АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6404/15 Справа № 199/2401/15 Головуючий у 1 й інстанції - Скрипник О.Г. Доповідач - Городнича В.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» про зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05 березня 2015 року він, як споживач послуг, надіслав ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» заяву з проханням надати йому інформацію стосовно послуг, які відповідач надає населенню. Проте відповідач порушив вимоги ЗУ «Про інформацію», ЗУ «Про звернення громадян», ЗУ «Про захист прав споживачів», відповіді щодо запитуваної інформації не надав.

З огляду на це, позивач просив суд зобов'язати ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» надати ОСОБА_2 у повному обсязі інформацію, яку він запитував у своїй заяві від 05.03.2015 року, та видати відповідні документи особисто в руки ОСОБА_2, зокрема видати: належним чином засвідчену копію службової записки начальника 1 РЕМ ДМЕМ Боровської О.О. від 05.02.2015 р. № 995/6071; належним чином засвідчену копію Інвестиційної програми ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» на 2014 рік, яка була схвалена постановою НКРЕ № 697 від 05 травня 2014 року. Вирішити питання про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» у зв'язку з ненаданням ОСОБА_2 відповіді на запитувану інформацію.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2015 року позовні вимоги задоволені частково. Зобов'язано ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» надати ОСОБА_2 належним чином засвідчену копію інвестиційної програми ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» на 2014 рік, яка була схвалена постановою НКРЕ № 697 від 08 травня 2014 року. В частині позовних вимог щодо зобов'язання ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» надати ОСОБА_2 належним чином засвідченої копії службової записки начальника 1 РЕМ ДМЕМ Боровської О.О. від 05.02.2015 року № 995/6071 та щодо відшкодування моральної шкоди - відмовлено. Додатковим рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2015 року вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги. ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» в своїй скарзі просить скасувати рішення суду в частині зобов'язання ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» надати ОСОБА_2 належним чином засвідчену копію інвестиційної програми ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» на 2014 рік, яка була схвалена постановою НКРЕ № 697 від 08 травня 2014 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, в своїй скарзі просить частково скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги щодо зобов'язання ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» надати ОСОБА_2 належним чином засвідченої копії службової записки начальника 1 РЕМ ДМЕМ Боровської О.О. від 05.02.2015 року № 995/6071 та щодо відшкодування моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_2 відповідачем.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін, з таких підстав.

Судом встановлено, що 05 березня 2015 року ОСОБА_2 надіслав ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» заяву з проханням надати йому інформацію стосовно послуг, які відповідач надає населенню, а саме: належним чином засвідчену копію службової записки начальника 1 РЕМ ДМЕМ Боровської О.О. від 05.02.2015 року № 995/6071; належним чином засвідчену копію Інвестиційної програми ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» на 2014 рік, яка була схвалена постановою НКРЕ № 697 від 05 травня 2014 року.

30 березня 2015 року відповідач направив ОСОБА_2 лист за вих. № 5856, в якому повідомив заявника, що запитувана ним інформація не відноситься до умов постачання товарів, послуг та цін на них, а тому вона є публічною.

Суд дійшов висновку про те, що службова записка начальника 1 РЕМ ДМЕМ Боровської О.О. від 05.02.2015 року № 995/6071 є службовою інформацією, та є інформацією з обмеженим доступом, а тому позовні вимоги в частині надання цієї інформації задоволенню не підлягають.

Задовольняючи позовні вимоги в частині надання належним чином засвідченої копії Інвестиційної програми ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» на 2014 рік, суд виходив з того, що вказана програма, яка була схвалена постановою НКРЕ № 697 від 05 травня 2014 року, стосується послуг, які надає ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», та оприлюднена в мережі «Інтернет», тобто доступ до неї є вільним.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції посилався на те, що позивач не довів, які фізичні та душевні страждання йому заподіяні відповідачем, в чому вони полягають, не зазначив ступень вини особи, яка на думку позивача повинна відшкодовувати йому моральну шкоду.

З'ясувавши в достатньо повному обсязі права та обов'язки сторін, обставини по справі, перевіривши доводи сторін та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

В апеляційній скарзі ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» посилається на те, що запитана позивачем в його зверненні інформація не відноситься до умов постачання товарів, послуг та цін на них, а тому вона не є публічною, як і енергопостачальник не є розпорядником інформації, що запитується. Таким чином, апелянт вважає, що в його діях не міститься порушень законодавства.

Однак, з такими доводами апелянта погодитися не можна, з таких підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначає поняття публічної інформації - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Громадяни мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення( ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян»).

Ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» передбачає, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Оскільки відповідач порушив вимоги вказаного Закону та не надав ОСОБА_2 належним чином засвідчену копію інвестиційної програми ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» на 2014 рік, яка була схвалена постановою НКРЕ № 697 від 08 травня 2014 року, суд обґрунтовано дійшов висновку про зобов'язання надати таку копію.

Крім того, посилання апелянта на те, що він не є розпорядником інформації, що запитується, суперечить вимогам ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» та не є підставою для скасування законного рішення.

Інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими для вирішення спірного питання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 не погоджується з висновком суду про те, що службова записка начальника 1 РЕМ ДМЕМ Боровської О.О. від 05.02.2015 р. №995/6071 є службовою інформацією, а тому є інформацією з обмеженим доступом, та вважає, що такий висновок не відповідає обставинам справи і не підтверджений належними та допустимими доказами, а тому ґрунтується тільки на припущеннях.

Проте, погодитися з такими доводами ОСОБА_2 не можна, з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» до службової може належати така інформація:

1) що міститься в документах суб'єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов'язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень;

2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.

Як вбачається, в заяві ОСОБА_2 від 05 березня 2015 року вказано, що «Представник Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Дніпрообленерго» у суді провідний юрисконсульт Малиновська Ольга Петрівна надала 26 лютого 2015 року Амур-Нижньодніпровському районному суду м. Дніпропетровська копію (далі на мові оригіналу) «Служебной записки» Начальника 1 РЕМ ДМЕМ Боровської О.О. від 05.02.2015 р. № 995/6071, яка має наступне застереження (далі на мові оригіналу) «только для внутреннего пользования» (аркуш 135 справи №199/5450/14).»

Так, п. 3 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що службова інформація є інформація з обмеженим доступом.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову позивачу в задоволенні його позову в частині надання ОСОБА_2 належним чином засвідченої копії службової записки начальника 1 РЕМ ДМЕМ Боровської О.О. від 05.02.2015 року № 995/6071.

Також, безпідставними є посилання ОСОБА_2 в своїй скарзі на те, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив йому у задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди, завданої відповідачем.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у : у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, а також з урахуванням інших обставин, які мають значення.

Згідно з Постановою Пленуму ВС України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно вимогам ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, позивачем ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції, не надано суду жодних допустимих та належних доказів спричинення йому моральної шкоди.

Інші доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та безпідставними.

Колегія вважає, що суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону, з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями самих сторін.

Приведені в апеляційних скаргах доводи апелянтів не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтами норм матеріального та процесуального закону.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б привести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційних скарг є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» - відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова