Справа № 266/3034/15-ц
Провадженя№ 2/266/1214/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2015 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі

головуючого судді Шишиліна О.Г. ,

за участі секретаря Макогон С.Б. ,

представників позивача Лапшової Є.Ф.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства Комерційного Банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі Позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 21.05.2010 року ОСОБА_2 (далі Відповідач ) отримала кредит у розмірі 2000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Свої зобов'язання за Договором Позивач виконав у повному обсязі, надавши Відповідачу кредит. В порушення умов Договору Відповідач не виконав свої зобов'язання, у разі чого станом на 31.05.2015 року має заборгованість в розмірі 13272,30 гривень, яка складається з наступного:8929,93 гривень заборгованість за кредитом;2784,17 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом;450,00 гривень - заборгованість за пенею та по комісії за користування кредитом; 500 гривень - штраф (фіксована частина);608,20 гривень - штраф (процентна складова). Просив стягнути з Відповідача вказану заборгованість та судові витрати в розмірі 243,60 гривень.

Представник позивача у судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у позові, просив задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні 09.11.2015р. позовні вимоги визнала частково. Погодилась із розміром заборгованості за кредитом 8929,93 грн. та розмір заборгованості по процентам в сумі 2784,17 грн. В іншій частині позоні вимоги не визнала, вважає нарахування штрафних санкцій безпідставним посилаючись на ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що згідно договору № б/н від 21.05.2010 року, який був укладений між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_2, останній було надано кредит в сумі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,0 % на місяць на суму залишку заборгованості. Своїм власним підписом в заяві позичальника відповідач засвідчив, що з зазначеними умовами надання кредиту йому надано повну інформацію (а. с. 9). Як вбачається з п.п.1.1.7.12 умов та правил надання банківських послуг строк дії договору протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгирується на той же строк( а.с. 22). Згідно до п.2.1.1.2.3. п. 2.1.1.2.4. умов та правил надання банківських послуг банк в любий момент має право змінити( зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. На підставі п.1.1.3.2.3 умов та правил надання банківських послуг банк має право на зміни тарифів викладених на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. Підписання цього договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком ( а. с. 28 об. ст.). Своїм власним підписом в заяві позичальника та довідці про умови кредитування Відповідач засвідчив, що з зазначеними умовами надання кредиту йому надано повну інформацію ( а.с. 9).

Судом встановлено, що Позивач свої обов'язки за договором виконав та надав Відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2000,00 грн., шляхом передачі цієї картки 21.05.2010 року, що підтверджується особистим підписом Відповідача в заяві та не заперечується відповідачем(а. с. 9).

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №б/н від 21.05.2010 р. наданого позивачем кредитний ліміт протягом 2010 -2015 р.р. змінювався та було збільшено у тому числі 28.12.2014 р. до 8929,93 грн. ( а.с. 4-8).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як вбачається з доданих відповідачем квитанцій вона сплатила на рахунок позивача 21.09.2015р. та 09.10.2015 р. на картковий рахунок НОМЕР_2 в рахунок заборгованості за кредитом загалом 2000 грн. тобто під час розгляду справи у суді, проте позивачем визначена заборгованість за кредитом яка виникла станом на 31.05.2015 р.

Таким чином судом встановлено, що Відповідач в порушення умов договору свої обов'язки виконав частково, затримав сплату кредиту та процентів за його користування і станом на 31.05.2015р. має заборгованість за кредитом сумі 8929,93 грн. процентів за користування кредитом в сумі 2784,17 грн., по комісії за користування кредитом в сумі 450,00 грн.

За таких підстав, коли встановлено, що з вини Відповідача зобов'язання перед Позивачем не виконано, Відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов'язання, щодо погашення кредиту та відсотків, суд приходить до висновку, що Позивач набув право вимагати від Відповідача повернення кредиту в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Згідно наданого Позивачем розрахунку заборгованості, Відповідач станом на 31.05.2015 року має заборгованість за тіло кредиту в розмірі 8929,93 гривень (а.с.4-8).

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як вбачається з довідки про умови надання кредитування в з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду базова відсоткова ставка за Кредитним лімітом на момент підписання Договору складає 3,0% на місяць (а. с.10).

На підставі п.1.1.3.2.3 умов та правил надання банківських послуг, розмір процентної ставки 01.01.2013 було змінено на 30,00 % річних, 01.09.2014 р. розмір процентної ставки встановлено у розмірі 34,80 % річних, 01.04.2015 р. розмір процентної ставки встановлено у розмірі 43,20 % річних.

Враховуючи наявність порушень з боку Відповідача по поверненню кредиту, за користування кредитом підлягають сплаті відсотки за користування кредитом 2784,17 грн.

Таким чином суд приходе до висновку, що визнання відповідачем розміру заборгованості за кредитом та розміру процентів за користування кредитом не суперечить зобов'язанням які уклалися між сторонами та відповідно до ст.174 ЦПК України пілдлягає задоволенню.

Як вбачається з п. п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором (а.с. 29 об. стор.).

Як вбачається з наданої Позивачем довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду визначено плату за користуванням кредитом у вигляді комісії (а.с.10).

Згідно наданого Позивачем розрахунку заборгованості, Відповідач має заборгованість за комісією в розмірі 450,00 гривень (а.с.6-8).

Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч.2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Як вбачається з п. п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні строків платежу по грошовому зобов'язанню, передбачений договором більш ніж на 30 днів, відповідач зобов'язаний сплатити Відповідачу штраф в розмірі 500 гривень та 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій ( а. с. 30).

Суд не приймає до уваги посилання відповідача не те, що до правовідносин, що склались між сторонами необхідно застосувати Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року із змінами та доповненнями від 12 лютого 2015 року з наступних підстав.

Так за ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

В п. 5 ст. 11 «Прикінцевих та перехідних положень» вказаного Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема, затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14 квітня 2014 року, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» Кабінетом Міністрі Україні, розпорядженням № 1053-р від 30.10.2014 року, затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

Дію розпорядження КМУ № 1053-р від 30.10.2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» призупинено розпорядженням КМУ від 05.11.2014 року № 1079-р., яке було оскаржено у судовому порядку.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 826/18330/14 від 09.02.2015 року за позовом Адвокатського об'єднання «Головань і партнери» до Кабінету Міністрів України, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрспецмаш» про визнання протиправним та скасування розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р«Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р.» - задоволено частково. Визнано не чинним розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р.». В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 826/18330/14 від 15.04.2015 року апеляційна скарга Кабінету Міністрів України залишена без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 року - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.09.2015 р. касаційну скаргу КМУ задоволено частково, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15.04.2015 р. в частині задоволення позову скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.10.2015 р. справу №826/18330/14 призначено до розгляду.

Таким чином станом на 31.05.2015 року, тобто на час розрахунку заборгованості за кредитним договором, так як і на теперішній час перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція не діяв, був зупинений розпорядженням КМУ від 05.11.2014 року № 1079-р тобто, у позивача були відсутні підстави для скасування штрафів, нарахованих на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитним договором у період проведення антитерористичної операції оскільки без визначення населених пунктів в яких проводиться АТО, не можливо застосувати положення Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

За таких підстав, враховуючи наявність порушення строків платежу з боку Відповідача по поверненню кредиту підлягає стягненню штраф ( фіксована частина) в сумі 500, 00 грн. та штраф ( процентна складова) в сумі 608,20 грн., за порушення зобов'язання.

Таким чином заборгованість Відповідача перед Позивачем по кредиту становить 13272,30 гривень, яка складається з наступного: 8929,93 гривень - заборгованість за кредитом; 2784,17 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 450,00 гривень - заборгованість за комісією; 608,20 гривень - штраф (процентна складова) та 500,00 гривень - штраф (фіксована частина) за порушення зобов'язань.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь Позивача з Відповідача підлягає стягненню 243,60 гривень у відшкодування судового збору.

Керуючись ст.ст. 5-8, 10-15, 60, 107, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного Акціонерного Товариства Комерційного Банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (іпн НОМЕР_1), на користь Публічного Акціонерного Товариства Комерційного Банку «Приватбанк» () заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.05.2010р. станом на 31.05.2015р., що складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 8929,93 грн., проценти за користування кредитом в сумі 2784,17 грн., комісії 450 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 608,20 грн., судовий збір 243,60 грн.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі через Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Шишилін О. Г.