УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Горелкіної Н.А., Євграфової Є.П.,

Іваненко Ю.Г., Наумчука М.І.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 про визнання правочину нікчемним, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 20 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 08 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 20 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 08 квітня 2015 року, зупинено провадження у справі до розгляду кримінальної справи № 2-кп/463/25/15 з розгляду об'єднаних в одне провадження кримінальних проваджень № № 0000443, 0000587, 0000942, 0002737 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_5 - за ч. ч. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 191, ч. ч. 1, 2 ст. 366 КК України.

У поданій касаційній скарзі ПАТ «Державний ощадний банк України» просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що в провадженні Личаківського районного суду м. Львова перебуває кримінальна справа № 2-кп/463/25/15 з розгляду об'єднаних в одне провадження кримінальних проваджень №№ 0000443, 0000587, 0000942, 0002737 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_5 - за ч. ч. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 191, ч. ч. 1, 2 ст. 366 КК України.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії обвинувального акта працівники АТ «Ощадбанк» ОСОБА_4 та ОСОБА_5, перебуваючи на робочому місці та виконуючи свої посадові обов'язки касира та завідуючого відділенням, в приміщенні безбалансового відділення № 10013/0289 АТ «Ощадбанк» м. Львова, маючи умисел на особисте протиправне збагачення, виготовили договір банківського вкладу № 230887 та присвоїли кошти, які передала потерпіла ОСОБА_3 для зарахування цих коштів на її депозитний рахунок для продовження дії попереднього договору за вкладом «Депозитний».

Установлено, що ОСОБА_3 визнана потерпілою та цивільним позивачем у кримінальній справі, у кримінальній справі пред'явила позов до банку про стягнення коштів на підставі договору банківського вкладу, присвоєних працівниками банку.

Таким чином, предметом обвинувачення є виготовлення працівниками АТ «Ощадбанк» двостороннього договору банківського вкладу № 230887 на вклад депозитний на ім'я фізичної особи ОСОБА_3 від 08 листопада 2013 року і саме цей договір є предметом позову АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3 у цивільній справі про визнання його нікчемним.

Ураховуючи, що встановлення обставин, за яких працівники банку ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладали зазначений договір банківського вкладу на ім'я ОСОБА_3, які документи вони оформлювали та видавали ОСОБА_3, тобто, чи мали місце дії та чи вчинені вони обвинуваченими, можливе лише в межах кримінальної справи, суд дійшов висновку, що вирок у кримінальній справі буде мати значення для розгляду даної цивільної справи.

Апеляційний суд, крім того, зазначав, що в судовому засіданні суду апеляційної інстанції 08 квітня 2015 року представник АТ «Ощадбанк» підтвердив, що рішення суду про визнання договору банківського вкладу на ім'я ОСОБА_3 нікчемним буде додатковим доказом у кримінальній справі щодо дій обвинувачених, тобто на підставі рішення у даній справі банк має намір сформувати докази для кримінальної справи, що впливають на об'єм і предмет обвинувачення та наслідки вирішення цивільного позову ОСОБА_3 у кримінальній справі.

Проте з висновками судів погодитися не можна з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається у порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Зі спірного питання Пленумом Верховного Суду України 12 червня 2009 року прийнято постанову № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», пунктом 33 якої передбачено, що, визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

На порушення вимог ст. ст. 210, 315 ЦПК України в мотивувальній частині ухвали суду не зазначено, в чому саме полягає неможливість вирішення справи за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 про визнання правочину нікчемним до розгляду кримінальної справи № 2-кп/463/25/15.

Постановляючи ухвалу, суд посилався на те, що банк має намір сформувати докази для кримінальної справи, що впливають на об'єм і предмет обвинувачення та наслідки вирішення цивільного позову ОСОБА_3 у кримінальній справі. Разом із тим в ухвалі не зазначено, що суд мав на увазі під «доказами для кримінальної справи», а сам по собі висновок про наміри, тим більше сторони у спорі, може розцінюватися як припущення.

За таких обставин питання про зупинення провадження в справі вирішено судом всупереч нормам процесуального права, що є підставою для скасування ухвал судів першої та апеляційної інстанцій та передачі справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 20 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 08 квітня 2015 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик

Судді: Н.А. Горелкіна

Є.П. Євграфова

Ю.Г. Іваненко

М.І. Наумчук