Справа № 2-768/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2015 року, Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - Середи А.В.

при секретарі Кот А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці матеріали подання державного виконавця Автозаводського відділу державної Виконавчої служби Кременчуцького районного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького МУЮ ОСОБА_1. звернувся до суду із вищевказаним поданням, вказував, що у відділі на виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 39802607 до складу якого входять виконавче провадження № 39757422 з примусового виконання виконавчого листа № 2-768/11 від 23.05.2010 виданого Автозаводським районним судом м. Кременчука про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 3973 грн. та виконавче провадження № 39758132 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2315/10 від 02.11.2010 виданого Автозаводським районним судом м. Кременчука про стягнення з ОСОБА_2 боргу на користь ОСОБА_3 у розмірі 3783 грн.

Дані виконавчі провадження відкриті 11.09.2013 р.

16.09.2013 державним виконавцем винесено постанову про обєднання в зведене виконавче провадження.

Зазначаємо, що дані виконавчі листи вже перебували на виконанні у відділі проте виконавчі провадження були завершені на підставі п. З ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення).

В ході примусового виконання рішення державним виконавцем направлено запити до реєструючих органів з метою зясування майнового стану боржника.

Згідно відповіді з ВРЕР від 23.10.2013 за боржником транспортні засоби зареєстрованими не значаться.

Запити до КОДПІ про наявність у боржника відкритих розрахункових рахунків не направлялися, оскільки в матеріал виконавчого провадження відсутній ідентифікаційний номер боржника.

Згідно відповіді з ВРЕР від 23.10.2013 за боржником транспортні засоби зареєстрованими не значаться.

Запити до КОДПІ про наявність у боржника відкритих розрахункових рахунків не направлялися, оскільки в матеріал виконавчого провадження відсутній ідентифікаційний номер боржника.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 зареєстроване не житлове приміщення за адресою м. Кременчук, вул. Першотравнева, б. 29/5, на яке накладено арешт.

Державним виконавцем здійснені виходи за даною адресою (04.10.2013 та 27.01.2014,) проте доступу до вказаного приміщення надано не було.

20.01.2014 державним виконавцем за вих. № 1881 направлено адресну довідку для отримання інформації щодо місця реєстрації боржників. Згідно відповіді з міграційної служби України місцем реєстрації ОСОБА_2 є м. Кременчук, вул. Першотравнева б. 29/5 кв.1.

24.03.2014 державним виконавцем винесено постанову про примусовий привід ОСОБА_2 на прийом до державного виконавця на 04.04.2014. та направлено до Кременчуцького МУ для виконання.

08.04.2014 державним виконавцем здійснено вихід за адресою м. Кременчук, вул. Першотравнева, 6.29/5 з метою опису нежитлового приміщення належного боржнику. Доступу до приміщення надано не було, про що складений акт державного виконавця.

Посилаючись на обставини і підстави викладені в поданні заявник просив суд встановити ОСОБА_2 тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань.

Боржник не сплачує кошти, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Суд, вивчивши матеріали подання, встановив наступне.

Відповідно ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Судом достовірно встановлено, що у відділі на виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 39802607 до складу якого входять виконавче провадження № 39757422 з примусового виконання виконавчого листа № 2-768/11 від 23.05.2010 виданого Автозаводським районним судом м. Кременчука про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 3973 грн. та виконавче провадження № 39758132 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2315/10 від 02.11.2010 виданого Автозаводським районним судом м. Кременчука про стягнення з ОСОБА_2 боргу на користь ОСОБА_3 у розмірі 3783 грн.

До подання не додано жодного письмового доказу, на підтвердження своїх доводів.

Однак, враховуючи наведене та те, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження не була вручені боржнику - юридичній особі і тому боржник не був повідомлений про відкриття виконавчого провадження. Державний виконавець не вжив заходів щодо виклику представника боржника, встановлення місця проживання, перевірки зареєстрованого місця знаходження, фактичного місця знаходження підприємства, його органу управління, та знаходження його майна.

Крім того, державний виконавець не вказав та не надав докази щодо вказаних вище обставин, а також щодо вжиття заходів по виявленню майна боржника, грошових коштів, їх знаходження, вжиття заходів щодо арешту майна, у тому числі на грошові кошти в розмірах, які присуджені до сплати.

За таких обставин суд вважає, що необхідно відмовити у задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України.

Керуючись ст. ст. 5, 11 Закону України Про виконавче провадження, ст.ст. 208 - 210, 377- 1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити державному виконавцю Автозаводського відділу державної Виконавчої служби Кременчуцького районного управління юстиції ОСОБА_1 у задоволенні подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань.

Ухвала оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає повторному зверненню.

Суддя: