Справа № 313/93/15-ц
Провадження № 2 /313/63/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року Веселівський районний суд

Запорізької області

В СКЛАДІ:

Головуючого судді: Калабухової О.А.

При секретарі: Бадюла В.А.

За участю:

Позивача: ОСОБА_1

Відповідача: ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Веселівського районного суду, цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

ВСТАНОВИВ

28 січня 2015 року до Веселівського районного суду Запорізької області звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказує наступне:

19 листопада 1994 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, укладено шлюб. Дошлюбне прізвище ОСОБА_1 - Бондаренко.

У шлюбі подружжя має чотирьох дітей:

· ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка на даний час є повнолітньою;

· ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, які на даний час є повнолітніми;

· малолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5.

На даний час діти проживають разом з позивачкою та перебувають повністю на її утриманні. Подружнє життя з ОСОБА_2 виявилось невдалим. За час проживання у шлюбі, їх погляди на життя та в побуті розходилися у зв*язку з чим, у сім*ї постійно виникали непорозуміння. Створити нормальні сімейні стосунки та взаємоповагу один до одного, за час проживання у шлюбі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не вдалося. Навпаки, це призвело до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. На теперішній час вона фактично припинила з відповідачем шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство, починаючи з 2013 року по теперішній час позивачка та відповідач проживають окремо один від одного. Як відомо позивачці, відповідач на даний час проживає з іншою жінкою. Примирення з відповідачем неможливе, оскільки кожен з них має різні погляди на життя, останні три роки вони не мають спільних інтересів та ведуть окремо господарство. З 2013 року по даний час, подружжя намагалося знайти примирення та зберегти сім*ю, але позитивних результатів це не дало. Також, надання судом строку для примирення не є доцільним, оскільки вона та відповідач раніше самостійно вживали різні заходи для збереження сім*ї, але позитивних результатів ними не було отримано. Відповідач на розірванні шлюбу згоден, але надати копії підтверджуючих документів його особистість, з невідомих їй причин відмовився, у зв'язку з чим вона не має змоги їх долучити до матеріалів позовної заяви. Оскільки від шлюбу подружжя має малолітню дитину - доньку ОСОБА_6, то розірвання шлюбу можливо лише в судовому порядку. За домовленістю між сторонами, після фактичного припинення шлюбних відносин, малолітня донька ОСОБА_6 залишиться проживати разом з позивачкою. Питання щодо сплати аліментів нею та відповідачем буде вирішено в подальшому після зібрання всіх необхідних документів. Шлюб вони розривають вперше. ЇЇ постійне місце проживання є село Новоуспенівка Веселівського району, де вона проживає разом зі своїми чотирьма дітьми, які і перебувають на утриманні позивачки. Виїхати до місця проживання відповідача ОСОБА_1 не має змоги через те, що має скрутне матеріальне становище, ніде не працює, виховує та забезпечує дітей самостійно, яких не має на кого залишити на час виїзду в інший район для розгляду позовної заяви. Отже, враховуючи вищевикладені обставини, позивачка вважає і просить суд розглянути дану справу за місцем проживання позивача. Також, враховуючи її скрутне матеріальне становище, та те, що вона є безробітною, не має постійного доходу, самостійно виховує та утримує чотирьох дітей, а відповідач з моменту припинення шлюбних відносин ніякої матеріальної допомоги не надає, то просить відстрочити сплату судового збору до розгляду справи по суті.

У судовому засіданні позивачка на позові наполягає та пояснює, що сімю зберегти вже не можливо, так як відповідач вже фактично має іншу сімю. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Відповідач у судовому засіданні позов визнає. Пояснює, що він дійсно має іншу сімю, з дітьми спілкується. Відновлення сімейних стосунків вважає неможливим. Судові витрати згоден сплатити.

Вислухавши позивача і відповідача, та вивчивши матеріали справи, суд відмічає наступне:

19 листопада 1994 року між ОСОБА_1, 04 тарвня ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, укладено шлюб, який зареєстровано Новобогданівською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 54. Факт укладення шлюбу підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЖС № 263717.

У шлюбі подружжя має спільних дітей:

· ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка на даний час є повнолітньою;

· ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, які на даний час є повнолітніми;

· малолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Основною причиною розпаду сімї є непорозуміння, які виникають внаслідок різних поглядів на життя, побут. Створити нормальні сімейні стосунки та взаємоповагу один до одного, за час проживання у шлюбі їм не вдалось.

Зважаючи на те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Починаючи з 2013 року позивачка та відповідач проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть.

Позивачка пояснює, що примирення з відповідачем не можливе, оскільки кожен з них має різні погляди на життя, останнім часом не мають спільних інтересів, ведуть окреме господарство. Просить суд не надавати їм строку для примирення, оскільки після фактичного припинення шлюбних відносин вони намагалися знайти примирення та зберегти сімю, але позитивних результатів це не дало. На позові наполягає, строк для примирення просить це не надавати, судові витрати покласти на відповідача, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_6.

Відповідач позов визнає повністю. Пояснює, що відновити сімейні стосунки не можливо. Згоден сплатити судовий збір.

Враховуючи, що сімейним законодавством гарантується добровільність шлюбу, суд вважає доцільним шлюб розірвати.

Враховуючи зазначене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Під час звернення до суду позивачка просила суд у звязку із скрутним матеріальним становищем відстрочити сплату судового збору до винесення рішення. Відповідач в судовому засіданні просить покласти судові витрати на нього. Враховуючи вимоги сторін, суд вважає, що судові витрати належить покласти на відповідача ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст. 18, 104, 105, 110, 112 СК України, ст. 208-218 ЦПК України, СУД

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який укладено 19 листопада 1994 року та зареєстровано Новобогданівською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області, про що у Книзі реєстрації шлюбів 19 листопада 1994 року зроблено відповідний актовий запис № 54.

Після розірвання шлюбу за позивачкою залишити прізвище ОСОБА_2.

Судові витрати покласти на відповідача.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня винесення рішення апеляційної скарги.

СУДДЯ: ___________ О.А. Калабухова

10.02.2015