Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/1113/15-ц Головуючий у 1-й інст. Волкова Н. Я.
Категорія 30 Доповідач Товянська О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого: судді Товянської О.В.

суддів: Кочетова Л.Г., Гансецької І.А.

при секретарі: Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, Коростенського МВ УМВС України в Житомирській області, УМВС України в Житомирській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури, суду за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Коростенського міськрайсуду Житомирської області від 22 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

В січні 2015 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом. Просили стягнути на користь ОСОБА_1 18551,58грн., ОСОБА_2 - 25401,48грн. заподіяної шкоди та судові витрати. Зазначали, що постановою СВ Коростенського МВ УМВС України в Житомирській області від 21.02.2013р. кримінальне провадження №0000350 було закрито в зв'язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ст.121 ч.2 КК України. Вважають, що мають право на відшкодування шкоди в порядку, визначеному Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду (далі: Закон) за рахунок коштів державного бюджету».

Рішенням Коростенського міськрайсуду Житомирської області від 22 квітня 2015р. позов задоволено, стягнуто за рахунок коштів державного бюджету України на користь ОСОБА_1 18551,58грн. на відшкодування втраченого заробітку, ОСОБА_2 - 25401,48 грн. втраченого заробітку, стягнуто за рахунок коштів державного бюджету України на користь ОСОБА_3 1786,40грн. судових витрат. Зобов'язано ДКСУ провести списання коштів за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень на користь ОСОБА_1 18551,58грн., ОСОБА_2 - 25401,48грн., на користь ОСОБА_3 - 1786,40грн.

В апеляційній скарзі Державна казначейська служба України просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Зазначає, що не здійснювала протиправних дій відносно позивачів, тому є неналежним відповідачем по справі. Підстави для відшкодування позивачам шкоди відсутні.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно - розшукову

діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Згідно із ст.ст.1,2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального

правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення

оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність","Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства, відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду.

Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає

у випадках: 1) постановлення виправдувального вироку суду; 1-1) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права і свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; 2) закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати; 4) закриття справи про адміністративне правопорушення.

Як видно із матеріалів справи, 22.11.2001р. прокурором м. Коростеня було порушено кримінальну справу №101214/01 по факту заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 за ст.121,ч.1 КК України. 25.11.2002р. слідчим ОВС СУ УМВС України в Житомирській області по даному факту було порушено кримінальну справу відносно позивачів за ст.121,ч.2 КК України. 27.12.2002р. їм було пред'явлено обвинувачення, 10.01.2003р. досудове слідство було закінчено і 13.01.2003р. направлено до Коростенського міськрайсуду для розгляду. 04.03.2004р. Коростенським міськрайсудом позивачів визнали винними та засудили до 7р. позбавлення волі. 08.06.2004р. вирок набрав законної сили. 15.06.2007р. заступником прокурора м. Коростеня по справі було призначено розслідування нововиявлених обставин. 19.08.2008р. Верховним Судом України судові рішення скасовані, справу було направлено для проведення нового розслідування. 21.02.2013р. кримінальне провадження було закрито в зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. 15.11.2013р. старшим слідчим СВ Коростенського МВ УМВС України в Житомирській області було винесено постанови про визначення розміру шкоди, яка підлягає відшкодуванню ОСОБА_1 за рахунок коштів державного бюджету шкоди в сумі 18551,58 грн. як втраченого заробітку за період з 01.04.2004р. по 31.07.2008р., і ОСОБА_2 24508,42 грн. втраченого заробітку за період з 04.03.2004р. по 10.12.2008р. Ці постанови Державною казначейською службою не були виконані в зв'язку з їх скасуванням прокуратурою Житомирської області.

Відшкодування шкоди у випадках, передбачених п.п.1,3,4 і 5 ст.3 Закону від 01.12.1994р. №266/94-ВР, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Розмір сум, які передбачені п.1 ст.3 Закону і підлягають відшкодуванню, визначається з урахуванням заробітку, не одержаного громадянином за час… відсторонення від роботи (посади) (ч.1 ст.4 Закону).

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно з ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи. Перешкоджання доступу до правосуддя забороняється.

Установивши зазначені обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для відшкодування позивачам матеріальної шкоди.

Позивачі скористались своїм правом на судовий розгляд, по незалежних від них причин вони були позбавлені можливості захистити свої права в позасудовому порядку, постанови слідчого про визначення розміру заподіяної їм шкоди, були скасовані прокурором. Визначений розмір відшкодування втраченого заробітку відповідачі не оспорювали.

Суд першої інстанції правильно визнав, що вказані постанови були винесені безпідставно, норми кримінального процесуального закону, на які зроблено посилання в постановах - ст..ст. 36,110 КПК України мають загальний характер, кримінальне провадження було закрито, тому норми КПК України на правовідносини, що виникли після завершення кримінального розслідування, врегульовані спеціальним Законом, не поширюються. Спеціальне законодавство, яке регулює порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, не передбачає можливості перегляду, крім судового, правильності визначення слідчим підстав та розміру відшкодування за спричинену шкоду (ст.12,ч.2 Закону, п.12, абз.3 Положення). Зазначені обставини призвели до порушення права позивачів на своєчасне отримання відшкодування, у визначеному Положенням (п.13) порядку.

Доводи апелянта про те, що Державна казначейська служба України не є належним відповідачем у справі є безпідставними, оскільки відповідно до положень ст. 4 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду", ст.1176 ЦК України відшкодування такого виду шкоди здійснюється державою за рахунок коштів державного бюджету і саме апелянт, відповідно до покладених на нього завдань здійснює безспірне списання коштів державного бюджету на підставі рішення суду (п. 4 Положення про Державну казначейську службу України).

Судом першої інстанції повно та об'єктивно досліджені представлені сторонами докази та зроблено вірний висновок про задоволення позовних вимог.

Доводи скарги не дають підстав для висновку, що судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Інших доводів, які законом визначено як підстави для скасування рішення, апеляційна скарга не містить.

Керуючись ст.ст.209,218,303,304,307,308,313-315,319,324,325 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України відхилити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: