Справа № 161/9216/15-ц
Провадження № 2/161/3033/15
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Мартинюк О.Г.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що відповідно до укладеного договору № VOY0G100001411 від 30 травня 2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 80000 доларів США на термін до 29.05.2022 року, та зобовязувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Умови договору відвідач належним чином не виконував, внаслідок чого у нього станом на 20 березня 2015 року виникла заборгованість перед ПАТ КБ ПриватБанк в сумі 68380,68 доларів США, що складається з заборгованості за кредитом 60351,24 дол. США, заборгованості по відсотках за користування кредитом 3773,80 дол. США., заборгованості по комісії за користування кредитом 640 дол. США, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 349,15 дол. США., штраф фіксована частина 10,78 дол. США, штраф (процентна складова) 3255,71 дол. США. Враховуючи наведене, просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в сумі 68380,68 доларів США, що еквівалентно 1585747 грн. 97 коп. та судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав викладених в ньому, просила його задовольнити.

Представник відповідача позов не визнала, суду пояснила, що позивачем незаконно було підвищено відсоткову ставку за кредитним договором № VOY0G100001411 від 30 травня 2007 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_3 Так, відсоткова ставку було збільшено з 12 % річних до 14,4 %. Проте,банки мають право змінювати ставку за кредитом лише у разі настання події, не залежної від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку. Банки не мають права змінювати процентну ставку за кредитом у зв»язку з волевиявленням однієї із сторін (зміни кредитної політики банку). Крім того, таке збільшення відсоткової ставки є недійсним, якщо позивальник не попереджений про таке підвищення не менше ніж за 7 днів. З кінця 2014 року відповідач припинив здійснювати виплати за кредитним договором. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з копії кредитного договору № VOY0G100001411 від 30 травня 2007 року (а.с. 30-39) між позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_3 було укладено вищевказаний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 80000 доларів США на термін до 29.05.2022 року, та зобовязувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст.1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернув.

Відповідно до ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

З розрахунку заборгованості за договором (а.с. 4-7) вбачається, що у відповідача станом на 20 березня 2015 року виникла заборгованість перед ПАТ КБ ПриватБанк в сумі 68380,68 доларів США, що складається з заборгованості за кредитом 60351,24 дол. США, заборгованості по відсотках за користування кредитом 3773,80 дол. США., заборгованості по комісії за користування кредитом 640 дол. США, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 349,15 дол. США., штраф фіксована частина 10,78 дол. США, штраф (процентна складова) 3255,71 дол. США.

Відповідно до п.п. 2.3.1 п. 2.3 укладеного з відповідачем договору банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір відсоткової ставки за користування кредитом.

Скориставшись своїм правом, ПАТ КБ «ПриватБанк» збільшив в односторонньому порядку відсоткову ставку за вищезазначеним договором - з04.11.2008 р. відсоткова ставка за кредитним договором № VOY0G100001411 від 30 травня 2007 року відсоткова ставка була підвищена з 12 % річних до 14,4 % річних. У зв»язку з підвищенням відсоткової ставки змінився (збільшився) розмір щомісячного платежу, який відповідач мав здійснювати на виконання умов кредитного договору.

Відповідно до ст. 58 Конституції України та ч. 2 ст. 5 ЦК України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

10 січня 2009 року набрав чинності Закон України від 12 грудня 2008 року № 661-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» (далі - Закон). Цей закон не скасовує і не помякшує цивільної відповідальності особи, відтак не має зворотної дії в часі.

Зазначеним Законом ЦК України доповнено ст. 1056-1 «Проценти за кредитним договором», відповідно до ч. 2 та ч. 3 якої встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

За змістом ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ч. 1 ст. 653 ЦК України в разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Отже, якщо сторонами кредитного договору досягнуто домовленості з усіх його умов, у тому числі щодо збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитним договором з дотриманням певної процедури, то такі умови повинні виконуватись сторонами з моменту досягнення домовленості, тобто з моменту підписання договору.

Виходячи з аналізу ст. ст. 5, 627, 629, 653 ЦК України слід дійти висновку про те, що якщо умовами кредитного договору, щодо яких сторони дійшли згоди під час його укладення, передбачено право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання певних умов із додержанням установленої кредитним договором процедури повідомлення позичальника, то збільшення банком розміру процентної ставки за цим кредитним договором в односторонньому порядку є правомірним за умови, що рішення банку про таку зміну розміру процентної ставки було прийнято до набрання чинності Законом № 661-VІ.

Про зміну розміру відсоткової ставки з 04.11.2008 р. позивальнику ОСОБА_3Я ПАТ КБ «ПриватБанк» було направлено відповідний лист від 03.10.2008 р. (а.с. 53, 54).

Після повідомлення про підвищення відсоткової ставки відповідач ОСОБА_3 почав сплачувати проценти за новою ставкою, що відповідно до положень ч.ч. 2, 3 ст. 205 та ч. 2 ст.642 ЦК України вказує на згоду позичальника зі зміненим розміром процентної ставки та на думку суду свідчить про те, що про розмір нової відсоткової відповідач був належно повідомлений.

Таким чином, проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню - з ОСОБА_3 слід стягнути в користь позивача заборгованість в сумі 68380,68 дол. США, що еквівалентно 1585747 грн. 97 коп. за курсом 23,19 станом на 20 березня 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

На підставі ст. 58 Конституції України, ст.ст. 205, 509, 510, 526, 642, 1050, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, керуючись ст.ст. 5, 10, 11, 58, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк заборгованість в сумі 68380,68 дол. США, що еквівалентно 1585747 гривням 97 копійкам за курсом 23,19 станом на 20 березня 2015 року, що складається з заборгованості за кредитом 60531,24 дол. США, заборгованості по відсотках за користування кредитом 3373,8 дол. США., заборгованості по комісії за користування кредитом 640 дол. США, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 349,15 дол. США, штрафу (фіксована частина) 10,78 дол. США, штрафу (процентна складова) 3255,71 дол. США.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати по справі 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) гривні 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_4