Справа 688/766/15-ц
№ 2/688/302/15
Рішення

іменем України

23 березня 2015 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого-судді Босюка В.А.,

секретаря - Андрійчук Д.Ю.,

з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шепетівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частину житлового будинку в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, який за життя склав на неї заповіт, в якому все своє майно заповів їй. Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно у виді ? частин двохкімнатної квартири АДРЕСА_1. 27.11.2014 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом лише на ? частину вищевказаної квартири. За життя ОСОБА_3, отримавши 14.08.2012 року свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину вказаної квартири, не встиг зареєструвати у встановленому порядку своє право власності на цю частину квартири у реєстрі прав власності на нерухоме майно. За наведених обставин, просить визнати за нею право власності на 1/4 частину двохкімнатної квартири АДРЕСА_1, оскільки в нотаріальному порядку оформити спадщину неможливо.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, підтвердила обставин, викладені в позові.

Відповідач позов визнала, не заперечує проти визнання за позивачкою права власності на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_3 пояснила, що на спадкове майно, яке заповів її батько позивачу не претендує, а спадщину, оформлену після смерті своєї дружини, батько не зареєстрував із-за необізнаності. 27 грудня 2014 року вона оформила спадщину на ? частину квартири, як спадкоємець першої черги за законом після смерті матері.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначенні у заповіті.

Відповідно до абз. 2-3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, що підтверджується даними свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2, виданого 10.01.2014 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Шепетівського МРУЮ у Хмельницькій області.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 серпня 2012 року, ОСОБА_3 успадкував після смерті дружини ОСОБА_4 ? частину від належної останній ? частини квартири АДРЕСА_1, однак своє право власності на неї не зареєстрував.

Відповідно до ст. 1299 ЦК України, яка діяла на час отримання ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину від 14 серпня 2012 року, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Таким чином ОСОБА_3, отримавши 14 серпня 2012 року свідоцтво про право на спадщину за законом, не зареєструвавши таке право в органі державної реєстрації нерухомого майна, юридично не став його власником.

За вказаних обставин ОСОБА_3, відповідно до ст. 1261 ЦК України слід вважати спадкоємцем за законом першої черги, що прийняв спадщину відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 дружини ОСОБА_4.

3 липня 2012 року ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті, і на що він за законом матиме право, ОСОБА_1, що підтверджується даними заповіту, посвідченого державним нотаріусом Шепетівської районної державної нотаріальної контори Хмельницької області.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.11.2014 року, ОСОБА_1 отримала в спадок ? частину квартири АДРЕСА_2, яка належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Шепетівської міської ради Хмельницької області 24.12.1997 року.

З довідки завідувача Шепетівської міської державної нотаріальної контори від 28.11.2014 року за № 1429/01-16 слідує, що ОСОБА_1 неможливо видати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 ще на ? частини квартири АДРЕСА_1, оскільки він не зареєстрував свідоцтво про право на спадщину за законом у реєстрі прав власності на нерухоме майно, отримане після смерті дружини ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Виходячи з досліджених в судовому засіданні доказів, суд знаходить, що вимоги позивача ґрунтуються на законі, доведені належними та допустимими доказами, в зв'язку з чим підлягають до задоволення, оскільки іншим шляхом захистити своє право на ? частини спадкове майно за заповітом вона не має можливості.

Судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 57-60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, на користь держави 584,90грн. судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення рішення суду - протягом десяти днів з дня отримання його копії, в апеляційний суд Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд.

Головуючий: В.А. Босюк