Справа № 353/660/15-ц
Провадження № 6/353/24/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Луковкіна У.Ю.

з участю: секретаря Мороз М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі подання головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Тлумацького РУЮ про тимчасове обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_1,-

в с т а н о в и в :

Головний державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Тлумацького РУЮ ОСОБА_2 звернувся в суд з поданням, погодженим начальником відділу Державної виконавчої служби Тлумацького РУЮ ОСОБА_3, про тимчасове обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, до повного виконання ним боргових зобовязань по сплаті аліментів згідно виконавчого листа № 353/1499/14-ц, виданого Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області 23.03.2015 року. Зазначає, що боржником не вживаються жодні заходи щодо виконання рішення суду, він був неодноразово попереджений про сплату боргу, тобто останній ухиляється від виконання своїх боргових зобов'язань покладених на нього рішенням суду, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 5058,05 грн. Просить подання задоволити та тимчасово обмежити виїзд з території України ОСОБА_1 до виконання ним своїх зобов'язань в Україні.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження боржника у виїзді за межі України без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, однак до подання додав письмову заяву, в якій він вказав, що подання підтримує, просив задовольнити з підстав наведених у ньому та розгляд проводити без участі представника ВДВС Тлумацького РУЮ.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу ст. 13 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну» громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч. 1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Також п. 2 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дане подання не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції перебуває виконавче провадження ВП № 47277729 по примусовому виконанню рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 23.03.2015 року за виконавчим листом № 353/1499/14-ц, виданим Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області від 23.03.2015 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів у твердій грошовій сумі на утримання доньки ОСОБА_5 в розмірі по 700,0 грн. щомісячно, але менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 4-5).

Державним виконавцем відділу ДВС Тлумацького РУЮ ОСОБА_6 у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) 17.04.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 6). Також 20.04.2015 року головним державним виконавцем відділу ДВС Тлумацького РУЮ ОСОБА_2 було складено лист-повідомлення про необхідність з'явитись до ВДВС Тлумацького РУЮ для сплати боргу та наданні необхідних документів (а.с. 6 зворот). Проте у матеріалах подання відсутні належні та допустимі докази щодо направлення та отримання боржником ОСОБА_1 вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження та листа-повідомлення, однак міститься ксерокопія списку поштових відправлень, з якого неможливо визначити, яка поштова кореспонденція була відправлена, коли відправлена та якому адресату.

Відповідно до вимог Закону державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення.

Згідно відповіді на вимоги державного виконавця із відділу Держземагенства у Тлумацькому районі Івано-Франківської області від 27.06.2015 року (а.с. 14-15) право власності на землю за боржником не зареєстровано. Згідно відповідей Пенсійного фонду України від 20.04.2015 року та Державної податкової служби України від 21.04.2015 року боржник пенсію не отримує, підприємницькою діяльністю не займається та ніде не працює (а.с. 10, 11). Відповідно до відповіді Управління соціального захисту населення Тлумацької РДА від 13.05.2015 року боржник не отримує жодну з допомог, по яких можна проводити стягнення (а.с. 16). Відповідно відповіді Управління ДАІ в Івано-Франківській області від 15.05.2015 року транспортних засобів за боржником ОСОБА_1 не зареєстровано (а.с. 13).

Проте згідно Інформаційної довідки з Реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.07.2015 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Грушевського, 41, с. Олеша Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 8).

24.06.2015 року до ВДВС Тлумацького РУЮ звернулась з письмовою заявою ОСОБА_4 (стягувач) (а.с. 7), в якій просила обмежити ОСОБА_1 (боржник) у праві виїзду за межі України, оскільки боржник ухиляється від сплати аліментів.

Звертаючись до суду з поданням, головний державний виконавець посилався на те, що на виконанні у ВДВС перебуває виконавче провадження, яке не виконане і заборгованість по сплаті аліментних платежах не погашена, зазначав, що боржник свідомо ухиляється від виконання зобовязань, був неодноразово письмово попереджений про сплату боргу по аліментах, а тому його слід тимчасово обмежити у виїзді за межі України. Однак у матеріалах подання відсутні докази, які б свідчили про повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, про неодноразові попередження боржника щодо сплати боргу по аліментах, а також відсутній розрахунок заборгованості боржника ОСОБА_1 по сплаті аліментів.

Так, п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань. Заборона виїзду за кордон є одним із найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Враховуючи вищенаведене, та те, що боржник ОСОБА_1 постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та листи ВДВС Тлумацького РУЮ боржник не отримував, суд вважає, що подання головного державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 є безпідставним та передчасним, оскільки у ньому не наведено підстав та доказів того, що боржник ОСОБА_1 умисно ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду.

На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, ст. 377-1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Тлумацького РУЮ про тимчасове обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуюча У.Ю. Луковкіна