Справа № 737/462/15-ц Провадження № 22-ц/795/1635/2015 Категорія - цивільнаГоловуючий у I інстанції - Іванець С. В. Доповідач - Литвиненко І. В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЛитвиненко І.В.
суддів:Страшного М.М., Шарапової О.Л.
при секретарі:Нечасному О.Л.
за участю:ОСОБА_5, його представника ОСОБА_6, представника відповідача Городничої Т.В., третьої особи ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Куликівського районного суду від 08 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Куликівської районної державної лікарні ветеринарної медицини про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_8,

в с т а н о в и в:

У червні 2015 року ОСОБА_5 звернувся з позовом до Куликівської РДЛ ветеринарної медицини про стягнення матеріальної шкоди у сумі 55,20 грн. та моральної шкоди у сумі 20000 грн. посилаючись на неправомірні дії з боку працівника Куликівської РДЛ ветеринарної медицини.

Рішенням суду позов задоволено частково. Суд стягнув з Куликівської РДЛ ветеринарної медицини на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 55,20 грн., 0,67 грн. на повернення судового зору та 11,40 грн. витрат на правову допомогу, а в задоволенні решти позовних вимог відмовив.

В апеляційний скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду через порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи і ухвалити рішення про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд безпідставно відмовив у стягненні коштів на повернення судових витрат та не взяв до уваги факт спричинення ОСОБА_5 моральної шкоди

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 16.05.2013 року завідуюча Горбівською дільницею ветеринарної медицини Куликівсього району ОСОБА_8 зробила плановий забір крові у корови ОСОБА_5 для аналізу на лейкоз та бруцельоз, за що стягла з ОСОБА_5 по відомості № 43 кошти в сумі 55,20 грн.

На звернення ОСОБА_5, 21.06.2013 року завідуюча Горбівською дільницею ветеринарної медицини Куликівсього району ОСОБА_8 видала йому розрахункову квитанцію № 224618, в якій зазначила, що кошти отримані за профілактичні послуги ветеринарного спеціаліста за 12 хвилин у сумі 17,88 грн., за консультацію у сумі 18 грн., за фіксацію великої рогатої худоби 1 голова у сумі 19,32 грн.

ОСОБА_5 стверджує, що вказані послуги він не отримував, кошти в сумі 55,20 грн. він сплатив на вимогу ОСОБА_8 за забір крові у корови для аналізу на лейкоз та бруцельоз що є незаконним, так як відповідно до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення протиепізоотичних заходів, та переліку послуг спеціалістів ветеринарної медицини, які провадять ветеринарну практику, за здійснення обов'язкових або необхідних протиепізоотичних заходів та розмірів їх оплати, затвердженого постановою КМУ від 23.04.2008 року № 413, такі послуги надаються безкоштовно, а тому просив стягнути з Куликівської РДЛ ветеринарної медицини 55,20 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 20000 грн. у відшкодування моральної шкоди так як він мав душевні страждання від неправомірних дій працівника відповідача, та понесені судові витрати.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що отримання відповідачем від ОСОБА_5 коштів за забір крові корови для аналізу на лейкоз та бруцельоз є незаконним, наявність моральних страждань позивача не підтверджена доказами, а тому судові витрати підлягають частковому поверненню.

Рішення суду в частині стягнення матеріальної шкоди фактично не оскаржується.

Відповідно до ст.303 ч.1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З висновками суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, апеляційний суд не погоджується через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Статті 23, 1167 ЦК України передбачають обов'язок винної особи відшкодувати фізичній особі за неправомірні дії моральну шкоду, що полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї.

Факт неправомірних дій відповідача визнаний судом першої інстанції і не оспорюється сторонами.

ОСОБА_5, обґрунтовуючи свій позов в частині заподіяння йому моральної шкоди, посилався на те, що від неправомірних дій працівника відповідача він знаходився в стані дискомфорту, пригніченості, зазнав змін його звичний уклад життя.

Зважаючи на наведене, є підстави вважати, що ОСОБА_5 зазнав моральних страждань від неправомірних дій відповідача.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд бере до уваги характер правопорушення, глибину душевних страждань і вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивача 100 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Що стосується розподілу судових витрат, то необхідно врахувати, що позовні вимоги майнового характеру задоволені повністю і поверненню позивачу підлягає 243,60 грн. судового збору що були сплачені при подачі позову. Вимоги про відшкодування моральної шкоди відносяться до вимог немайнового характеру і розмір судового збору не залежить від задоволеної суми. Оскільки позивачем при подачі позову не був сплачений судовий збір за вимоги немайнового характеру, то судовий збір за вимогами немайнового характеру у сумі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Сплачений позивачем судовий збір при подачі апеляційної скарги у сумі 121,80 грн. підлягає стягненню з відповідача у зв'язку з задоволенням його апеляційної скарги.

Позивач сплатив за надання адвокатом послуг зі складання позовної заяви протягом 4 годин 1948,80 грн. і участь у судових засіданнях протягом 6 годин 2923,20 грн., що підтверджено актами виконаних робіт та квитанціями (а.с.15-16, 95-96). Розмір витрат на юридичну допомогу визначений з урахуванням Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», Постанови КМУ № 590 від 27.04.2006 р. «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави». Відповідно до ст.88 ЦПК України, витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню в повному обсязі при задоволенні вимог. Зважаючи на те, що позовні вимоги майнового та немайнового характеру задоволені, то вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На вказані обставини суд першої інстанції не звернув уваги, зробив висновки, які не відповідають матеріалам справи, а тому рішення суду в частині відмови в задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди і розподілу судових витрат підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення вимог про моральне відшкодування лише в сумі 100 грн. і повне повернення судових витрат.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ч.1 п.3, ст.ст.314, 316, 319, 325 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Куликівського районного суду від 08 липня 2015 року скасувати в частині відмови в задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди і розподілу судових витрат.

Стягнути з Куликівської районної державної лікарні ветеринарної медицини на користь ОСОБА_5 100 грн. у відшкодування моральної шкоди, 365,40 грн. на повернення сплаченого судового збору і 4872 грн. на повернення витрат на правову допомогу.

Стягнути з Куликівської районної державної лікарні ветеринарної медицини 243,60 грн. судового збору на р/р № 0002 (код бюджетної класифікації 22030001), отримувач - УК у м. Чернігові/ м. Чернігів/ 22030001, , банк одержувача - ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: