НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/3062/15
№ 2/183/2104/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2015 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Мельника О.М.,

за участю секретаря судового засідання Гончарової С.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому після уточнення своїх позовних вимог просить визнати за ним право власності на квартиру № 94, розташовану за адресою: вул. Зіни Бєлої (Білої), буд. 5, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 02.11.2014 року.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 02.11.2014 року померла його мати ОСОБА_3 Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді вказаної квартири, яка належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 01.03.1996 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.10.2012 року, виданого державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 за реєстровим №1-2764. За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла позивачу вищезазначену квартиру. Позивач у встановлений строк звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса.

Постановою від 11.05.2015 року приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру у звязку з тим, що за життя ОСОБА_3 не зареєструвала правовстановлюючі документи на дану квартиру відповідно до вимог чинного законодавства.

За таких обставин позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

В судове засідання сторони не зявились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, а відповідач не заперечує проти задоволених вимог.

У звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 02.03.1996 року, квартира №94, що знаходиться за адресою: вул. З. Білої, буд. 5, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с.71).

09.10.2011 року помер ОСОБА_6 батько позивача, відповідача та чоловік померлої ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_7 I-КИ № 590599 від 05.11.2014 року (а.с.8), свідоцтвами про народження (а.с.34,45), свідоцтвом про шлюб (а.с.54). Після його смерті дружина ОСОБА_3 звернулась до державного нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 67), та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частку у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.69). Таким чином, ОСОБА_3 стала єдиним власником вказаної квартири.

02.11.2014 року померла ОСОБА_3 мати позивача та відповідача, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9), свідоцтвами про народження (а.с.34,45), свідоцтвом про шлюб (а.с.54).

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 21.02.2013 року приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_8 за реєстровим № 145, яким на випадок своєї смерті заповіла ОСОБА_1 квартиру № 94, що знаходиться по вул. Зіни Бєлої (Білої), буд. 5, м. Новомосковськ Дніпропетровської області (а.с.58).

З матеріалів справи суд вбачає, що після смерті ОСОБА_3 позивач та відповідач у встановлений строк звернулися із заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 (а.с.28,42), та своєю постановою від 11.05.2015 року вказаний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначену вище квартиру у звязку з тим, що ОСОБА_3 за життя не зареєструвала правовстановлюючі документи на дану квартиру відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.48,64).

Згідно технічного паспорту на квартиру №94 в житловому будинку №5 по вул. Бєлої З., м. Новомосковська Дніпропетровської області, виготовленого станом на 03.05.2012 року, квартира загальною площею 49,4 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м., в цілому складається з: коридору 1 - 6,6 кв.м., шафи 2 0,4 кв.м., ванни 3 2,9 кв.м., туалету 4 1,3 кв.м., кухні 5 7,3 кв.м., кімнати 6 16,6 кв.м., кімнати 7 11,0 кв.м., шафи 8 1,2 кв.м., балкону I 0,9 кв.м., лоджії II 1,2 кв.м. (а.с.62-63).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені в заповіті. Спадкоємці за законом, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу, набувають право на спадкування у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини.

Отже, оскільки за життя ОСОБА_3 набула у власність спірну квартиру, а позивач як єдиний спадкоємець за заповітом прийняв спадщину, останній має право отримати зазначену квартиру у власність в порядку спадкування за заповітом. Та обставина, що за життя ОСОБА_3 не зареєструвала своє право власності на частину спірної квартири за свідоцтвом про право на спадщину, на думку суду, не може бути підставою для позбавлення її спадкоємців права на отримання спадщини після її смерті, оскільки це не відповідає принципам розумності та справедливості.

Тому, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 1217, 1218, 1223 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) право власності на квартиру № 94, розташовану за адресою: вул. Зіни Бєлої (Білої), буд. 5, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, загальною площею 49,4 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м., яка в цілому складається з: коридору 1 - 6,6 кв.м., шафи 2 0,4 кв.м., ванни 3 2,9 кв.м., туалету 4 1,3 кв.м., кухні 5 7,3 кв.м., кімнати 6 16,6 кв.м., кімнати 7 11,0 кв.м., шафи 8 1,2 кв.м., балкону I 0,9 кв.м., лоджії II 1,2 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 02 листопада 2014 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційному суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Мельник