АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7104/15 Справа № 207/5080/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Савченко В. О. Доповідач - Деркач Н.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Деркач Н.М.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Осіяна О.М.,

при секретарі Самокиші О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційними скаргами

ОСОБА_2, ОСОБА_3

на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, які є законними представниками неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи: Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради, Служба у справах дітей виконавчого комітету Баглійської районної у м. Дніпродзержинську ради, Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції, Третя Дніпродзержинська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним договорів міни та купівлі - продажу, витребування майна, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 червня 2015 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, які є законними представниками неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання недійсним договорів міни та купівлі - продажу, витребування майна.

Не погоджуючись з вищевказаним судовим рішенням, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просять скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, є батьком позивачок у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Після смерті ОСОБА_10 позивачки своєчасно, впродовж 6 місяців, подали до Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 жовтня 2008 року (а.с. 45) було встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 і визнано ОСОБА_10 батьком ОСОБА_8

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 грудня 2008 року (а.с. 44) за ОСОБА_8 було визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_10, на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_2.

11 лютого 2009 року ОСОБА_4, діючи на підставі довіреності від ОСОБА_8, уклала договір купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку, з господарськими будівлями, з ОСОБА_9

04 квітня 2009 року між ОСОБА_4, ОСОБА_5, які діяли як законні представники неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7, та ОСОБА_9 було укладено договір міни квартири АДРЕСА_1 на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_2, (а.с. 27 - 28).

Договір міни 04 квітня 2009 року був посвідчений Третьою Дніпродзержинською державною нотаріальною конторою і зареєстрований в реєстрі за № 2-651.

В подальшому ОКП "Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації" за неповнолітніми ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, із розрахунку по 1/2 частини нерухомого майна за кожним.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 серпня 2012 року (а.с. 134 - 136) скасовано рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 жовтня 2008 року, яким було встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 і визнано ОСОБА_10 батьком ОСОБА_8, а заяву останнього про встановлення факту батьківства залишено без розгляду.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2012 року (а.с. 137) скасовано рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 грудня 2008 року, яким за ОСОБА_8 було визнано право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, а в задоволенні позову ОСОБА_8 про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовлено.

Ставлячи в уточненій в останній редакції позовній заяві (а.с. 108 - 111) питання про визнання недійсним договорів міни та купівлі - продажу, а також витребування майна, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обґрунтовували свої позовні вимоги тим, що судові рішення, на підставі яких відповідач ОСОБА_8 набув право власності на домоволодіння, були скасовані судами апеляційної та касаційної інстанції, а відтак ОСОБА_8 не мав законних підстав розпоряджатися даним нерухомим майном.

Відмовляючи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивачки не є сторонами оспорюваних договорів міни та купівлі - продажу нерухомого майна, що було встановлено набравшим законної сили рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 лютого 2013 року (а.с. 8 - 10).

Виходячи з вимог ст. 388 ЦК України, районний суд на законних підставах відмовив і в задоволенні позовних вимог в частині витребування майна у добросовісного набувача та скасування державної реєстрації права власності, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є власницями майна, яке просять витребувати, що також було встановлено рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 лютого 2013 року.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права і обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Суд оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, обґрунтовані висновки щодо яких виклав в мотивувальній частині судового рішення.

При ухваленні судового рішення також правильно застосовані норми матеріального права у спірних правовідносинах та не допущено порушень норм процесуального права.

В свою чергу, враховуючи конкретні обставини справи та встановлені в ході апеляційного розгляду факти, колегія суддів дійшла висновку про те, що звертаючись до суду з позовом, в уточненій редакції позовної заяви (а.с. 108 - 111), ОСОБА_2 та ОСОБА_3 неправильно обрали спосіб захисту своїх цивільних прав.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального закону. Підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: Н.М. Деркач М.Ю. Петешенкова О.М. Осіян