Ухвала

іменем україни

08 липня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Савченко В.О., Касьяна О.П., Остапчука Д.О., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором, за касаційною скаргою ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 12 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 18 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором про співпрацю.

Позовні вимоги мотивував тим, що 02 травня 2011 року між ним та відповідачем укладено зазначений договір, відповідно до умов якого ОСОБА_4 повинен був постачати товари повсякденного попиту та продовольчі товари, а ОСОБА_5, як суб'єкт підприємницької діяльності, зобов'язалася реалізовувати ці товари та нести за них повну матеріальну відповідальність. З 02 травня 2011 року по 19 серпня 2012 року виявлено недостачу товарів у розмірі 83 886 грн, що підтверджується актами ревізій.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 у добровільному порядку відмовляється усувати виявлену недостачу, просив позов задовольнити та стягнути з відповідача суму недостачі та 3 % річних від простроченої суми.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 12 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 18 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 59 766 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

В іншій частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувані рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права й порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення та задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що відповідно до актів ревізій від 19 листопада 2011 року, 03 березня 2012 року, 09 червня 2012 року та 19 серпня 2012 року встановлена недостача товарів, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з застосуванням строку позовної давності, про який було заявлено клопотання відповідачем, згідно зі ст. 257 та ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів, оскільки вони узгоджуються з матеріалами та обставинами справи.

Суди першої та апеляційної інстанцій правильно визначили характер спірних правовідносин й вірно застосували положення норм матеріального права, й оцінивши усі забрані у справі докази, дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 на увагу не заслуговують й висновків судів не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не свідчать про те, що судами при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Таким чином, оскаржувані рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 12 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 18 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Савченко

О.П. Касьян

Д.О. Остапчук