АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 755/21165/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/5062/15
Головуючий у суді першої інстанції: Гаврилова О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

25 березня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Кравець В.А., Шиманського В.Й.,

при секретарі - Аршакян Р.Т.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 представника ОСОБА_4 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 4 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Служба у справах дітей Крижопільської районної державної адміністрації Вінницької області про усунення перешкод в користуванні власністю, зняття з реєстраційного обліку в квартирі, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 4 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_4, через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають значення для справи.

ОСОБА_5 представник Служби у справах дітей Крижопільської районної державної адміністрації Вінницької області, в судове засідання не з'явилися, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе слухати справу у відсутність осіб, які не з'явилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що у серпні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод в користуванні власністю, зняття з реєстраційного обліку в квартирі, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 27 вересня 2007 року ОСОБА_5 було позбавлено батьківських прав стосовно її малолітньої доньки ОСОБА_6

4 листопада 2009 року позивача призначено опікуном над ОСОБА_6, 11 жовтня 2013 року, рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області ОСОБА_5 поновлено в батьківських правах стосовно доньки, а 18 листопада 2013 року його звільнено від здійснення обов'язків опікуна над малолітньою ОСОБА_6

Зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_1, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 1 липня 2008 року. ОСОБА_6 зареєстрована в квартирі позивача з 23 жовтня 2010 року, однак з 11 жовтня 2013 року вона проживає разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_3

Крім того, реєстрація ОСОБА_6 в квартирі позивача завдає йому додаткових витрат при сплаті житлово-комунальних послуг, що перешкоджає вільному користуванню та розпорядженню належним позивачу майном.

У зв'язку із викладеним, просив суд визнати ОСОБА_6 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 усунути перешкоди ОСОБА_4 у здійснення права користування та розпорядження власністю - вищезазначеною квартирою, шляхом зняття ОСОБА_6 з реєстраційного обліку за цією адресою.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 1 липня 2008 року.

З довідки форми № 3, виданої ЖБК "Будівельник-3" № 45 від 8 квітня 2014 року вбачається, що у вищезазначеній квартирі зареєстровані: ОСОБА_4, його сини ОСОБА_7 та ОСОБА_7 та бувша опіка ОСОБА_6

Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 27 вересня 2009 року позбавлено ОСОБА_5 батьківських прав стосовно її дітей, у тому числі й ОСОБА_6

Розпорядженням Крижопільської районної державної адміністрації Вінницької області від 4 листопада 2009 року № 205 встановлено опіку ОСОБА_4 над малолітньою ОСОБА_6

Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 11 жовтня 2013 року поновлено ОСОБА_5 у батьківських правах щодо її доньки. Рішення набрало законної сили 22 жовтня 2013 року.

Як вбачається з відповіді на адвокатський запит, Крижопільською районною державною адміністрацією Вінницької області, на підставі рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 11 жовтня 2013 року ОСОБА_6 передано в біологічну сім'ю матері ОСОБА_5 та з 11 жовтня 2013 року дитина разом з матір'ю проживає за адресою: АДРЕСА_3.

Розпорядженням Крижопільської районної державної адміністрації Вінницької області від 18 листопада 2013 року № 204 звільнено ОСОБА_4 від здійснення обов'язків опікуна над малолітньою ОСОБА_6

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За положенням ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або померлою.

Положенням частин 1 - 3 ст. 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей" встановлено, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону.

Суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами та обґрунтовано застосував до спірних правовідносин ст. 405 ЦК України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся до суду менш ніж за один рік з часу не проживання ОСОБА_6 у квартирі, крім того, між сторонами відсутній спір.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги, що ОСОБА_5 визнала позов, а тому позовні вимоги підлягали задоволенню, оскільки ці доводи не ґрунтуються на законі.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_6 була зареєстрована за адресою позивача на законних підставах, перебуваючи під опікою ОСОБА_4

Суду не надано належних та допустимих доказів, що ОСОБА_5 забезпечена житлом, має постійне місце реєстрації, за яким може забезпечити проживання малолітньої доньки.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», діти члена сім'ї наймача або власника житлового приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Згідно з ч. 1 ст. 405 ЦК України, ч. 4 ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону, і припинення сімейних відносин не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Також колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що судом не взято до уваги, що відповідно до акту ЖБК «Буревісник-3», ОСОБА_6 не проживала за спірною адресою з 4 листопада 2009 року, оскільки ці доводи спростовуються матеріалами справи.

Так, судом встановлено, що малолітня ОСОБА_6 була зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 з 23 жовтня 2010 року, розпорядженням Крижопільської райдержадміністрації Вінницької області № 204 від 18 листопада 2013 року ОСОБА_4 звільнено від здійснення обов'язків опікуна над малолітньою ОСОБА_6, з заяви ОСОБА_5 вбачається, що її дочка ОСОБА_6 проживає з нею з жовтня 2013 року в буд. АДРЕСА_3

За таких обставин вважати, що ОСОБА_6 не проживає за спірною адресою з 4 листопада 2009 року, не можна.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання малолітньої ОСОБА_6 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, власником якого є ОСОБА_4, оскільки ним не наведено достовірних відомостей, що реєстрація малолітньої в належній йому квартирі створює вагомі перешкоди в користуванні його власністю.

Визнання малолітньої ОСОБА_6 такою, що втратила право користування житловим приміщенням є порушенням прав дитини, передбачених діючим законодавством України та суперечить вимогам Закону України «Про охорону дитинства».

Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем позов пред'явлено передчасно, оскільки позивач звернувся з даним позовом 1 серпня 2014 року, тобто, менш ніж за 10 місяців з встановленого судом часу не проживання малолітньої ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_2, в той час, як відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що ОСОБА_6 не була членом сім'ї ОСОБА_4, оскільки за чинним житловим законодавством, членами сім'ї власника житлового приміщення визнаються не тільки дружина (чоловік), діти та батьки власника житла, а і інші особи, які постійно з ним проживають та ведуть спільне господарство, зокрема, особи, які перебувають під опікою власника житла (ст. 64 ЖК України).

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та не впливають на їх правильність.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 4 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді