Справа № 609/844/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2015 р. Шумський районний суд

Тернопільської області

в складі: головуючої судді: Томчук С.В.

за участі секретаря: Кравчук Л.М.,

представника заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої

особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Шумськ справу за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання на території України, суд

В С Т А Н О В И В:

Гр. ОСОБА_3 звернувся із заявою до суду про встановлення факту постійного проживання на території України, а саме: з 24 серпня 1991 року.

В судовому засіданні представник заявника підтримав заявлені вимоги його довірителя та пояснив, що ОСОБА_3 при зверненні у Шумський РС УМДС в Тернопільській області із заявою про видачу йому паспорта громадянина України отримав відмову у видачі паспорта, оскільки не встановлено його належності до будь якої держави.

Заявник користувався паспортом виданим часів існування СРСР, якого втратив і до цього часу паспорта не має.

На момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року заявник постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 в житловому будинку батьків його дружини де і на даний час проживає.

На підставі викладеного представник заявника просить заяву його довірителя задоволити у повному об»ємі.

Представник заінтересованої особи УДМС в Тернопільській області в судовому засіданні заяву визнав, проти встановлення факту постійного проживання ОСОБА_3 на території України не заперечує.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд вважає, що дана заява підлягає до задоволення.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що з народження знають заявника і стверджують, що останній народився в Україні і постійно проживає від народження.

Із довідки № 961 виданої 27 липня 2015 року Великозагайцівською сільською радою Шумського району Тернопільської області вбачається, що дійсно ОСОБА_3 станом на 24 серпня 1991 року проживає і зареєстрований дійсно проживав і був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 в будинку батьків своєї дружини ОСОБА_5.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991.

Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявнику для отримання паспорта громадянина України.

Факт постійного безперервного проживання заявника на території України підтверджується поясненнями заявника та наявними у матеріалах справи доказами.

Таким чином, наданими до суду документами достовірно підтверджується факт постійного безперервного проживання ОСОБА_3 на території України, а тому суд вважає, що заява обґрунтована та є всі підстави для її задоволення.

За таких обставин вимоги заявника обґрунтовані і суд встановлює факт постійного безперервного проживання заявника з 24 серпня 1991 року на території України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 209, 212-215, 218, 256, 259, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 на території України станом на 24 серпня 1991 року по теперішній час.

Рішення вступає в законну силу після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6