РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Остапенко Н.Г.

при секретарі Назаренко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» 03.12.2014 року звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог вказали, що 13.10.2006 року між ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №35/АА-083.06.2.

Підтвердження виконанням умов договору щодо надання кредиту є заява на видачу готівки №285-6 від 13.10.2006 р. на суму 21 457 доларів США.

Відповідно до п.1.1 кредитного договору банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 21 457, 00 доларів США, а позичальник зобовязався повернути кредит не пізніше 12 жовтня 2011 року та сплатити проценти за користування кредитами на умовах, передбачених кредитним договором. Відповідно до п.1.5 Кредитного договору, процентна ставка за кредитами встановлюється в розмірі 13% річних.

Однак відповідачем кредитні зобовязання не виконуються у звязку з чим за ним станом на 22.08.2014 року виникла заборгованість у розмірі 12967,46 доларів США, що в еквіваленті становить 217 806,89 грн., що складається з прострочена заборгованість за сумую основного кредиту у розмірі 11778,71 дол. США; прострочена заборгованість за процентами по кредиту у розмірі 1 118,75 доларів США; пеня за несвоєчасність погашення заборгованості за кредитом у розмірі 177 280,09 грн.; пеня за несвоєчасне погашення процентів по кредиту у розмірі 17 909,42 грн.; три процента річних від суми простроченого кредиту у розмірі 20 516,93 грн.; три проценти річних від суми прострочених процентів по кредиту у розмірі 2100,45 грн.

Оскільки, добровільно здійснювати погашення заборгованості відповідач не бажає, позивач змушений був звернутися до суду і просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості в розмірі 12967,46 доларів США, що в еквіваленті становить 217806,89 грн. та судові витрати по справі.

В судове засідання представник позивача за довіреністю ОСОБА_2, не зявивсь, про день місце та час проведення судового засідання сповіщений належним чином. Письмово просив справу розглядати за його відсутності.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність позовні вимоги не визнав, просив застосувати строки позовної давності.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що 13.10.2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №35/АА-083.06.2, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 21457,00 доларів США, строком до 12 жовтня 2011 року включно з оплатою 13 % річних за користування кредитом. (а.с.8-13)

Однак, в порушення умов договору, ОСОБА_1 свої зобов'язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за ним станом на 22.08.2014 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 12967,46 доларів США, що в еквіваленті становить 217 806,89 грн., що складається з прострочена заборгованість за сумую основного кредиту у розмірі 11778,71 дол. США; прострочена заборгованість за процентами по кредиту у розмірі 1 118,75 доларів США; пеня за несвоєчасність погашення заборгованості за кредитом у розмірі 177 280,09 грн.; пеня за несвоєчасне погашення процентів по кредиту у розмірі 17 909,42 грн.; три процента річних від суми простроченого кредиту у розмірі 20 516,93 грн.; три проценти річних від суми прострочених процентів по кредиту у розмірі 2100,45 грн../а.с.2-3/

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором.

В свою чергу згідно кредитного договору, укладеного між сторонами, позичальник зобовязаний сплачувати заборгованість перед банком.

Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про застосування строків позовної давності.

Згідно п.1.1 кредитного договору № 35/АА-083.06.2 від 13 жовтня 2006 року термін погашення кредиту - 12 жовтня 2011 року включно.

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 35/АА-083.06.2 від 13 жовтня 2006 року, лише 03 грудня 2014 року, тобто після спливу строку звернення до суду з даним позовом.

Згідно ст. 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно п. 4 ст.267 ЦК України визначено, що сплив позовної давності, є підставою для відмови у позові. Враховуючи сплив строку звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення в зв»язку з пропуском строку подання позивачем позову до суду.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд в силу ст.88 ЦПК України, враховує, що позовні вимоги оплачені позивачем, судом залишено без задоволення, у звязку з чим поверненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.526, 527, 530, 610, 611, 625, 1054 ЦК України, ст.ст.10, 11, 15, 57-60, 88, 169, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №35/АА-083.06.2 від 13.10.2006 року у розмірі 12967,46 доларів США, що в еквіваленті становить 217806,89 грн. відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.Г. Остапенко