№ 2/679/37/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2015 року Нетішинський міський суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Гаврищук Л.П.

при секретарі - Василюк Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нетішині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Згідно позовної заяви та усних пояснень позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні, з 2002 року по 2005 рік вона проживала з відповідачем у шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про її народження.

20.04.2005 року шлюб між нею і відповідачем розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу видане 23.11.2005 року.

Відповідно до Рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 21.06.2005 року № 197 «Про визначення» способу участі ОСОБА_2 у вихованні малолітньої дочки ОСОБА_3, відповідач зобов'язаний:

- зустрічатися з дочкою двічі на тиждень у робочі дні від 17:00 год. до 20:00 год. та в один із вихідних днів від 10:00 год. до 18:00 год.;

- брати участь у заходах для батьків, що проводяться навчально-виховним закладом, який відвідує дитина, забезпечувати відпочинок та оздоровлення дитини влітку.

Якщо в 2005 році відповідач ще приходив до дочки, то з 2006 року він припинив виконувати обов'язки покладені на нього Рішенням виконавчого комітету міської ради від 21.06.2005 року № 197.

В 2008 році, з метою зменшення розміру аліментів сплачуваних на утримання дочки ОСОБА_3, відповідач звернувся до Нетішинського міського суду з позовом в якому просив суд зменшити розмір відрахувань з 1/4 до 1/6 частки усіх видів доходу. Рішенням міського суду від 09.07.2008 року його вимоги були задоволені. Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 05.09.2008 року скасовано рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 09.07.2008 року, а в задоволені позову відмовлено.

Відповідач 16.12.2013 року, пішов у відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Внаслідок таких дій відповідача, щомісячний розмір аліментів на дочку ОСОБА_3 зменшився з 800 грн. до 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

18.09.2014 року, з метою звільнення від обов'язку по сплаті аліментів, відповідач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що він не має кровного споріднення та не є біологічним батьком нашої доньки.

Таким чином, відповідач не тільки з 2006 року свідомо нехтує своїми обов'язками, а саме: не бере участі у вихованні дитини, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внурішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, морально не підтримує дитину, а навпаки вважає її чужою. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідача від виховання їхньої доньки.

Просить позбавити відповідача, ОСОБА_2 батьківських прав щодо його дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Однак, в ході судового розгляду позивачка зазначила, що в разі виникнення у відповідача бажання поновити стосунки з дочкою, то вона сприятиме відновленню добрих стосунків між ними.

Представник позивачки в судовому засіданні означений позов підтримав та просив його задоволити.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти означеної позовної заяви та просив відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача зазначив, що відповідач ознайомившись з позовною заявою вважає її без підставною, без жодного належного та допустимого доказу щодо викладених в заяві позовних вимог з наступних підстав. На час спільного проживання з ОСОБА_1, на той час дружиною ОСОБА_2, було народжено ОСОБА_3, про що в Книзі реєстрації народжень 02 квітня 2003 року зроблено відповідний актовий запис за № 100 та батьками визнано: ОСОБА_2 - батьком, а ОСОБА_1 - матір'ю. Відповідач після народження дитини деякий час проживав разом з дитиною, після припинення спільного проживання, епізодично приймав участь у вихованні дитини, а матеріальне утримання забезпечує і по сьогоднішній день.

У подальшому відповідач продовжував надавати матеріальну допомогу дочці, проте у виховані та спілкуванні участі не приймав через напружені стосунки з позивачкою та її чоловіком. Що стосується зменшення розміру аліментів сплачуваних на утримання дочки то на даний час відповідач перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, а тому на сьогоднішній день його дохідна матеріальна частина розділена в рівних можливостях між чотирма дітьми.

Отже, наведені докази позивачем, а саме рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 05.09.2008 року, довідка ВДВС Нетішинського міського управління юстиції від 01.10.2014 року; копія листа ВП СГ ДП НАЕК «Енергоатом», є не що інше як докази зменшення аліментів в зв'язку з перебуванням відповідача в декретній відпустці та не можуть бути використані як належний та допустимий доказ позбавлення батьківства, а тим більше свідчити фактом недбалого ставлення відповідача як батька до своєї доньки, ОСОБА_3.

21 червня 2005 року №197 рішенням виконавчого комітету Нетішинської міської ради за заявою ОСОБА_2 були визначені години та дні спілкування з донькою, але через напружені стосунки з позивачкою та її чоловіком він був позбавлений такого спілкування. Також, 12 березня 2015 року постановлено висновком органу опіки та піклування № 12/02-03-05/15 про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача щодо малолітньої доньки ОСОБА_3. Вважає, що позивачем не надано доказів винної поведінки відповідача та свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов'язками.

Просить у позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про позбавлення батьківський прав - відмовити в повному обсязі.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради пояснила наступне. Шлюб між батьками розірвано у 2005 році, аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 стягнуто.

Оскільки батьки не дійшли згоди щодо участі батька у вихованні дочки, було прийняте рішення виконавчого комітету міської ради від 21.06.2005 року №197 «Про визначення способів участі ОСОБА_2 у вихованні малолітньої дочки ОСОБА_3.» Але через те, що мати дитини наполягала на своїй присутності при зустрічах, батько не зміг бачитися з донькою так часто, як би того хотів.

ОСОБА_2, та баба дитини ОСОБА_7 впродовж усього часу припинення сімейних стосунків неодноразово зверталися до служби у справах дітей за порадами аби бачити ОСОБА_3, тому що в конфлікт з матір'ю дитини не бажали вступати.

Іноді батько робив спроби передати дочці подарунки, солодощі або зустрітися з нею, але наражався на відмову колишньої дружини та дитини, яка уже добре орієнтувалася в стосунках батьків та була ображена через те, що батько бажав зменшити аліменти на її утримання, сумнівався, чи його це дочка, тощо.

У жовтні 2014 року мати ОСОБА_1 звернулася до органу опіки та піклування із заявою про надання висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, надавши відповідні докази, та пояснення.

Справу було винесено на розгляд комісії з питань захисту прав дитини 07 жовтня 2014 року, але враховуючи те, що в Нетішинському міському суді перебувала справа за позовом ОСОБА_2 щодо виключення відомостей про нього, як батька, з актового запису про народження дитини, та винесено ухвалу про призначення судово-медичної експертизи, яка мала встановити, чи є ОСОБА_2 біологічним батьком малолітньої ОСОБА_3, розгляд питання було відкладено до вирішення справи в суді.

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 10 березня 2015 року батько ОСОБА_2 повідомив, що експертиза підтвердила його батьківство щодо ОСОБА_3, тому націлений виправити допущені ним помилки, та, не зважаючи на втрачений час, бажає поновити з дочкою родинні стосунки. Останнім часом він відвідав дитину за місцем навчання, хоча та не пішла на контакт. ОСОБА_2 надав пояснення директора ПСМНЗ «Нетішинська міська школа мистецтв» про те, що саме мати не давала можливості батькові та бабі придбавати музичний інструмент або відвідувати індивідуальні уроки доньки. Проте батько спостерігав за успіхами доньки на загальношкільних концертах, цікавився у вчителів навчанням дитини.

У своїх поясненнях теперішня дружина батька, ОСОБА_8, повідомила, що чоловік дуже боляче переносить розлучення з донькою, він часто передивляється відеофільми, як росла донька, в квартирі багато фото ОСОБА_3. ОСОБА_2 не втрачає надію, що усі його діти в майбутньому налагодять спілкування як члени однієї родини.

І хоча думки членів комісії розділилися, більшістю голосів було вирішено, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 є передчасним.

Вважає недоцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свідок ОСОБА_9 - вітчим, показав, що з 2006 року виховує ОСОБА_3, а відповідач не зустрічався з дочкою, часто возить ОСОБА_3 на море, відвідує концерти за її участю. Мати відповідача зверталася до нього з проханням допомогти налагодити стосунки відповідача з його дочкою ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_10 - мати позивачки, показала, що батько не приходив до ОСОБА_3 та не піклувався про неї. Сторони розлучилися, коли ОСОБА_3 було один рік і десять місяців. З того часу батько дитини участі у її вихованні не приймає. Свого вітчима, ОСОБА_9, ОСОБА_3 називає батьком, він матеріально допомагає їй. Відповідач сплачує позивачці аліменти в сумі 300,00 грн., а також передавав ОСОБА_3 книжки, однак вона вже була ознайомлена з усіма рішеннями суду та зробила певні висновки.

Свідок ОСОБА_7 - мати відповідача, показала, що десять років тому сторони розлучилися, відповідач робив спроби для спілкування з дитиною. По можливості вона та відповідач приймали участь у вихованні ОСОБА_3, однак позивачка не бажала, щоб вони спілкувалися з дитиною. Позивачка повідомила відповідачу про те, що ОСОБА_3 не його дочка, тому він вирішив провести генетичну експертизу. На даний час у відповідача є дружина та троє дітей. Вважає, що позивачка добре виховує ОСОБА_3, однак остання залякана, тому не спілкується з нею та відповідачем. Свідок зазначила, що не хотіла звертатися в органи опіки та піклування з тієї причини, що позивачка проти їхнього спілкування, щоб не травмувати дитину.

Неповнолітня ОСОБА_3 показала, що це її рішення щодо позбавлення батьківських прав відповідача. Пояснила, що перед Новим роком відповідач надіслав їй подарунок, однак вона його не взяла. Ознайомилась з висновком генетичної експертизи та дізналася, що відповідач є її батьком.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 є матір'ю неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, а ОСОБА_2 - батьком.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 21.06.2005 року за № 197 визначено спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні його малолітньої дочки ОСОБА_3. Зобов'язано ОСОБА_2 брати участь у заходах для батьків, що проводяться навчально-виховним закладом, який відвідує дитина, забезпечувати відпочинок та оздоровлення дитини влітку.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 05.09.2008 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Нетішинського міського суду від 09.07.2008 року скасовано. В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів відмовлено.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 26.12.2014 року по справі № 2/679/718/2014 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини - залишено без розгляду.

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 12.03.2015 року № 12/02-03-05/2015, підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав - немає.

У відповідності до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про стан здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що відповідач періодично цікавився навчанням та успіхами дочки, однак матір'ю заборонялося його спілкування з останньою.

Однак, відповідно до положення п. 18 Постанови № 3 Пленуму ВСУ від 30.03. 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням їх характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Враховуючи пояснення відповідача, який запевнив, що стане на шлях виправлення, його бажання виховувати та утримувати дочку в подальшому та намагання змінити своє ставлення до неї, суд вважає за доцільне відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, як крайнього заходу та відмовити у задоволенні позовної заяви позивачці до відповідача, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради, про позбавлення батьківських прав.

Зважаючи на те, що відповідач зобов'язався дбати про дочку та її матеріальне становище, сприяти лікуванню, на орган опіки та піклування покладається обов'язок контролювати виконання ОСОБА_2 своїх батьківських обов'язків.

Відповідно зі ст.ст. 81, 88 ЦПК України судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.14, 209, 212-215, 224, 225 ЦПК України, ст.ст.150, ч. 1 ст. 164 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов'язків відносно дочки - ОСОБА_3, в тому числі і щодо її матеріального забезпечення.

Роз'яснити сторонам, що у випадку продовження ухиляння ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов'язків відносно дочки ОСОБА_3, протягом одного року з дня ухвалення рішення у справі, позивач має право повторно звернутися до суду з позовом про позбавлення його батьківських прав.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через Нетішинський міський суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Гаврищук Л.П.