КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 0813/506/2012
Провадження №6/319/43/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2015 року смт Куйбишеве

Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Скляра С.Ю.,

при секретарі судового засідання Шипко А.В.,

з участю державного виконавця Гладнєва Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області (далі ВДВС Куйбишевського РУЮ) ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

13 липня 2015 року о 13 год. 00 хв. державний виконавець ВДВС Куйбишевського РУЮ звернувся до суду з поданням, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, яка має невиконані зобов'язання, покладені на неї судовим рішенням.

В обґрунтування подання зазначено, що у ВДВС Куйбишевського РУЮ на виконанні знаходиться зведене виконавче провадження ЄДРВП №41665752 з виконання виконавчих листів №0813/506/2012 від 10 жовтня 2012 року, виданих Куйбишевським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в загальній сумі 71 050 грн. 00 коп.. Станом на 13 липня 2015 року борг не сплачено, встановити місцезнаходження боржника ОСОБА_2 та належного їй майна не вдалося. Ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 06 березня 2014 року оголошено розшук боржника.

10 липня 2015 року стягувач ОСОБА_3 звернувся до ВДВС Куйбишевського РУЮ із заявою, в якій повідомив про те, що боржник ОСОБА_2 умисно ухиляється від виконання рішення суду та на теперішній час звернулася до Державної міграційної служби України в Запорізькій області з метою отримання нового закордонного паспорту.

З метою забезпечення примусового виконання рішення суду та недопущення переховування боржника за межами України з подальшим ухиленням від погашення заборгованості державний виконавець прохає суд встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_2.

Державний виконавець в судовому засіданні підтримав подання та наведені в ньому доводи, прохав його задовольнити, надавши судові відповідні пояснення.

Суд, вислухавши державного виконавця, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про те, що подання задоволенню не підлягає.

Так, з матеріалів справи випливає, що на примусовому виконанні ВДВС Куйбишевського РУЮ знаходиться зведене виконавче провадження ЄДРВП №41665752 з виконання виконавчих листів №0813/506/2012 від 10 жовтня 2012 року, виданих Куйбишевським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в загальній сумі 71 050 грн. 00 коп. (т.2 а.с.4-6).

15 січня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (т.2 а.с.7).

Місцезнаходження боржника ОСОБА_2 та належного їй майна встановити не вдалося. Ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 06 березня 2014 року оголошено розшук боржника (т.2 а.с.8-15,22).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» однією із підстав для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є наявність неврегульованих аліментних, договірних чи інших невиконаних зобов'язань до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року №231, передбачено, що обмеження у праві виїзду за межі України пов'язується з ухиленням громадянина від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням (п.22.5).

Відповідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно приписів ст.3771 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.7 постанови №5 від 30 березня 2012 року роз'яснив, що відповідно до статті 33 Конституції України свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України можуть бути обмежені лише законом. Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» та статтею 3771 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

В порушення вимог ч.1 ст.60 ЦПК України заявником не надано суду належних та допустимих доказів того, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання судового рішення.

З матеріалів справи випливає, що доводи державного виконавця для задоволення подання обмежуються лише наявністю у ОСОБА_2 статусу боржника у виконавчому провадженні, непогашенням нею боргу у добровільному порядку (самостійне невиконання боржником зобов`язання протягом строку, вказаного державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження) та оголошенням боржника у розшук.

Втім, на момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

При цьому під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, суд розуміє будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наявність майна, грошових коштів) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Як випливає з матеріалів справи державним виконавцем не надано суду доказів того, що боржник відмовляється виконувати розпорядження державного виконавця щодо проведення виконавчих дій. Так, у справі відсутні докази того, що ОСОБА_2 була належним чином повідомлена про відкриття виконавчого провадження, а саме, у справі відсутні відомості того, що вона отримувала копію постанови про відкриття виконавчого провадження та була попереджена про наданий добровільний строк для виконання судового рішення, тобто боржник не мав можливості добровільно виконати рішення суду.

Крім того, за інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 15 липня 2014 року №254/Т-3718 вбачається, що ОСОБА_2 перетнула державний кордон України 07 грудня 2012 року у напрямку м.Амман Хашемітського королівства Йорданія. Станом на 15 липня 2014 року ОСОБА_2 державний кордон України в напрямку до України не перетинала (т.2 а.с.17).

Посилання державного виконавця на те, що зі слів стягувача ОСОБА_3 боржник ОСОБА_2 перебуває на території України та на даний час звернулася до Державної міграційної служби України в Запорізькій області з метою отримання нового закордонного паспорту належними доказами не підтверджено.

Щодо посилань державного виконавця на те, що боржник ОСОБА_2 є обізнаною про відкриття виконавчого провадження у звязку із поданням нею апеляційної скарги на ухвалу Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 04 грудня 2012 року, якою задоволено подання державного виконавця про обмеження виїзду за кордон, суд зазначає наступне.

Дане подання державним виконавцем внесено на розгляд Жовтневого районного суду м.Запоріжжя у звязку із здійсненням виконавчого провадження ЄДРВП №34804155, тобто іншого виконавчого провадження, яке відмінне від провадження, за яким до суду внесено дане подання.

До того ж, боржник ОСОБА_2, як випливає із змісту рішення суду апеляційної інстанції, не приймала особистої участі в судовому засіданні, а її інтереси були захищені повноважним представником.

Слід зазначити, що ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 09 жовтня 2014 року апеляційна скарга ОСОБА_2 була задоволена частково, ухвалу Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 04 грудня 2012 року було скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд питання. У подальшому ухвалою судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 20 жовтня 2014 року подання державного виконавця про обмеження виїзду за кордон ОСОБА_2 було залишено без руху із наданням заявнику строку для усунення недоліків два дні з дня отримання копії ухвали (т.2 а.с.19-21). Разом з цим, матеріали, які додані до подання, так й матеріали виконавчого провадження не містять відомостей про те, чи були усунені недоліки подання державним виконавцем, а якщо так, то яке рішення ухвалено судом за результатами розгляду подання.

За таких обставин у суду немає підстав для задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, оскільки дане подання державного виконавця не містить беззаперечних доводів та не підтверджено належними доказами щодо ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Керуючись ст.3771 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України, - відмовити.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подання в 5-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С.Ю.Скляр