У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Малько О.С., Бондаренко Н.В., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання: Шептицька С.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду від 20 березня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" (в особі відділення публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" Рівненське регіональне управління) про стягнення коштів на відновлювальний ремонт після припинення дії договору оренди, штрафних санкцій та інфляційних втрат.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду від 20 березня 2015 року ОСОБА_1 в задоволенні позову до публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" (в особі відділення публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" Рівненське регіональне управління) про стягнення коштів на відновлювальний ремонт після припинення дії договору оренди, штрафних санкцій та інфляційних втрат, відмовлено .

В апеляційній скарзі на це рішення ОСОБА_1 вказує, що воно ухвалено судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необгрунтованим.

В судовому засіданні нею доведено, що стан орендованого відповідачем майна неможливий для використання без відновлювального ремонту і що це її нерухоме майно знаходиться у користуванні, збереженні ПАТ "КБ Надра".

Ухваленими у цивільній справі №569/17760/13-ц судовими рішеннями було встановлено, що приміщення перебуває у стані неможливому для використання, без проведення відновлювального ремонту, та як таке, що не передано законному власнику - ОСОБА_1

Підставою для звернення з позовом у цій цивільній справі є вимога про стягнення з відповідача реальних збитків, а саме встановлених судовим експертом вартості будівельних робіт і матеріалів щодо загальнобудівельних робіт, без врахування відновлювального ремонту інженерних комунікацій.

Вказує, що не відповідає дійсності твердження суду, що її цивільне право не було порушене і що не проводилися дії щодо його відновлення, визначених ст.623 ЦК України.

Відповідачем порушено її цивільне право, яке вона як власник приміщення по вул. Соборна,312 б в м. Рівне за звичних умов могла використати для одержання доходів.

Просить скасувати рішення Рівненського міського суду від 20 березня 2015 року.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач у справі зазначає, що доводи позивача щодо стягнення коштів на відновлювальний ремонт після припинення дії договору оренди є необгрунтованими.

Позивачем не надано доказів виконання ним або за його дорученням робіт, необхідних для приведення об*єкта оренди у стан, у якому відповідне майно, за його твердженням, мало бути передане йому відповідачем.

Необгрунтовані вимоги позивача і про стягнення упущеної вигоди, оскільки відповідно до ч. 4 ст.623 Цивільного кодексу України при визначенні неодержаних доходів враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Банком здійснювались дії по передачі орендованого майна Орендодавцю, однак останній не підписував акт прийому-передачі і не приймав майно.

Жодного доказу про фактичне укладення з приватним підприємцем договору оренди позивачем також не надано.

Нею не вчинено жодних заходів на одержання доходів від подальшої передачі приміщення в оренду.

При ухваленні рішення суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Просить відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_1

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що у вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ПАТ "Комерційний банк "Надра" про стягнення з відповідача на її користь вартість будівельних робіт і матеріалів, без врахування відновлювального ремонту інженерних комунікацій, до приведення нежитлового приміщення по вул. Соборна, 312-б м. Рівне в первісний стан у розмірі 174248 грн., 3% річних у розмірі 7160 грн. 88 коп., втрати від інфляції у розмірі 23461 грн., всього - 204870 грн. 25 коп.

17 грудня 2014 року позивачкою було подано заяву про уточнення позовних вимог,в якій вона просила стягнути з ПАТ "Комерційний банк "Надра" на її користь реальні збитки вартість будівельних робіт і матеріалів, без врахування відновлювального ремонту інженерних комунікацій для приведення нежитлового приміщення у стан придатний для використання в сумі 174248 грн., 3 % річних сумі 8363 грн. 91 коп., втрати від інфляції в сумі 37811 грн. 81 коп., збитки у вигляді упущеної вигоди в сумі 350871 грн. 17 коп., а всього 571294 грн. 89 коп.

12 лютого 2015 року позивачкою повторно було збільшено позовні вимоги на суму 633959 грн. 19 коп. , з яких:реальні збитки 174248 грн., 3% річних 9065 грн. 67 коп., втрати від інфляції 49660 грн. 67 коп., збитки у вигляді упущеної вигоди 400984 грн. 85 коп.

В суді апеляційної інстанції від стягнення втрат від інфляції представник позивачки відмовився.

Встановлено, що 24 квітня 2008 року між ОСОБА_1 (орендодавець) та ВАТ "Комерційний банк "Надра" (орендар) було укладено договір оренди №128-0408, предметом якого є платне, тимчасове користування на умовах оренди нежитловим приміщенням: будівля кафе-бару, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, буд. 312 "б".

Вказане нежитлове приміщення належить ОСОБА_1 на праві приватної власності згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Між вказаними сторонами 12 травня 2008 року підписано акт прийому-передачі майна в оренду згідно договору оренди від 24 квітня 2008 року.

Рішенням Рівненського міського суду від 07 листопада 2014 року, яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 20 січня 2015 року, було зобов'язано ПАТ "Комерційний банк "Надра" здійснити відновлювальний ремонт орендованого приміщення за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 312б шляхом приведення його до первісного стану.

В задоволенні вимог ОСОБА_1 до Банку про стягнення неустойки за невиконання обов*язку наймача у разі припинення договору найму за період з 13 травня 2013 року по 20 жовтня 2014 року відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 травня 2015 року вказані судові рішення залишені без змін.

Пунктом 1 ч.2 ст.22 ЦК України визначено поняття реальних збитків, якими є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відшкодування реальних збитків в розумінні ст.22 ЦК України можливе лише за наявності фактичних витрат, які зроблені або будуть зроблені особою, котра їх може підтвердити відповідними документами в порядку ст.60 ЦПК України.

Відмовляючи у стягненні реальних збитків на користь позивачки, суд вірно встановив , що ОСОБА_1 ремонт не здійснювався і жодні будівельні матеріали/роботи нею не закуповувалися/не замовлялися, а матеріали справи таких відомостей не містять.

Покликання в апеляційній скарзі на те, що визначена висновком №2/е судової будівельно-технічної експертизи від 26 травня 2014 року вартість будівельних робіт та матеріалів, без врахування відновлювального ремонту інженерних комунікацій в розмірі 174248 грн. є реальними збитками, - не заслуговують на увагу, оскільки докладний опис проведених експертом досліджень, які мають значення для справи не можна вважати реальними збитками у відповідності до положень п.1 ч.2 ст.22 ЦК України.

Відшкодування упущеної вигоди як спосіб захисту цивільного права можливе відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, за якою відшкодовуються у вигляді упущеної вигоди ті збитки, які могли бути реально отримані при належному виконанні зобов'язання особою, якби її право не було порушене.

Позивачкою не доведено, що вона могла отримати дохід від використання свого майна і для цього нею були прийняті всі необхідні заходи, а дохід не отримано виключно через винну поведінку відповідача.

Відшкодування збитків можливе за наявності умов відповідальності, передбачених законом: неправомірність поведінки особи, наявність шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою, вина заподіювача шкоди, які є обов'язковими для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.

Обов'язок доведення розміру тих доходів, які особа могла отримати у випадку непорушення її права, в спірних правовідносинах покладається на позивачку.

Підстав для задоволення вимог про відшкодування шкоди у вигляді упущеної вигоди у суду не було і немає через недоведеність її заподіяння.

Суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат з огляду на відсутність між сторонами грошового зобов'язання у вигляді обов'язку ПАТ "Комерційний банк "Надра" сплатити ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 174248 гривень, що підтверджено і позицією представника позивачки в суді апеляційної інстанції.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують викладених в ньому висновків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 323-325 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від 20 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку сторонами та особами, які беруть участь у справі, протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: Малько О.С. Бондаренко Н.В. Шимків С.С.