Справа № 263/5480/15-ц
Провадження №2/263/1930/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2015 р. м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Скрипниченко Т.І., при секретарі Чертовій О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2015 року позивач звернулась до суду з вищезазначеною позовною заявою, в обґрунтування вимог зазначила, що 27.12.2013 року до неї звернулася відповідач з проханням позичити їй грошові кошти для придбання швейного обладнання для відкриття ательє у розмірі 34000 грн. строком на 12 місяців до 27.12.2014 року, на що позивач погодилася та 27.12.2013 року передала вдповідачу 34000 грн., відповідач власноручно написала розписку, в якій зобов'язалась повернути отримані кошти з виплатою 3% річних. Зазначений договір позики було укладено у присутності свідків. Зі спливом вказаного строку вона неодноразово звертався до відповідача з проханням повернути суму боргу, однак борг до теперішнього часу не повернутий та не повернуті проценти за користування грошами у розмірі 3%. Просить суд стягнути на її користь суму заборгованості у розмірі 34 000 грн., 3% річних, що складає 1020 грн. в місяць та 16320 грн. за період з 01.01.2014 року по 30.04.2015 року , а також витрати по сплаті судового збору у сумі 503,20 грн.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник позивача адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.Крім того зазначив, що відповідач вхиляється від повернення боргу. У розписці, яка складена від імені відповідача ОСОБА_2 зазначено, що відповідач отримала гроші у ОСОБА_4, хоча прізвище позивача ОСОБА_5, зазначивши, що сторони були знайомі між собою та називали один одного по імені та по батькові, по прізвищах не спілкувалися, тому при написані розписки відповідач писала на слух та допустила описку, але сама розписка підтверджує, що саме ОСОБА_6 отримала у борг грошові кошти та передала розписку позивачу, яка зберігала цю розписку у себе, як позичальник. Просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовими відправленнями за адресою, зазначеною у позові та за адресою реєстрації відповідача.Будь-яких заяв про розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надходило.

З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права та обовязки сторін, справа розглянута у відсутності відповідача при заочному розгляді, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суду пояснили, що дійсно їм відомо що позивачка позичала кошти ОСОБА_6 за її проханням на відкриття ательє,у їхній присутності отримала гроші та склала писіьмову розписку, зобов'язалась повернути кошти.

Суд вислухавши представника, свідків, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.12.2013 року ОСОБА_6 отримала у борг від ОСОБА_1 суму в розмірі 34 000 грн. , про що власноруч написала розписку, в якій зазначила, що гроші отримані під 3% річних. В добровільному порядку відповідач відмовляється повернути суму боргу у звязку з чим позивач повинна звернутися до суду не маючи іншого способу захистити свої права. Розписка складена від імені ОСОБА_6, що підтверджує отримання саме нею грошових коштів, описка у прізвищі позивача не спростовує факту отримання грошових коштів саме відповідачем, перебування розписки у позивача підтверджує, що саме позивач є позичальником грошей.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 11 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та відповідно до ч. 1 ст. 625 цього Кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст. 1047 Цивільного Кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем грошової суми або визначеної кількості речей.

Вимогами ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У відповідності до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками , у такій самій кількості, такого самого роду та такій самій якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про те, якщо інше не встановлено договором.

Оскільки відповідач порушує виконання грошового зобовязання, а позивач вимагає сплатити суму боргу, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суми в розмірі 34 000 гривень. Також підлягають задоволенню вимоги про стягнення 3% річних за розрахунком позивача, що складає 1020 грн.в місяць та 16320 грн. за період з 01.01.2014 року по 30.04.2015 року

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволених вимог, то з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати у розмірі 503,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 11,60, 84, 88, 208, 209, 212, 215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 526, 625, 1047, 1048, 1049 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 заборгованість по договору позики від 27.12.2013 року у сумі 34000 (тридцять чотири тисяці) грн., 3% річних у сумі 16320 (шістнадцять тисяч триста двадцять) грн. та судові витрати у сумі 503 (пятсот три) грн. 20 коп. за сплату судового збору, а всього 50823 (пятдесят тисяч вісімсот двадцять три) грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Т.І.Скрипниченко