У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Парінова І.К., розглянувши касаційну скаргу обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» на рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 26 червня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград», треті особи: виконавчий комітет Знам'янської міської ради Кіровоградської області, Знам'янське будівельно-монтажне експлуатаційне управління № 3 ДП «Одеська залізниця», про зобов'язання вчинити дії щодо взяття на абонентський облік водяного лічильника та здійснення перерахунку за водовідведення,

в с т а н о в и в:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» (далі - ОКВП «Дніпро-Кіровоград»), обґрунтовуючи його тим, що 03 січня 2012 року між нею та Знам'янським будівельно-монтажним експлуатаційним управлінням № 3 державного підприємства «Одеська залізниця» (далі - БМЕУ № 3) укладено договір про надання послуг з центрального постачання холодної води, відповідно до якого вона здійснювала оплату за водопостачання за показниками водяного лічильника на рахунок БМЕУ № 3, а за водовідведення здійснювала оплату за показникам лічильника на рахунок Знам'янського виробничого управління водоканалізаційного господарства (далі - Знам'янське ВУВКГ). У квітні 2012 року абоненти Знам'янського ВУВКГ були передані до ОКВП «Дніпро-Кіровоград», при цьому акти звірки не проводились, договори не переукладались. Позивач здійснювала оплату за показниками водяного лічильника за водовідведення на рахунок ОКВП «Дніпро-Кіровоград». Проте, у серпні 2012 року її було переведено на норму споживання водовідведення із розрахунку 7.3 м куб. на одну особу, тоді як нарахування за послуги з водопостачання БМЕУ № 3 здійснювало за показниками лічильника. В обґрунтування такого переведення, відповідач посилався на те, що лічильник повинен бути опломбований та взятий на облік ОКВП «Дніпро-Кіровоград», оскільки пломби поставлені БМЕУ № 3 до уваги не беруться. Позивач зазначала, що неодноразово зверталася до ОКВП «Дніпро-Кіровоград» стосовно незаконності нарахування їй боргу, проте отримувала формальні відповіді. Посилаючись на зазначене, ОСОБА_2 просила зобов'язати відповідача взяти на абонентський облік водяний лічильник, встановлений в квартирі АДРЕСА_1 та здійснити перерахунок вартості наданих послуг за водовідведення за період з серпня 2012 року по лютий 2014 року.

Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 26 червня 2015 року, позов задоволено частково. Зобов'язано ОКВП «Дніпро-Кіровоград» здійснити перерахунок вартості наданих послуг за водовідведення відповідно до показників лічильника з серпня 2012 року по грудень 2014 року включно. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОКВП «Дніпро-Кіровоград» просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, про відмову у позові, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України, ст. 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», п. п. 20, 21 Правил надання послуг з централізовано опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, повно, всебічно та об'єктивно встановили обставини справи та дійшли обґрунтованого висновку про відмову в позові, виходячи з того, що відповідач не довів наявності підстав для нарахування ОСОБА_2 плати за нормами споживання.

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи було допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград», треті особи: виконавчий комітет Знам'янської міської ради Кіровоградської області, Знам'янське будівельно-монтажне експлуатаційне управління № 3 ДП «Одеська залізниця», про зобов'язання вчинити дії щодо взяття на абонентський облік водяного лічильника та здійснення перерахунку за водовідведення, за касаційною скаргою обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» на рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 26 червня 2015 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.К. Парінова