АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/7310/2015 Головуючий у 1 інстанціїЛужецька О.Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В.,Поливач Л.Д.

при секретарі Осауленко О.А., Горобець А.С.

розглянула в відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ВАТ Національної акціонерної компанії «Оранта»,третя особа,яка не заявляє самостійних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення страхового відшкодування та збитків за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року

В С Т А Н О В И Л А :

В вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом,який обґрунтовував тим, що 10.06.2008 року між ним та відповідачем укладено договір добровільного страхування транспортного засобу, відповідно до умов якого страховик взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку виплатити страхувальникові страхове відшкодування за шкоду, заподіяну застрахованому транспортному засобу - автомобілю МіtsubishiLancer, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого він є. Зазначений транспортний засіб під його керуванням зазнав механічних пошкоджень в результаті ДТП, яка сталася 20.09.2010 року. На виконання умов договору страхування, вінзвертався до відповідача ВАТ НАСК «Оранта» із заявою про виплату страхового відшкодування, подавши всі необхідні документи для отримання страхового відшкодування. 23.09.2010 року аварійним комісаром відповідача проведено огляд автомобіля та складено протокол, в якому визначено, що автомобіль не підлягає відновлювальному ремонту та перелік вцілілих деталей. 25.20.2010 року відповідачем було складено автотоварознавче дослідження, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту складала 170 267,31 грн. 25.06.2014 року платіжним дорученням від 24.06.2014 року йому було виплачено страхове відшкодування в сумі 10 210,05 гри. Вважає, що вказана сума є значно заниженою і нічим не обгрунтованою, у зв'язку з чим,після уточнення своїх вимог, просив стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування в сумі 21 584,81 грн., пеню в сумі 20 907,55 грн. інфляційні втрати в сумі 9 026,98 грн.,3% річних в сумі 3 831,26 грн. та витрати понесені за оплату експертизи та судовий збір.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 квітня 2014 року в задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу та посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення його позову.

На обгрунтування доводів апеляційної скарги вказує, зокрема,що судом при винесенні рішення та дослідженні обставин справи не враховано суттєві обставини та ігноровано умови Договору страхування, які значною мірою впливають на законність та визнання обгрунтованим відповідного рішення. Так, за умовами Договору страхування чітко передбачено умови виплати страхового відшкодування у випадках визнання застрахованого транспортного засобу фізично знищеним коли вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу перевищує 75% страхової суми. Але суд обрав помилковий порядок визначення дійсної вартості пошкодженого після ДТП транспортного засобу.

Суд обґрунтовує свої висновки про те, що вартість пошкодженого автомобіля складає 60 000 грн. згідно протоколу результатів аукціону №3185 переможцем якого визнано ОСОБА_3, який зобов'язався купити транспортний засіб за вказану ціну. При цьому зазначає в своєму рішенні,що його було повідомлено про результати проведення аукціону і він погодився з результатами відповідного аукціону. Однак в матеріалах справи відсутні будь які докази повідомлення позивача про проведення відповідного аукціону та більше того відсутні будь які докази, що позивач погоджується з результатами відповідного аукціону. Крім того, договором страхування не передбачено проведення аукціонів. Відсутні в договорі і умови, що саме на підставі аукціонів має визначатись вартість пошкодженого транспортного засобу після ДТП та не визначено порядок проведення аукціонів. Окрім цього,вважає апелянт, судом не враховано, що згідно п.п. 12.11.2 п.12.11 договору страхування передбачено, що у разі неможливості відчуження страхувальником пошкодженого транспортного засобу відповідно до законодавства України дійсна вартість пошкодженого транспортного засобу може бути визначена на підставі експертної оцінки.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач та його представник доводи апеляційної скарги підтримали, з підстав в ній викладених та просили її задовольнити.

Представник відповідача ВАТ НАК «Оранта» та третьої особи ПАТ «Укрсоцбанк» не з‛явилися,за законом повідомлені належно.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторін,або інших осіб,які беруть участь у справі,належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи в апеляційному суді.

Заслухавши доповідь судді Шахової О.В., пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши апеляційну скаргу, в межах її доводів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. І ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначені у договорі. грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та викопувати інші умови договору.

Статтею 6 Закону України «Про страхування» передбачено, що добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настання виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом,10.06.2008 року між ОСОБА_2 та Відкритим акціонерним товариством Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» укладено договір добровільного страхування транспортного засобу № К380-143/08/СТ (Банківське КАСКО), відповідно до умов якого страховик бере на себе зобов'язання у ралі настання страхового випадку виплатити страхувальникові страхове відшкодування за шкоду, заподіяну застрахованому транспортному засобу - автомобілю.

Додатком до вищезгаданого договору страхування визначено, що застрахованим майном є автомобіль Міtsubishi Lancer, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Строк дії договору страхування вказаним додатком встановлено з 11.06.2008 року по 10.06.2015 року.

20.09.2010 року, під час дії договору страхування,сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої застрахований автомобіль отримав механічні пошкодження.

ОСОБА_2 на виконання умов договору страхування звернувся до ВАТ НАСК «Оранта» із заявою про страхову подію та виплату страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору па підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або пішої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

За змістом ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми визначається договором страхування або чинним законодавством під час укладання договору страхування чи зміни договору страхування. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

За умовами п. 5.1 договору страхування страхова сума - це грошова сума в межах якої страховик відповідно до умов цього договору зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми визначається сторонами у додатках до цього договору.

Відповідно до Додаткової від 10.06.2008 року страхова сума за період з 11.06.2008 р. по 10.06.2015 року становить 76 779,50 грн.

Пунктом 12.4 договору страхування встановлено, що вартість відновлювального ремонту визначається на підставі висновків аварійного комісара страховика або спеціаліста узгодженої зі страховиком експертної організації, виконаних відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів.

З матеріалів справи вбачається, що 23.09.2010 року за участі ОСОБА_2 складено протокол (акт) огляду транспортного засобу. З протоколом позивач був ознайомлений, зауважень не мав.

25.10.2010 року складено авто-товарознавче дослідження № НОМЕР_1 25.10-4, згідно з яким вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля МіtsubishiLancer,державний реєстраційний номер НОМЕР_1 складала 170 267.31 грн. та становить більше ніж 75% страхової суми, яка згідно Додаткової угоди становить 76 7 79,50 грн.

На виконання умов договору страхування, 15.12.2010 року затверджено протокол результатів аукціону № 3185, згідно з яким ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу склала 60 000 грн.

Зазначене дослідження проведено у відповідності до п. 12.4 договору добровільного страхування і позивачем не оскаржено.

За клопотанням позивача судом було призначено по справі судову авто-товарознавчу експертизу.

Разом з тим, висновок експерта № 16785/14-54 не може бути покладено в основу рішення, оскільки як вбачається з п.п.12.11.2 договору страхування дійсна вартість пошкодженого транспортного засобу визначається страховиком шляхом проведення маркетингового дослідження з визначення вартості такого транспортного засобу. Тобто, підписавши договір, сторони підтвердили свої права та обов'язки за ним, погодились зі всіма умовами договору. Таким тином, відповідач належним чином, вчасно і відповідно до умов договору забезпечив проведення оцінки транспортного засобу за результатами маркетингового дослідження (аукціону) та не мав до нього зауважень.

Крім того, згідно протоколу результатів аукціону № 3185 переможцем аукціону по цьому транспортному засобу визнано ОСОБА_3, який зобов'язувався його купити за 60 000 грн., на підтвердження чого надав розписку - зобов'язання від 15.12.2010 року.

Позивач ознайомлений з умовами проведення інтернет-аукціону та погодився на відчуження транспортного засобу автомобіля переможцю інтернет-аукціону після виплати страхового відшкодування НАСК «Оранта» відповідно до умов договору, що свідчить про його згоду з визначеною вартістю транспортного засобу.

Пунктом 12.11 договору страхування встановлено, якщо страхова сума, встановлена цим договором для транспортного засобу, відповідає його дійсній вартості на момент укладення цього договору, а вартість відновлення (ремонту) цього пошкодженого транспортного засобу перевищує 75% страхової суми, то страховик маг право провести розрахунок та виплату страхового відшкодування в межах страхової суми за одним із наступних, визначених страховиком варіантів.

Пунктом 12.11.2 договору страхування визначено, то страхове відшкодування, обчислюється як різниця між дійсною вартістю транспортного засобу до пошкодження (на дату настання страхового випадку) і дійсною вартістю пошкодженого в наслідок настання страхового випадку транспортного засобу, розміром безумовної франшизи та є сумою інших відрахувань відповідно до умов цього договору. Дійсна вартість транспортного засобу до пошкодження (на дату настання страхового випадку) визначається на підставі висновків аварійного комісара страховика або спеціаліста узгодженої зі страховиком експертної організації, виконаних відповідно до методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів.

Дійсна вартість пошкодженого транспортного засобу визначається страховиком шляхом проведення маркетингового дослідження з визначення вартості такого транспортного засобу. У цьому випадку страховик зобов'язаний забезпечити страхувальнику можливість реалізації пошкодженого транспортного засобу за визначеною В результаті проведення маркетингового дослідження ціною. Виплата страхового відшкодування здійснюється після надання страхувальником документів, що підтверджують факт відчуження пошкодженого транспортного засобу особі, яку визначив страховик. У разі ненадання страхувальником зазначених вище документів страховик має право здійснити виплату страхового відшкодування двома частинами:1) перша - у розмірі 70% обчисленої суми страхового відшкодування сплачується ; строки, встановлені п.1 1.4.1. Договору; 2) друга - у розмірі 30% обчисленої суми страхового відшкодування сплачується за умови надання страхувальником документів, що підтверджують факт відчуження пошкодженого транспортного засобу особі, яку визначив страхувальник.

Відповідно до п.п. 12.6.3 п.12.6 договору страхування розмір страхової відшкодування за пошкоджений, знищений або втрачений застрахований засіб визначається за вирахуванням розміру франшизи обумовленої договором.

Відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що настання страхового випадку регулюються виключно умовами укладеного між сторонами договору страхування.

Враховуючи, що відповідач виконав свої зобов'язання перед позивачем і а вигодонабувачем відповідно до умов договору страхування, зокрема, відповідно до умов договору страхування виплатив першу частину страхового відшкодування у розмірі 70% обчислену як: (76779,50 грн. - 60 000,00грн.) х 0,70 - 1535,59 = 10 210,06 грн., яка була перерахована 24.06.2014 року, що підтверджується платіжним дорученням № 000102 від 24.06.2014 року та не заперечується позивачем, а другу частину виплати у розмірі 30% обчисленої суми страхового відшкодування буде сплачено за умови подання документів. що підтверджує факт відчуження пошкодженого транспортного засобу особі переможцю інтернет-аукціону, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до приписів ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Водночас, статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечені,, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, апеляційна скарга є необґрунтованою, а доводи апелянта зводяться до хибних і недостовірних пояснень щодо фактів, обставин справи та договірних умов, що беззаперечно спростовуються матеріалами справи.

Так апелянт стверджує, що начебто договором страхування не передбачено проведення аукціону з визначення вартості пошкодженого майна, що спростовується положеннями п. 12.11.2 договору добровільного страхування транспортного засобу № К380-143/08/СТ, відповідно до умов якого дійсна вартість пошкодженого автомобіля для розрахунку розміру страхового відшкодування визначається страховиком шляхом проведення маркетингового дослідження з визначення його вартості.

Окрім того позивач дав згоду на визначення вартості пошкодженого автомобіля для розрахунку розміру страхового відшкодування шляхом проведення маркетингового дослідження у формі Інтернет-аукціону відповідно до умов договору страхування, про що власноручно підписав відповідну згоду, копія якої є в матеріалах справи, що також спростовує мотивацію позивача про його незгоду з результатами такого визначення вартості пошкодженого автомобіля.

Позивач не заперечив, та не надав жодного доказу, що ВАТ НАСК «Оранта» не виконало, чи неналежним чином виконало взяті на себе зобов'язання за умовами договору в цій частині, навпаки, ВАТ НАСК «Оранта» забезпечило належним чином організацію та проведення маркетингового дослідження з визначення вартості пошкодженого автомобіля (аукціон), та можливість реалізації автомобіля за цією ціною, що підтверджується наданими доказами та матеріалами справи. Саме позивач, як власник, зі своєї сторони, не провів відчуження пошкодженого транспортного засобу за визначеною ціною, що, тим не менше, не змінює умов договору.

Щодо посилань позивача відносно вини страхувальника при встановленні факту неможливості відчуження пошкодженого автомобіля, позивач не зміг надати не тільки доказів нездоланних перешкод,тобто згаданої ним неможливості відчуження пошкодженого автомобіля, але й жодних доказів своїх дій,

як власника автомобіля, направлених на відчуження цього автомобіля.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307,308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді