Ухвала

іменем україни

15 липня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Штелик С.П.,Луспеника Д.Д.,Черненко В.А.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства "ОТП Банк", товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" про захист прав споживачів, визнання частково недійсним договору купівлі-продажу кредитного портфелю та договору про відступлення права вимоги, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 01 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом. В обґрунтування позовних вимог указував на те, що між ним та АКБ "Райффайзен Банк Україна", правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк", було укладено кредитний договір від 23 листопада 2005 року та кредитний договір від 06 листопада 2007 року.

26 листопада 2010 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за умовами якого "ОТП Факторинг Україна" набув права вимоги до позивача за указаними вище кредитним договорами, та договір відступлення права вимоги, за умовами якого ТОВ "ОТП Факторинг" як фактор набув сукупність прав ПАТ "ОТП Банк" за договорами, укладеними на забезпечення виконання боржником зобов'язань за кредитним договорами від 23 листопада 2005 року та від 06 листопада 2007 року.

З огляду на те, що зобов'язання за кредитним договором від 23 листопада 2005 року ним виконані, просив договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір відступлення права вимоги, укладені між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" 26 листопада 2010 року, визнати частково недійсними.

Також просив визнати недійсними 4.1.2 та 4.1.3 кредитного договору від 06 листопада 2007 року, укладеного між ЗАТ "ОТП Банк", правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк", та ОСОБА_4, оскільки на його думку вказаними пунктами встановлено подвійну відповідальність за одне і те ж саме порушення.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Визнано недійсними пункти 4.1.2 та 4.1.3 кредитного договору від 06 листопада 2007 року, укладеного між ЗАТ "ОТП Банк", правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк", та ОСОБА_4

Визнано недійсним договір купівлі-продажу кредитного портфелю від 26 листопада 2010 року, укладений між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" в частині продажу (відчуження) права вимоги до ОСОБА_4 за кредитним договором від 23 листопада 2005 року.

Визнано недійсним договір про відступлення права вимоги від 26 листопада 2010 року, укладеного між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" в частині відступлення права вимоги до ОСОБА_4 за кредитним договором від 23 листопада 2005 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 01 квітня 2015 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2014 року в частині позовних вимог ОСОБА_4 про визнання частково недійсним кредитного договору від 06 листопада 2007 року, укладеного між ЗАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_4 скасовано.

Ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про визнання частково недійсним кредитного договору від 06 листопада 2007 року, укладеного між ЗАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_4, відмовлено.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ТОВ "ОТП Факторинг Україна", посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та рішення суду апеляційної інстанції позовних вимог про визнання недійсними договору купівлі-продажу кредитного портфелю та договору про відступлення права вимоги, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З матеріалів справи вбачається, що рішення апеляційного суду Одеської області від 01 квітня 2015 року та рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2014 року в частині, що залишена без змін апеляційним судом, ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання частково недійсними договору купівлі-продажу кредитного портфелю та договору про відступлення права вимоги, укладених 26 листопада 2010 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна", суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку, що зобов'язання сторін за кредитним договором № 500/117/2005 від 23 листопада 2015 року є припиненими, про що свідчить лист ПАТ "ОТП Банк" від 11 вересня 2007 року (т. 1 а. с. 187) з проханням зняти заборону відчуження з іпотечного майна, у зв'язку з повним виконанням зобов'язань за кредитним договором № 500/117/2005 від 23 листопада 2015 року, укладеним між АКБ "Райффайзен банк Україна" та ОСОБА_4

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують та фактично зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноваження суду касаційної інстанції.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2014 року у незміненій частині та рішення апеляційного суду Одеської області від 01 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:С.П. Штелик
Д.Д. Луспеник
В.А. Черненко