Апеляційний суд Житомирської області
Справа №281/245/15-ц Головуючий у 1-й інст. Денисюк І. І.
Категорія 37 Доповідач Матюшенко І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Матюшенка І.В.

суддів: Борисюка Р.М., Миніч Т.І.

з участю секретаря судового засідання Мишаковської В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 11 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну черговості одержання права на спадкування,

в с т а н о в и л а :

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неправильну оцінку доказам у справі та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції, яким відмовлено у задоволенні її позову про зміну черговості одержання нею права на спадкування за законом разом із спадкоємцями першої черги щодо майна ОСОБА_3

Апелянт зазначає, що суд не дав належної оцінки доказам про: проживання її зі спадкодавцем з 2000 року по 1 жовтня 2014 року однією сімєю; матеріальне забезпечення нею спадкодавця у вище вказаний період та в період тяжкої хвороби; бажання померлого одружитися з нею та скласти на її користь заповіт. Неправильна, на думку апелянта, оцінка судом доказів у справі призвела до невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 01.10.2014 року помер ОСОБА_3 (а.с.48) у звязку з чим відкрилася спадщина на його майно у вигляді квартири АДРЕСА_1. Спадкоємцем першої черги майна спадкодавця, згідно ст. 1261 ЦК України, є його донька ОСОБА_2 (відповідач у справі). Позивач у справі, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини, є, в силу положень ст. 1264 ЦК України, спадкоємцем четвертої черги.

Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Зміна черговості одержання права на спадкування можлива на договірній основі між спадкоємцями та за рішенням суду, за умови, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані (ст. 1259 ЦК України).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції повно та обєктивно зясував обставини справи, вірно визначився з характером спірних правовідносин, дав правильну оцінку представленим сторонами доказам, та дійшов вірного висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, оскільки позивачем не було доведено існування визначених ч. 2 ст. 1259 ЦК України умов, за яких вона могла отримати право на спадкування разом з ОСОБА_2 (спадкоємцем першої черги), а саме, перебування спадкодавця ОСОБА_3 тривалий час у безпорадному стані та опікування у цей час ОСОБА_1 за ним.

Надання позивачем суду письмових доказів у вигляді товарних чеків на придбання ліків у період 24 вересня 01 жовтня 2014 року не свідчить про тривале опікування ОСОБА_1 за спадкодавцем з огляду на тривалість перебування останнього у лікарському закладі та визнання сторонами тієї обставини, що до виникнення у ОСОБА_3 тяжкого захворювання він, будучи пенсіонером, продовжував працювати і не потребував стороннього догляду.

Не мають правового значення для вирішення спору і пояснення позивача про наявність у спадкодавця за життя наміру укласти з нею шлюб та скласти заповіт на її імя, оскільки такі його наміри не були реалізовані.

Тривале, з 2000 року до 01.10.2014 року, проживання позивача зі спадкодавцем однією сімєю, не є безумовною підставою для задоволення позову, заявленого в порядку ч. 2 ст. 1259 ЦК України. Пояснення ОСОБА_1 про матеріальне утримання спадкодавця у вище вказаний період обєктивно спростовуються наявними у справі письмовими доказами (а.с.43).

Враховуючи викладене, доводи апелянта визнаються колегією суддів безпідставними. Рішення суду постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 11 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді