У х в а л а

10 вересня 2015 року м. Київ
Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 13 лютого 2015 року, ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 19 березня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, та усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із зазначеною заявою, яка не відповідає вимогам ст.ст. 357, 358 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Так, ОСОБА_1 у своїй заяві вказав, що подає заяву з підстави, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України - невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Однак, у заяві він також зазначив про невідповідність ухвали суду касаційної інстанції, питання про перегляд якої він порушує, правовим позиціям Верховного Суду України щодо застосування норм процесуального права. Проте підставою, передбаченою п. 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права (при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ) є окремою підставою для подання заяви про перегляд судових рішень, яка передбачена п. 2 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

У зв'язку з цим, заявнику згідно з п. 3 ч. 2 ст. 357 ЦПК України потрібно уточнити підставу (підстави) подання заяви, а також обґрунтувати її (їх) належним чином, зазначивши у заяві, які саме норми процесуального права неоднаково застосовано судом касаційної інстанції або (та) у застосуванні яких норм матеріального права є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постановах Верховного Суду України висновку.

Крім того, відповідно до вимог п.п. 3, 4, ч. 1 ст. 358 ЦПК України заявникові слід надати копії різних за змістом судових рішень (для прикладу наявності підстави подання заяви, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 355 ЦПК України) та копії постанов Верховного Суду України (для прикладу наявності підстави подання заяви, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України), в залежності від підстави подання заяви, яку заявникові слід вказати в заяві, про що зазначено вище.

Окрім того, з 1 вересня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", яким змінено ставки та порядок справляння судового збору за подання до суду процесуальних документів.

Так, за подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України підлягає сплаті судовий збір у розмірі 130 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (підп. 8 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір"). Згідно із ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України згідно із штампом на конверті 3 вересня 2015 року, тобто після набрання чинності зазначеним Законом.

З огляду на викладене, із доданого документу про сплату судового збору вбачається, що судовий збір сплачено заявником не в повному обсязі.

У даному випадку за подання заяви про перегляд необхідно було сплатити 633 грн 36 коп.

Згідно із документом про сплату судового збору, доданого до заяви, ОСОБА_1 сплатив лише 316 грн. 68 коп.

З огляду на викладене, для розгляду заяви ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 316 грн. 68 коп. повинен бути перерахований на рахунок Верховного Суду України з такими реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі, 22030002 р/о 0007, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код класифікації доходів бюджету - 22030002, код банку отримувача - 820019, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; у графі платіжного доручення "Призначення платежу" зазначається "судовий збір (Верховний Суд України, 060)" символ звітності 207.

На адресу Верховного Суду України слід надіслати оригінал документу про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 359 ЦПК України у разі встановлення, що заяву подано без додержання вимог ст.ст. 357 та 358 цього Кодексу, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог ст.ст. 357 та 358 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

Керуючись ст.ст. 357, 358, 359 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд судових рішень залишити без руху та надати заявникові строк до 12 жовтня 2015 року для усунення зазначених недоліків заяви.

Роз'яснити, що у разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали заява буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України А.Г. Ярема