Справа № 161/3710/15-ц
Провадження № 2/161/1802/15
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Мартинюк О.Г.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що відповідно до укладеного договору № VOZ0GA від 03 квітня 2008 року відповідач отримала кредит у розмірі 20000 доларів США на термін до 03.04.2018 року, та зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Умови договору відвідач належним чином не виконувала, внаслідок чого у неї станом на 15.01.2015 2015 року виникла заборгованість перед ПАТ КБ ПриватБанк в сумі 12046,28 доларів США, що складається з заборгованості за кредитом 11005,16 дол. США, заборгованості по відсотках за користування кредитом 443,72 дол. США., заборгованості по комісії за користування кредитом 4,17 дол. США, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 4,51 дол. США, штрафу (фіксована частина) 15,85 дол. США, штрафу (процентна складова) 572,88 дол. США. Враховуючи наведене, просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в сумі 12046,28 доларів США, що еквівалентно 189969 грн. 84 коп. та судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав викладених в ньому, просила його задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав, суду пояснила, що позивачем незаконно, в односторонньому порядку, було підвищено відсоткову ставку за кредитним договором № VOZ0GA від 03 квітня 2008 року. Так, з 06.10.2008 р. відсоткову ставку було збільшено з 12 % річних до 15,12 %. З 05.07.2010 р. відсоткову ставу було знижено до 14,62 %. Щодо правомірності зміни в односторонньому порядку відсотків за користування кредитними коштами позивачем належних доказів не надано. Крім того, встановлення позивачем відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % річних не відповідає умовам кредитного договору. Так, відповідно до умов кредитного договору кредитні кошти були надані відповідачці зі сплатою за кредитом відсотків у розмірі 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Так, наприклад за травень 2008 року позивачем були нараховані відсотки в розмірі 205,76 дол. США на суму залишку заборгованості за кредитом 19899,14 дол. США замість 198,99 дол. США. Нарахування відсотків за користування кредитом за інші періоди також не відповідають умовам кредитного договору. Вважає, що позивач не надав докази, які підтверджують правомірність позовних вимог та розміру заборгованості за кредитним договором. За його підрахунками станом на 15.01.2015 року відповідач має заборгованість перед ПАТ КБ «Приватбанк» в сумі 5469,12 дол. США, яка не є простроченою. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з копії кредитного договору № VOZ0GA від 03 квітня 2008 року (а.с. 8-10) між позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_4 було укладено вищевказаний договір, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 20000 доларів США на термін до 03.04.2018 року, та зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки і винагороду за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст.1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернув.

Відповідно до ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

З розрахунку заборгованості за договором, наданої позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 4-6) вбачається, що у відповідача станом на 15 січня 2015 року виникла заборгованість перед ПАТ КБ ПриватБанк в сумі 12046,28 дол. США, що еквівалентно 189969 гривням 84 копійкам за курсом 15,77 станом на 15 січня 2015 року, що складається з заборгованості за кредитом 11005,16 дол. США, заборгованості по відсотках за користування кредитом 443,72 дол. США., заборгованості по комісії за користування кредитом 4,17 дол. США, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 4,51 дол. США, штрафу (фіксована частина) 15,85 дол. США, штрафу (процентна складова) 572,88 дол. США.

Відповідно до п.п. 2.3.1 п. 2.3 укладеного з відповідачем договору банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір відсоткової ставки за користування кредитом.

Скориставшись своїм правом, ПАТ КБ «ПриватБанк» збільшив в односторонньому порядку відсоткову ставку за вищезазначеним договором - з06.10.2008 р. відсоткова ставка за кредитним договором № VOZ0GA від 03 квітня 2008 року була підвищена з 12 % річних до 15,12 % річних. У зв»язку з підвищенням відсоткової ставки змінився (збільшився) розмір щомісячного платежу, який відповідач мав здійснювати на виконання умов кредитного договору.

Відповідно до ст. 58 Конституції України та ч. 2 ст. 5 ЦК України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

10 січня 2009 року набрав чинності Закон України від 12 грудня 2008 року № 661-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» (далі - Закон). Цей закон не скасовує і не помякшує цивільної відповідальності особи, відтак не має зворотної дії в часі.

Зазначеним Законом ЦК України доповнено ст. 1056-1 «Проценти за кредитним договором», відповідно до ч. 2 та ч. 3 якої встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

За змістом ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ч. 1 ст. 653 ЦК України в разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Отже, якщо сторонами кредитного договору досягнуто домовленості з усіх його умов, у тому числі щодо збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитним договором з дотриманням певної процедури, то такі умови повинні виконуватись сторонами з моменту досягнення домовленості, тобто з моменту підписання договору.

Виходячи з аналізу ст. ст. 5, 627, 629, 653 ЦК України слід дійти висновку про те, що якщо умовами кредитного договору, щодо яких сторони дійшли згоди під час його укладення, передбачено право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання певних умов із додержанням установленої кредитним договором процедури повідомлення позичальника, то збільшення банком розміру процентної ставки за цим кредитним договором в односторонньому порядку є правомірним за умови, що рішення банку про таку зміну розміру процентної ставки було прийнято до набрання чинності Законом № 661-VІ.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, починаючи з листопада 2008 року ОСОБА_3 систематично сплачувала платежі за договором, в тому числі і за відсотками у розмірі більшому, ніж той, який визначений в п. 8.1 кредитного договору. Так, за умовами п. 8.1 вказаного договору позичальник ОСОБА_3 повинна була надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 294,55 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, а починаючи з листопада 2008 року - ОСОБА_3 щомісячно сплачувала 332,5 доларів США, тобто у розмірі із врахуванням збільшених відсотків за користування кредитом.

Таким чином, оскільки після підвищення відсоткової ставки відповідач почала сплачувати відсотки за новою ставкою, що відповідно до положень ч.ч. 2, 3 ст. 205 та ч. 2 ст. 642 ЦК України вказує на згоду позичальника зі зміненим розміром відсоткової ставки та на думку суду свідчить про те, що про розмір нової відсоткової відповідач була належно повідомлена.

Дані щодо розмірів всіх платежів до збільшення відсоткової ставки до 15,12 % річних за користування кредитом за договором № VOZ0GA від 03 квітня 2008 року, наведені у виписці по рахунку № 2458 і узгоджуються з розмірами аналогічних платежів, котрі відповідач мала сплатити згідно до графіку погашення кредиту (Додаток № 2 до договору), який ОСОБА_3 підписала (а.с. 39-40) і факт підписання якого відповідачкою та її представником не оспорюються.

У відповідності до п.п. 8.1, 8.4 кредитного договору, позичальник за користування кредитом сплачує відсотки у розмірі 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 0,48 % річних від суми зарезервованих ресурсів.

Згідно із п. 3.3 кредитного договору нарахування відсотків, а також винагород, передбачених п.п. 7.2, 8.1 кредитного договору здійснюється в останню дату їх сплати, зазначену в п. 7.1, при цьому відсотки нараховуються на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день.

Суд вважає, що розрахунок заборгованості відповідачки ОСОБА_3 за кредитним договором здійснений позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» відповідно до умов кредитного договору № VOZ0GA від 03 квітня 2008 року.

Належних та припустимих доказів іншого, зокрема нарахування відсотків у розмірі більшому, ніж визначено умовами договору, представником відповідачки та відповідачкою ОСОБА_3, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, суду не надано.

Таким чином, проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню - зі ОСОБА_3 слід стягнути в користь позивача заборгованість в сумі 12046,28 дол. США.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

На підставі ст. 58 Конституції України, ст.ст. 205, 509, 510, 526, 642, 1050, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, керуючись ст.ст. 5, 10, 11, 58, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк заборгованість в сумі 12046,28 дол. США, що еквівалентно 189969 гривням 84 копійкам за курсом 15,77 станом на 15 січня 2015 року, що складається з заборгованості за кредитом 11005,16 дол. США, заборгованості по відсотках за користування кредитом 443,72 дол. США., заборгованості по комісії за користування кредитом 4,17 дол. США, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 4,51 дол. США, штрафу (фіксована частина) 15,85 дол. США, штрафу (процентна складова) 572,88 дол. США.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати по справі 1899 (тисячу вісімсот девяносто девять) гривні 70 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_5