У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Мартинюка В.І., Ситнік О.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Довгинцівський районний відділ у м. Кривому Розі Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 45», про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: Довгинцівський районний відділ у м. Кривому Розі Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 45» про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та визначення порядку користування, за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з указаним позовом посилаючись на те, що ОСОБА_3 є колишнім чоловіком ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_2 Відповідач із липня 2012 року не проживає у квартирі АДРЕСА_1, наймачем якої є позивач ОСОБА_1, однак залишається зареєстрованим у ній. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає, його фактичне місце проживання не відоме. Комунальні та інші платежі на утримання квартири він не здійснює.

З урахуванням наведеного, позивачі просили суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням.

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом, свої вимоги обґрунтовував тим, що спірна квартира була надана ОСОБА_1 на підставі обмінного ордеру від 09 жовтня 1986 року. З листопада 1986 року він зареєстрований у цій квартирі та проживав у ній. 28 серпня 2012 року шлюб між ним та ОСОБА_1 було розірвано. 22 липня 2012 року, прийшовши до дому, він не зміг потрапити в квартиру, а тому був змушений проживати у сестри. Посилаючись на наведене, просив задовольнити зустрічний позов.

Рішенням Довгинівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 лютого 2014 року у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та ухвалено в цій частині нове рішення. Позов ОСОБА_3 задоволено частково. Усунено перешкоди у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення ОСОБА_3 у квартиру АДРЕСА_1. Зобов'язано ОСОБА_1, ОСОБА_2 надати ОСОБА_3 дублікат ключів від вхідних дверей квартири. Змінено умови договору найму квартири АДРЕСА_1, виділено у користування ОСОБА_3 ізольовану кімнату № 1 площею 13 кв. м з балконом площею 0,7 кв. м, ОСОБА_1, ОСОБА_2 - ізольовані кімнати № 2 та № 3 площею 19 кв. м та 18,3 кв. м, відповідно, залишено у їх спільному користуванні: кухню (8,0 кв. м), вбиральню (1,5 кв. м), ванну кімнату (3,2 кв. м), коридор (9,0 кв. м), вбудовану шафу (0,5 кв. м). Зобов'язано комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 45» відкрити окремі особові рахунки на зазначені кімнати. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2014 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до цього суду, у зв'язку із тим, що судом не зроблено висновків, щодо поважності причин відсутності ОСОБА_3 понад строк встановлений ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2015 року рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19 лютого 2014 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та ухвалено в цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, визначення порядку користування ним задоволено частково.

Усунуто перешкоди у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення ОСОБА_3 у квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_1, ОСОБА_2 надати ОСОБА_3 дублікат ключів від вхідних дверей квартири.

Змінено умови договору найму квартири АДРЕСА_1, виділивши у користування позивачу ОСОБА_3 ізольовану кімнату № 1 площею 13 кв. м з балконом площею 0,7 кв. м, відповідачам ОСОБА_1, ОСОБА_2 - ізольовані кімнати № 2 та № 3 площею 19 кв. м та 18,3 кв. м відповідно, залишити у спільному користуванні: кухню (8,0 кв. м), вбиральню (1,5 кв. м), ванну кімнату (3,2 кв. м), коридор (9,0 кв. м) , вбудовану шафу (0,5 кв. м).

Зобов'язано Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 45» відкрити окремі особові рахунки на зазначені кімнати.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порушує питання про скасування рішення апеляційного суду, із ухваленням нового рішення, яким первісні позовні вимоги задовольнити та відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, мотивуючи свої вимоги порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування рішення апеляційного суду відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2127/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1> під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 і ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що позивачі вселилися у спірну квартиру на підставі обмінного ордеру, та мають право користуватися лише однією кімнатою в спірній квартирі, у зв'язку з чим не можуть бути належними позивачами по даній справі в частині тих житлових кімнат, які їм не надавалися у користування відповідно до ордеру, і просити визнати відповідача втратившим право на користування всією квартирою.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що він не надав суду жодного належного доказу в підтвердження наявності перешкод у користуванні житловим приміщенням. Крім того, обмінний ордер виданий лише на одну кімнату спірної квартири площею18,3 кв. м, з чого випливає, що ОСОБА_3 на законних підставах користуються лише зазначеною вище кімнатою, а ОСОБА_3 просить вселити його у кімнату, яка у користування сім'ї ОСОБА_3 не видавалася. Крім того, кімнати у квартирі не є ізольованими і в квартирі проведено самочинне перепланування.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суд апеляційної інстанції виходив з того, що наймодавцем спірного житла не оспорюється факт наявності у сторін права на користування всією спірною квартирою, а тому районний суд не мав правових підстав піддавати сумніву наявність цього права та відмовляти в задоволенні позову ОСОБА_1 і ОСОБА_2 саме з цих підстав.

Разом з тим, апеляційний суд вірно встановив, що підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням у спірній квартирі відсутні, оскільки позивачі не довели, що майно, яке належить відповідачу в спірній квартирі відсутнє та що він має інше житло. Крім того, 28 серпня 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвали шлюб, що свідчить про наявність між ними неприязних стосунків.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, апеляційний суд виходив з того, що відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не визнають право ОСОБА_3 на користування спірною квартирою та ними здійснюються перешкоди у користуванні ОСОБА_3 даною квартирою.

Оскільки між сторонами не визначено порядок користування квартирою АДРЕСА_1, суд вважав за можливе змінити умови договору найму даної квартири.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2124/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1>, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2128/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1>, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки апеляційним судом не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2124/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1>, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2128/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова

В.І. Мартинюк О.М. Ситнік