Справа № 569/7160/15-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 липня 2015 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі головуючого судді Рогозіна С.В.,
при секретарі Якимчук І.В.,
за участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1 000 грн. щомісячно. В обґрунтування позову зазначає, що з 13 березня 2009 року до 18 грудня 2013 року з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4, який після припинення подружніх відносин за рішенням суду залишився проживати з нею та перебуває на її утриманні. Будучи батьком дитини відповідач зобовязаний утримувати її до досягнення повноліття, однак матеріальної допомоги не надає. Оскільки відповідач постійної роботи не має, працює періодично на заробітках, має нестабільний, але значний за розміром заробіток, просить аліменти стягувати у твердій грошовій сумі.
В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити повністю.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. За наведених обставин, суд, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів у відсутності відповідача з постановленням заочного рішення, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України, проти чого позивач не заперечує.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18 грудня 2013 року розірвано.
Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ № 102582 виданим 30.07.2009 р.
У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обовязків по відношенню до дитини.
Стаття 184 СК України, передбачає можливість визначення судом розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, зокрема за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі.
Факт ухилення відповідача від надання матеріальної допомоги на утримання дитини, суд вважає доведеним, оскільки у судовому засіданні встановлено, що дитина постійно проживає з матірю, та перебуває на її утриманні. Відсутність відомостей про працевлаштування відповідача, його матеріальний стан, дають можливість визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на дитину. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.
Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обовязків по відношенню до дитини.
На підставі встановлених судом фактів, з метою недопущення погіршення матеріального становища дитини та одночасно відповідача, суд із урахуванням, положень ст. ст. 141, 180, 184 СК України, приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме про доцільність стягнення аліментів в розмірі 500 грн. щомісячно.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментіву межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача в дохід держави 243,60 грн. судового збору.
На підставі викладеного, ст.ст. 111, 112, 180-183 СК України, керуючись ст.ст. 174, 213, 215 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 (пятсот) гривень щомісячно, починаючи з 18 травня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя С.В. Рогозін