку трудового договору.

Вважає, що розпорядження міського голови являється протиправним і таким, що не відповідає вимогам Конституції України, кодексу Законів України «Про працю», Постанові Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» із змінами та доповненням, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 4 від 01.04.1994 р„ № 18 від 26.10.1995 р., № 15 від 25.05.1998 р., Постанові Кабінету Міністрів України № 170 від 19.03.1994 року № 170 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 1038 від 27.06.2000 року.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник позов підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечила, вказавши, що дійсно між ОСОБА_3 та Старокостянтинівською міською радою в особі міського голови було укладено контракт з терміном дії до 26 лютого 2015 року, за два місяці до його закінчення стогони не переуклали його і тому ОСОБА_3 було звільнено.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши обставини справи та надані докази, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 працював на посаді директора комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» з 27 лютого 2006 року відповідно до контракту укладеного між Старокостянтинівською міською радою, в особі міського голови ОСОБА_4 та ОСОБА_3 строком на 1 рік з 27 лютого 2006 року по 27 лютого 2007 року. Відповідно до укладеного контракту було видано розпорядження міського голови від 27 лютого 2006 року № 74/2006-рк «Про призначення на посаду поліщука М.М.». Щороку контракт переукладався, на один рік Так 26 лютого 2010 року було укладено черговий контракт на термін з 27 лютого 2010 року по 26 лютого 2015 року. Відповідно до п. 24 вище вказаного контракту «за два місяці до закінчення терміну дії контракту він може бути за угодою Сторін продовжений або укладений на новий чи інший термін». У зв'язку із відсутністю письмових звернень і домовленості між сторонами міським головою було прийнято розпорядження від 26 лютого 2015 року № 11/2015-рк про звільнення з посади директора комунального підприємства по експлуатації теплового господарства ОСОБА_3 з 26 лютого 2015 року, у зв'язку із закінченням строку трудового договору.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 1998 року у справі № 12-рп/98 визначено, що термін "законодавство", що вживається у частині третій статті 21 Кодексу законів про працю України ( 322-08 ) щодо визначення сфери застосування контракту як особливої форми трудового договору, треба розуміти так, що ним охоплюються закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19 березня 1993 року № 93 «Про застосування контрактної форми трудового договору з керівником підприємства, що є у Державній власності» рекомендовано місцевим органам виконавчої влади при укладанні контрактів з керівниками підприємств, що є у комунальній власності, застосовувати порядок, передбачений Положенням цієї постанови. пункті 3 даної Постанови вказано, що контракт може бути укладено на термін ;ВІД 1 др 5 років. Постановою визначено, що відповідно до статті 24 Кодексу законів Про працю України контракт укладається в письмовій формі у 2-х примірниках, які зберігаються у кожної із сторін і мають однакову юридичну силу

Відподвіно до п. 16-17 Постанови № 93 вказано, що Контракт з керівником підприємства може бути розірваний на підставах, установлених чинним законодавством, а також передбачених у контракті.

При розірванні контракту на підставах, встановлених у контракті, але не передбачених чинним законодавством, звільнення провадиться згідно з п. 8 ст. 36 КЗпП, про що робиться відповідний запис у трудовій книжці керівника підприємства.

Крім того, відповідно до п. 18 Постанови за 2 місяці до закінчення строку дії контракту він може бути за угодою сторін продовжений або укладений на новий чи інший строк.

Відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП трудовий договір може бути припинено у зв'язку і з закінченням його строку, крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна зі сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Стаття 36 КЗпПУ визначає підстави припинення трудового договору; Оскільки контракт є формою трудового договору, то положення ст. 36 поширюються і на трудові контракти. Але деякі пункти названої статті стосуються контракту в більшій, мірі, це, зокрема, пункти 2 та 8.

Так. п. 2 ст. 36 КЗпПУ визначено, що підставою припинення трудового договору є закінчення строку, крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їхнє припинення. Закінчення терміну дії контракту і видання у зв'язку із цим розпорядження про звільнення не є ініціативою про розірвання трудового договору, а лише доводить відсутність ініціативи переукласти або продовжити трудовий контракт, тобто відсутність ініціативи встановити трудові відносини.

В судовому засіданні встановлено, що сторони не домовлялись про продовження строку дії контракту, та на новий строк контракт не укладався.

По закінченні строку дії контракту, 26 лютого 2015 року розпорядженням міського голови м. Старокостянтинів № 11/2015- рк ОСОБА_3 звільнено з посади директора Старокостянтинівського міського комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» по закінченню строку трудового договору і з відповідним наказом ОСОБА_3 був повідомлений під розписку і того ж числа йому було видано трудову книжку.

Таким чином, за відсутності узгодженості між сторонами щодо продовження дії

трудового договору з ОСОБА_3, немає правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 21, 36, 241-1 КЗпПУкраїни,ст.ст.208-215ЦПК України постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1993 року № 93 «Про застосування контрактної форми трудового договору з керівником підприємства, що є у Державній власності», суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_3 про визнання не чинним розпорядження № 11/2015- рк від 26 лютого 2015 року міського голови м. Старокостянтинів «Про звільнення з посади ОСОБА_3М.», в поновленні на посаді директора комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» з 26 лютого 2015 року, стягнення з Старокостянтинівської міської ради середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди та послуг адвоката відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: