АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/9693/2015 Головуючий в 1 інстанції - Українець В.В.
Доповідач - Желепа О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Кабанченко О.А., Рубан С.М.

при секретарі Гарматюк О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27 травня 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду в серпні 2013 року з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором від 28 січня 2008 року в розмірі 24515, 25 грн., посилаючись на те, що відповідно до умов цього договору відповідачу було надано ліміт кредитування на платіжну картку в сумі 7 000 грн. зі сплатою 36 % на рік за користування грішми. Свої зобов`язання за договором відповідач не виконав та станом на 31 липня 2013 року має заборгованість 24515,25 грн., яка складається з тіла кредиту -6951 грн. 88 коп. 12026 грн.67 коп. процентів . Комісії за користування кредитом 3893грн.12 коп., 500 грн. штраф фіксована частина та 1143 грн. 58 коп. штраф процентна складова.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 27 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, представник ПАТ Комерційний Банк «Приватбанк» подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В скарзі вказував на те, що рішення є незаконним, необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд не врахував, що за умовами кредитного договору його термін дії продовжено, так як відповідач не подавав банку заяву про закриття карткового рахунку. Суд не врахував, що оскільки відповідач не виконав свої зобов'язання перед банком то правовідносини між сторонами не припинились. Також позивач зазначав, що картка відповідача була перевипущена і її строк був до лютого 2012 року, а тому звернувшись з позовом в 2013 році позивач не пропустив строк звернення до суду.

До апеляційного суду сторони не з'явились. Про розгляд справи повідомлені.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором, або законом.

Судом встановлено, що ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 28 січня 2008 року уклали кредитний договір, відповідно до якого останньому було видано кредит у розмірі 7000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 15-21).

ЗАТ КБ «ПриватБанк» змінило назву на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», яке є правонаступником всіх прав і обов'язків ЗАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 28).

Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови Кредитного договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються.

Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Станом на 31 липня 2013 року заборгованість відповідача становить 24515 гривень 25 копійок, що складається з:

- 6951 гривні 88 копійок - заборгованість за кредитом;

12026 гривень 67 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 3893 гривні 12 копійок - заборгованість по комісії за користування кредитом;

500 гривень - штраф (фіксована частина);

1143 гривні 58 копійок - штраф (процентна складова).

Розрахунок загальної суми заборгованості ОСОБА_2 по кредитному договорустаном на 31 липня 2013 року наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с. 7-12).

У суді першої інстанції представник відповідача не оспорював факт укладення договору та наявність у відповідача заборгованості перед банком.

Разом з тим, просив відмовити в задоволенні позову в зв'язку з пропуском строку позовної давності (а.с. 127-128).

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 4 ст. 267 ЦК України визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Встановлено, що кредитний договір між сторонами укладений 28 січня 2008 року, картку відповідач отримав 11 лютого 2008 року. Термін дії картки складає два роки (а.с. 14).

Згідно з пунктами 3.1.1, 5.4 Умов і правил банківських послуг граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній, і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на карті (поле MONTH) (a.c. 19-20).

Пунктом 3.1.3. Умов і правил банківських послуг визначено, що по закінченню терміну дії відповідна картка продовжується банком на новий строк шляхом надання клієнту карти з новим терміном дії (а.с. 20).

Учасники судового розгляду в суді першої інстанції не оспорювали та підтвердили, що нову картку ОСОБА_2 не отримував.

Вбачається, що термін дії картки відповідача закінчився 28 січня 2010 року, тому останній днем на звернення до суду в межах строку позовної давності для позивача було 29 січня 2013 року.

Разом з тим, з позовом про стягнення коштів банк звернувся в суд лише 22 серпня 2013 року. Будь-яких доказів на підтвердження поважності причин пропуску цього строку на такий тривалий термін суду не надано.

За таких обставин, суд першої інстанції обгрунтвоано відмовив в задоволенні позову на підставі ст. 266 та ч. 4 ст. 267 ЦК України у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги про те, що строк дії договору необмежений не спростовують висновків суду про те що сторони домовились про повернення процентів щомісячно в строк до 30 числа кожного місяця, а також, що строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки.

Так, як строк дії картки, яку відповідач отримав закінчувався в січні 2010 року, та суду першої інстанції не надавались докази, що картка відповідача перевидавалась, а остання сума по договору вносилась в 2008 році, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач звертаючись з позовом в серпні 2013 року пропустив строк звернення до суду.

Посилання в скарзі на те, що картка відповідача перевидавалась та її строк закінчувався в лютому 2012 року, колегія суддів не може прийняти, тому, що на підтвердження вказаної обставини до районного суду докази не надавались, а подані до апеляційного суду нові докази не можуть бути прийняті в силу ст. 303 ЦПК України, так як позивач не навів жодної поважної причини не подання цих доказів до районного суду.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції при вирішенні позовних вимог про стягнення заборгованості за договором кредиту дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: