Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/4497/15 Головуючий у 1 інстанції: Боровікова А.І.
Є.У.№ 333/7149/14-ц Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

ОСОБА_2

при секретарі: Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що 14.07.2005р. між Відкритим акціонерним товариством Банк „БІГ Енергія" та відповідачем ОСОБА_3 (позичальником) було укладено Кредитний договір № 05/ZJ54-07-05, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 11 000 дол. США на строк від 14.07.2005р. по 13.07.2015р.

14.07.2005 р. між Банком та відповідачем ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір, відповідно до якого, в забезпечення виконання зобов'язань перед Банком, позичальник передав в іпотеку Банку квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

21.01.2014р. між ВАТ Банк „БІГ Енергія" та ТОВ „ФК Довіра та Гарантія" був укладений Договір про відступлення прав за іпотечним договором від 14.07.2005р.

27.12.2013р. між ВАТ Банк „БІГ Енергія" та ТОВ „Фінансова компанія „Довіра та Гарантія" відповідно до вимог чинного законодавства України був укладений Договір купівлі-продажу права вимоги № 3-233, згідно якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 05/ZJ54-07-05 від 14.07.2005, укладеним між Банком та відповідачем ОСОБА_3, а також право вимоги за забезпечувальними договорами до нього. Відповідно до договору купівлі-продажу права вимоги № 3-233 ТОВ ТОВ „ФК „Довіра та Гарантія" набуло прав кредитора до відповідача ОСОБА_4

В порушення умов кредитного договору, укладеного між Банком та відповідачем, останній зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 27.12.2013р. відповідно до Додатку № 2 до Договору купівлі-продажу права вимоги № 3-233, існує заборгованість відповідача в розмірі 38 519 грн. 31 коп.

Відповідно до п. 6.1 Кредитного договору," у разі несвоєчасного погашення кредиту (частини або повністю) і (або) процентів за його використання, тобто прострочення виконання зобов'язань за цим договором, позичальник виплачує Банку пеню в розмірі п"яти процентів від несплаченої суми за кожний день прострочення платежу. При розрахунку пені приймається календарна кількість днів в місяці та в році. Пеня сплачується в національній валюті України (гривні) по встановленому Національним Банком України курсу на день такої сплати. Загальна сума пені за договором на суму боргу 38519 грн. 31 коп. за період прострочення з 28.12.2013р. по 12.06.2014р. (кількість днів прострочення 167, розмір процентів 5,0%) загальна сума пені складає 881 грн. 20 коп.

Далі позивач зазначив у позові, посилаючись на ст. 625 ЦК України, а саме:боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції складає 42549 грн. 33 коп., а саме: період заборгованості з 28.12.2013р. по 12.06.2014р. - сума боргу 38519 грн. 31 коп., сукупний індекс інфляції за період - 1.105, інфляційне збільшення суми боргу 4030 грн. 02 коп.; сума боргу з урахуванням індексу інфляції складає 42549 грн. 33 коп. Розмір 3-х процентів річних за договором на суму 38519 грн. 31 коп. за вищезазначений період прострочення складає 528 грн. 72 коп.

Таким чином, зазначає позивач заборгованість з боку відповідача за кредитним договором складає: 38 519 грн. 31 коп. - заборгованість по кредитному договору + 528 грн. 72 коп. (3% річних) + 4030 грн. 02 коп. (індекс інфляції) + 881 грн. 20 коп. (пеня) = 43 959 грн. 25 коп.

Посилаючись на зазначені обставини, просило суд, стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 43 959 грн. 25 коп. та судові витрати.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням районного суду ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Пред'являючи позов, позивач посилався на те, що грошові кошти у визначений строк відповідач не повернув, що є підставою для стягнення з нього заборгованості, пені та 3 % річних за користування грошовими коштами.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Досліджуючи обставини справи, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивачем пропущений строк позовної давності та не надані розрахунки заборгованості позичальника, з яких можна було б зробити висновок про час виникнення заборгованості, розмір сплачених та заборгованих коштів.

Натомість за ст. 10 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічним чином питання обов'язків доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст. 10 ЦПК судом були перевірені доводи позивача про те, що відомості про часткове погашення боргу та розрахунки за кредитним договором знаходяться у Національному банку, проте за повідомленням Національного банку кредитна справа передана позивачеві та Національний банк не має відомостей про погашення кредиту та не має розрахунків за кредитним договором відповідача.

Суд першої інстанції правильно послався на те, що початковий момент перебігу позовної давності за вимогами, що складаються із сукупності прострочених щомісячних зобов'язань, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, що відповідає правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13.

Посилання апелянта на те, що у березні 2012 року відповідач визнала борг тим, що сплатила грошову суму і це призвело до переривання строку позовної давності є безпідставним.

Так, кредитний договір укладений у 2005 році. Жодних відомостей про рух коштів: сплату кредитних коштів, нарахування коштів до оплати не надано. Висновок про те, що останній платіж за договором здійснений у березні 2012 року зроблений лише на підставі листа попереднього кредитора від 23.10.2013р.

Наполягаючи на тому, що для стягнення грошової суми достатньо лише визначення загальної суми заборгованості без надання детального розрахунку лише на підставі листа ліквідатора, позивач не враховує положення ст. 58 ЦПК, за якими належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

З огляду на зазначене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відсутність відомостей про рух коштів за кредитним договором з зазначенням дат та призначень нарахувань і платежів унеможливлює встановлення часу виникнення заборгованості, дотримання положень ЦК про застосування позовної давності до щомісячних платежів, перевірку правильності нарахувань за строками та видами платежів, в тому числі пені за порушення строків виплати.

Керуючись ст. ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: