АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 213/729/15-ц 22-ц/774/1120/К/15
Провадження № 22-ц/774/1120/к/15 Головуючий в суді першої
Справа 213/729/15-ц інстанції - ОСОБА_1
Категорія № 50 (ІІІ) Доповідач - Ляховська І.Є.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів - Барильської А.П., Михайлів Л.В.,

при секретарі Петренко К.І.,

за участю позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3

Григоровича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 17 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує допомогу в розмірі 800 грн, інших доходів не має. Зазначила, що відповідач добровільно допомогу не надає, в звязку з чим просила стягнути на своє утримання до досягнення дитиною 3-х років 1/6 частку від доходів відповідача та на утримання дитини - 1/4 частку.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 17 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково, стягнуто з відповідача на користь позивача, на її утримання та на утримання дитини, аліменти в розмірі по 1/8 часток його заробітку до досягнення дитиною трьох років на її утримання, та до досягнення повноліття дитиною на утримання дитини.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення суду в частині стягнення з нього аліментів на утримання позивача ОСОБА_2 у розмірі 1/8 частки заробітку до досягнення дитиною трирічного віку та прийняття нового рішення, яким просить зменшити розмір аліментів на її утримання з 1/8 до 1/16 частки заробітку відповідача, посилаючись на недоведеність обставин, на які посилається позивач, та на порушення судом норм матеріального права. Зокрема, на його думку, суд залишив поза увагою ті обставини, що з позивачем ОСОБА_2 відповідач ніколи спільно не проживав та спільного господарства не вів, про свою вагітність позивач повідомила його лише за кілька тижнів до пологів, народжувати дитину було її особисте бажання.

У наданих суду запереченнях на апеляційну скаргу відповідача, позивач ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони не перебувають у шлюбі та є батьками малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.

Відповідач ОСОБА_3 визнаний батьком дитини на підставі рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 19 січня 2015 року (а.с. 2-4, 5).

Згідно довідки від 22.02.2015 року відповідач працює на ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг», з серпня 2014 року по січень 2015 року сукупний заробіток відповідача склав 41696 грн. 95 коп. (а.с.18).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість сплати відповідачем аліментів на користь позивача на її утримання у розмірі 1/8 частки його заробітку до досягнення дитиною трирічного віку.

На думку колегії суддів, висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають обставинам справи.

Такого висновку колегія суддів дійшла з огляду на наступне.

На спірні правовідносини поширюються положення ч. 2 ст. 91 СК України, якими передбачено,що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Як передбачено ч. 4 вказаної ст. 84 СК України, право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав їм вірну юридичну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про обовязок відповідача утримувати позивача, оскільки їх спільна дитини проживає з останньою, а він є працездатним та має стабільний заробіток.

Однак, вирішуючи спір, суд не в повній мірі зясував усі обставини справи, що призвело до необґрунтованого визначення розміру аліментів, які мають стягуватись на утримання позивача, у звязку з чим доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 частково заслуговують на увагу.

Так, визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути на утримання позивача, суд першої інстанції врахував те, що відповідачем сплачуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частки його заробітної плати на підставі рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 25 вересня 2014 року на користь ОСОБА_6 (а.с. 19, 20, 21-22).

Між тим, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції сторони пояснили, що відповідач також має повнолітнього сина віком 21 рік, який продовжує навчання у вищому навчальному закладі, тому на підставі ч. 1 ст. 199 СК України має право на отримання матеріальної допомоги від батьків до досягнення ним двадцяти трьох років, та якому вказана допомога надається відповідачем у добровільному порядку.

Крім того, на думку колегії суддів, при визначені розміру аліментів судом не в повній мірі враховано стан здоровя та матеріальне становище відповідача, оскільки залишено поза увагою, що відповідно до виписки з протоколу ЛКК «ЦПМСД №6 амбулаторії №5» від 03.04.2015 року №499 ОСОБА_3 за станом здоровя потребує постійного медикаментозного лікування (а.с. 59).

Колегія суддів вважає, що розмір аліментів, стягнутих з відповідача на користь позивача на її утримання, визначений судом без урахування зазначених обставин, у звязку з чим рішення суду необхідно змінити в частині розміру цих аліментів.

Проте інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 не містять підстав для її повного задоволення та зменшення розміру аліментів до 1/16 частини.

Так, безпідставним є посилання відповідача на положення ч. 1 ст. 91 Сімейного кодексу України та відсутність факту спільного проживання його з позивачем, оскільки, як зазначено вище, спірні правовідносини сторін регулюються ч. 2 ст. 91 цього Кодексу, яка передбачає право на утримання жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, лише за умови проживання з нею, ним їхньої дитини та не містить необхідною умовою такого права факт тривалого прооживання однією сімєю.

Також не може бути взятим до уваги посилання відповідача на поведінку позивача ОСОБА_2, яка повідомила його про свою вагітність лише за кілька тижнів до пологів, народила дитину без його згоди та пропонувала йому покращити її житлові умови, оскільки ця обставина не має правового значення для вирішення даного спору.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити частково апеляційну скаргу ОСОБА_3 та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України змінити рішення суду в частині розміру аліментів, стягнутих з відповідача на користь позивача на її утримання, зменшивши його з 1/8 до 1/12 частини з усіх видів заробітку відповідача.

В іншій частині рішення суду не оскаржено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 3 ч. 1 ст. 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 17 квітня 2015 року змінити в частині розміру аліментів, стягнутих з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на її утримання, зменшивши цей розмір з 1/8 частини до 1/12 частини всіх видів доходу щомісячно.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий : І.Є.Ляховська

Судді: А.П.Барильська

ОСОБА_7