Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

судді Микуляк П.П.

при секретарі Остич Л.В.

за участю представника позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5

представника відповідачки ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовною заявою за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_6, Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімп-2 в м.Ужгород», третя особа інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області, про зобовязання вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеною позовною заявою, яку у процесі розгляду справи декілька разів уточняли (зменшували та збільшували позовні вимоги) та просили зобовязати ОСОБА_6 та Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімп-2 в м.Ужгород» привести багатоквартирний житловий будинок, що знаходиться за адресою м.Ужгород, вул.Котловинна, 13 (раніше вул.Котловинна, поз.12), у відповідність до проекту, погодженого головним архітектором міста Ужгорода, а також знизити поверховість обєкта будівництва шляхом перебудови, демонтажу третього і четвертого поверхів та зниженням загальної висоти будинку до 12 метрів та перенести його на відстань 8 метрів від існуючого житлового будинку №11 «а» по вул.Котловинна в м.Ужгороді.

Свої вимоги позивачі мотивують тим, що вони є власниками житлових будинків, які розміщенні у кварталі індивідуальної малоповерхової забудови, що розташовані за адресою: м.Ужгород, вул.Котловинна та провулок Грибоєдова. У лютому 2013 року ОСОБА_6 розпочала будівництво багатоквартирного житлового будинку на земельні ділянці, розташованій за адресою м.Ужгород, вул.Котловинна, поз.12.

Будівництво багатоквартирного будинку відповідачкою здійснюється з порушенням вимог п.3.13 ДБН 360-92** та норм додатку 3.1 ДБН 360-92**, а саме: будівництво проводиться на відстані 7 метрів від існуючого житлового будинку позивача ОСОБА_3, а також в частині дотриманні мінімально допустимої протипожежної відстані 8 метрів. Внаслідок цього обмежений доступ денного світла у вікна житлової кімнати, що розташовані в торці будинку позивача ОСОБА_3, чим порушується його право на вільне володіння та користування своїм майном.

З листа виконкому Ужгородської міської ради №Ко-01254/10/06 від 13.06.2013 року вбачається, що відповідно до проекту, погодженого головним архітектором міста Ужгорода, багатоквартирний житловий будинок має бути розміщений на відставні 8 м. від існуючого індивідуального житлового будинку по вул.Котловинна, 11 «а». Однак дана запроектована відстань до будинку позивача ОСОБА_3 фактично відповідачкою не дотримана.

Крім того, позивачі вважають, що ОСОБА_6 порушені також містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки по вул.Котловинна, поз.12 в м.Ужгороді, видані 24.09.2012 року за №164 головним архітектором міста Ужгорода. Згідно даних містобудівельних умов та обмежень забудови земельної ділянки дозволено будівництво 12-ти квартирного триповерхового (з мансардою) житлового будинку, фактично ж ОСОБА_6 побудовано 13-ти квартирний чотирьохповерховий будинок. При цьому, не дотримана граничнодопустима висота будівлі згідно вимог ДБН В.1.1-12:2006 «Будівництво в сейсмічних районах України». Будівництво багатоквартирного житлового будинку №13 по вул.Котловинній у м.Ужгороді здійснено на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети, а тому в розумінні ст.376 ЦК України є самочинним будівництвом.

Оскільки, внаслідок здійснення ОСОБА_6 будівництва багатоквартирного житлового будинку за адресою м.Ужгород, вул.Котловинна, 13, порушуються їх прав щодо вільного та безперешкодного користування власними будинками, вони за захистом своїх прав змушені звернутись до суду з відповідною позовною заявою.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5 подала заяву про зменшення позовних вимог та просила суд ОСОБА_6 та Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімп-2 в м.Ужгород», на балансі та обслуговуванні якого знаходиться багатоквартирний житловий будинок, що знаходиться за адресою м.Ужгород, вул.Котловинна, 13, привести вказаний будинок у відповідність до погодженого проекту «Будівництво багатоквартирного будинку по вул.Котловинній, поз.12 у м.Ужгород» та перенести його на відстань 8 метрів від існуючого житлового будинку №11 «а» по вул.Котловинна в м.Ужгороді. Стягнути з відповідачів на користь позивачів понесені ними судові витрати, зокрема на користь ОСОБА_3 витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 9200,0 грн.

Представник відповідачки ОСОБА_6 ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Представник відповідача - Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімп-2 в м.Ужгород» у судове засідання не зявився, але подав до суду письмове клопотання згідно якого просить розглядати справу без його участі, у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області в судове засідання не зявився, але подав до суду письмову заяву, згідно якої просить розглядати справу без його участі, у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до наступних висновків:

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Аналіз змісту положень ЦПК, ЦК та розяснень Верховного Суду України дає підстави для висновку, що право на судовий захист повязане виключно з порушенням субєктивного права позивача. Отже, суд може захистити лише порушене право позивача. Відсутність хоча б однієї з умов надання судового захисту субєктивного права виключає можливість задоволення матеріально-правових вимог позивача. Інше б суперечило основному завданню цивільного судочинства, захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст.ст. 1, 3 ЦПК, ст.ст. 15, 16 ЦК, абз. 2 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»). При цьому варто враховувати, що обставину дійсного (реального) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача (або наслідки у вигляді збитків чи інших обмежень) має довести належними, допустимими і достовірними доказами саме позивач.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 обґрунтовуючи свої позовні вимоги, не вказали, які реально їх права порушуються, чим саме багатоквартирний будинок по вул. Котловинній, 13, порушує їх право на вільне володіння та користування своїм майном та які конкретно несприятливі наслідки спричинило для них це порушення. Всупереч ст.ст.10, 60 ЦПК України позивачі не зазначили, не обґрунтували та не надали суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог.

Зі змісту позовної заяви, заяв в порядку ст. 31 ЦПК України та доданих до неї додатків, а також із матеріалів цивільної справи вбачається нібито порушення прав виключно позивача ОСОБА_3, про порушення прав інших позивачів не обумовлюється.

За принципом змагальності кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, на позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, поряд із обовязком довести факт порушення свого субєктивного права відповідачем, також покладено обовязок довести підставу позову, а саме: обставини, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги і з якими закон повязує настання певних правових наслідків, тобто можливість задоволення позову.

Із цих положень випливає необхідність доведення для задоволення позову таких фактів: наявність обставин, з якими закон повязує настання певних правових наслідків для позивача (тобто доведення заявленої підстави позову) та факт порушення його субєктивного права відповідачем. Недоведеність цих фактів є підставою для відмови в позові за недоведеністю (необґрунтованістю) позовних вимог. Порушення прав позивача має існувати на момент розгляду спору у суді.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №54376 від 10.04.2008 року, на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0600 га, за адресою м.Ужгород, вул.Котловинна, поз.12, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер земельної ділянки :44:002:0096).

Згідно правил закріплених в ст.90 ЗК України та ст.375 ЦК України власники земельних ділянок мають право споруджувати на них житлові будинки, виробничі та інші будівельні споруди.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 перед початком будівництва багатоквартирного житлового будинку на власній земельній ділянці за адресою м.Ужгород, вул.Котловинна, поз.12, отримала необхідну дозвільні документацію, зокрема: 24.09.2012 року управлінням архітектури та містобудування Ужгородської міської ради їй видано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки №164/2012; отримано проектно-технічну документацію, ПП «Давінчі Дизайн» розроблено проект забудови «Будівництво багатоквартирного будинку по вул.Котловинній, поз.12 у м.Ужгород», який отримав позитивний експертний звіт філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Закарпатській області за №07-1520-12 від 19.12.2012 року. Згідно постанови КМУ №466 «Деякі питання виконання підготовчих та будівельних робіт» від 13.04.2011 року ОСОБА_6 до інспекції ДАБК у Закарпатській області було подано декларацію про початок виконання будівельних робіт, яка зареєстрована за №ЗК 3 від 19.12.2012 року.

06.11.2013 року інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області, на підставі звернення замовника, відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затв. постановою КМУ №461 від 13.04.2011 року, 12-ти квартирний триповерховий (з мансардою) житловий будинок був прийнятий до експлуатації на підставі декларації про готовність обєкта до експлуатації, яка зареєстрована Інспекцією ДАБК у Закарпатській області 06.11.2013 року за № ЗК 58. Рішенням виконкому Ужгородської міської ради №400 від 13.11.2013 року затверджено поштового адреса вказаного житлового будинку: м.Ужгород, вул.Корловинна, 13.

Позивачі по справі вважають, що будівництво багатоквартирного житлового будинку здійснене з порушенням державно-будівельних норм 360-92** «Містобудвування. Планування і забудова міських і сільських поселень» щодо встановленої мінімальної відставні (побутового розриву) та мінімально допустимої протипожежної відстані.

Відповідно до РП «Будівництво багатоквартирного будинку по вул.Котловинній, поз.12 у м.Ужгород» передбачалось відстань між житловими будинками поз.№12 та №11 «а» - 8 метрів, відстань від житлового будинку поз.12 до межі суміжної земельної ділянки 4,0 метри.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №222 від 15.04.2015 року, при проведенні обмірів, на день проведення експертизи, встановлено, що відстань від незавершеного будівництвом житлового будинку №11 «а» по вул.Котловинній до багатоквартирного житлового будинку по вул.Котловинній, 13, зі сторони головного фасаду становить 6,93 м., в тому числі відстань від стіни багатоквартирного житлового будинку до існуючої огорожі 4,07 м., відстань від незавершеного будівництвом житлового будинку №11 «а» до існуючої огорожі 2,86 м., відстань між будинками зі сторони дворового фасаду 7,09 м., в тому числі відстань від стіни багатоквартирного житлового будинку до існуючої огорожі - 4,23 м., відстань від незавершеного будівництвом житлового будинку №11 «а» до існуючої огорожі 2,86 м.

В ході проведення експертизи в межах цивільної справи також встановлено, що багатоквартирний житловий будинок, що знаходиться за адресою м.Ужгород, вул.Котловинна, 13, відповідає експлуатаційним нормам, однак частково не відповідає вимогам будівельних норм, що встановлені чинним законодавством країни для житлових будинків, в частині протипожежних відстаней між житловими будинками.

Разом з тим, слід зазначити, що протипожежна відстань між житловими будинками у розмірі 8 м повинна бути пропорційною. Відстань від стіни багатоквартирного житлового будинку № 13 по вул. Котловинній до існуючої огорожі, яка є межею, становить зі сторони головного фасаду 4,07 м, а зі сторони дворового фасаду 4,23 м. Тобто, пропорційна протипожежна відстань при будівництві багатоквартирного житлового будинку була дотримана. В той час, як відстань від незавершеного будівництвом житлового будинку №11 «а» по вул. Котловинній до огорожі, що є межею, із боку головного фасаду та із боку дворового фасаду становить 2,86 м, що свідчить про недотримання та відхилення від протипожежних норм саме при будівництві житлового будинку №11 «а».

Часткова невідповідність розташування на земельній ділянці незавершеного будівництвом житлового будинку №11 «а» по вул.Котловинній у м.Ужгороді робочому проекту була встановлена і при проведенні обмірів в ході виконання судової будівельно-технічної експертизи №222 від 15.04.2015 року.

Відповідно до висновку експертного дослідження №06/15 від 24.04.2015 року за експертною спеціалізацією (розподіл земель та визначення порядку користування земельними ділянками) у результаті співставлення координат земельної ділянки ОСОБА_6 згідно фактичного користування та згідно документації із землеустрою встановлено, що фактична межа земельної ділянки у м. Ужгород, вул. Котловинна, № 13, належна на праві власності ОСОБА_6, з боку суміжного землевласника позивача ОСОБА_3 (м. Ужгород, вул. Котловинна, №11 «а») не виходить за її межі згідно правовстановлюючих документів. Фактична ширина фасаду раніше єдиної земельної ділянки в м.Ужгороді по вул.Котловинній, 11 та 11 «а» згідно фактичного користування становить 22,10 м., з яких ширина фасаду земельної ділянки під №11 «а» становить 11,00 м., а ширина фасаду іншої ділянки становить 11,10 м. При цьому, ширина фасаду даної земельної ділянки згідно правовстановлюючих документів становить 22, 00 м.

Факт дотримання ОСОБА_6 норм ДБН при проведенні будівництва багатоквартирного житлового будинку за адресою м.Ужгород, вул.Котловинна, 13, підтверджується декларацією про готовність обєкта до експлуатації, яка зареєстрована Інспекцією ДАБК у Закарпатській області 06.11.2013 року за №ЗК 58, згідно якої при прийняті будинку до експлуатації, встановлено, що на обєкті виконано всі роботи, передбачені проектною документацією згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами. Заходи з охорони праці, забезпечення вибухобезпеки, пожежної безпеки, охорони навколишнього природного середовища і антисейсмічні заходи, передбачені проектом, проведені в повному обсязі.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до положень ч.2 та ч.3 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. . До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Новостворене нерухоме майно стає обєктом цивільних правовідносин з моменту завершення будівництва, прийняття до експлуатації або державної реєстрації.

З досліджених судом матеріалів справи слідує, що на день звернення ОСОБА_3 до суду за захистом своїх порушених прав та на момент розгляду даної справи в суді незавершений будівництвом житловий будинок по вул.Котловинній, 11 «а» у м.Ужгороді не прийнятий до експлуатації та не зареєстрований в органах державної реєстрації, як обєкт права власності.

Тобто, позивач ОСОБА_3 на даний час є лише власником будівельних матеріалів та обладнання, що мають фізичну властивість вільно пересуватися в просторі, а не житлового будинку, як обєкта нерухомого майна. За таких обставин, вирішувати питання про порушення вимоги п. 3.13 ДБН 360-92** щодо встановлення відстані (побутового розриву) 15 метрів та вимоги додатку 3.1 ДБН 360-92** в частині дотримання протипожежних відстаней не можливо, оскільки норми ДБН застосовуються до житлових будинків, які згідно чинного законодавства України є обєктами права власності.

Право ОСОБА_3 на вільне володіння та користування майном, а саме житловим будинком №11 «а» по вул. Котловинній у м. Ужгороді, ще не виникло, оскільки не зареєстрований у встановленому законом порядку. Отже, таке право позивача не може бути порушене.

Крім того, всупереч ст.ст.10,60 ЦПК України позивачем ОСОБА_3 не надано суду жодного доказу якими він обґрунтовує своїх вимог, зокрема доказів, які б підтверджували обмеженість доступу денного світла у вікна житлової кімнати, що розташовані в торці його будинку.

Порушення, виявлені експертом при проведенні судової будівельно-технічної експертизи №06/15 від 24.04.2015 року, в частині зміни перепланування внутрішніх приміщень квартир, в результаті чого було зменшено кількість квартир на мансардному поверсі, жодним чином не порушують права ОСОБА_3, оскільки такі зміни відбулися всередині багатоквартирного будинку без зміни зовнішніх розмірів та конструкцій останнього.

Не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні посилання позивачів про те, що багатоквартирний житловий будинок №13 по вул.Котловинній у м.Ужгороді є самочинним будівництвом, так як збудований на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети, а також побудований з порушенням містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, оскільки фактично побудовано 13-ти квартирний чотирьохповерховий будинок.

Положеннями ст.19 ЗК України встановлені категорії земель за основним цільовим їх призначенням. Так, відповідно до п. «б» ч.1 вказаної статті визначено таку категорію земель як «землі житлової та громадської забудови».

Як вбачається з листа управління та містобудування Ужгородської міської ради №70 вих. від 12.04.2013 року, згідно діючої на даний момент містобудівельної документації (генеральний план 2004 р.) земельна ділянка по вул. Котловинній, поз.12, в м.Ужгороді, відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови, таким чином підстав для зміни цільового використання зазначеної земельної ділянки не має.

Факт будівництва ОСОБА_6 саме 12-ти квартирного житлового будинку по вулюКотловинній №13 в м.Ужгороді підтверджується технічним паспортом КП «Архітектурно-планувального бюро» від 27.09.2013 року, декларацією про готовність обєкта до експлуатації від 06.11.2013 року №ЗК 58 та рішенням виконавчого комітету Ужгоролдської міської ради №400 від 13.11.2013 року, яким вирішено затвердити поштові адреси на 12 квартир у будинку №13 по вул.Котловинній в м.Ужгороді.

Аналізуючи в сукупності зібрані докази, приймаючи до уваги, що позивачі не довели порушення своїх цивільних прав, не надали суду належних та допустимих доказів порушення таких прав, враховуючи, що багатоквартирний триповерховий (з мансардою) житловий будинок № 13 по вул. Котловинній у м. Ужгороді прийнятий до експлуатації, а отже і перевірений уповноваженими на це органами на відповідність обєкту державним будівельним нормам і стандартам, тобто будівництво такого будинку проведено у відповідності до норм ДБН, а порушення, виявлені при проведенні судової будівельно-технічної експертизи, є незначними і жодним чином не порушують права позивачів, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення уточнених позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не має.

Не підлягаю до задоволенні і вимоги позивачів про стягнення з ОСОБА_6 та ОСББ «Олімп-2 в м.Ужгород» на їх користь судових витрат, зокрема на користь ОСОБА_3 витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 9200,0 грн.

За правилами ч.1 ст.88 ЦПК України суд присуджує стороні з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, лише у разі ухвалення рішення на її користь.

Керуючись ст.ст.60, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд ,-

Р І Ш И В:

В задоволенні уточненої позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_6, Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімп-2 в м.Ужгород», третя особа інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області, про зобовязання ОСОБА_6 та Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімп-2 в м.Ужгород» привести багатоквартирний житловий будинок, що знаходиться за адресою м.Ужгород, вул.Котловинна, 13, у відповідність до погодженого проекту «Будівництво багатоквартирного будинку по вул.Котловинній, поз.12 у м.Ужгород» та перенести його на відстань 8 метрів від існуючого житлового будинку №11 «а» по вул.Котловинна в м.Ужгороді, стягнення судових витрат - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Микуляк П.П.