Справа № 2-434/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2010 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі: головуючого судді Зими І.Є.

при секретарі Костюк А.В.

з участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 у власних інтересах та у інтересах

неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди ,-

встановив:

12.08.9 р. позивачі звернулись до суду з заявою, в якій просили суд постановити рішення, яким стягнути з відповідачки : в користь ОСОБА_2 944 грн. 71 коп. у відшкодування матеріальної шкоди , 30 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, заподіяної її неповнолітньому сину, 1000 грн. у відшкодування витрат по оплаті послуг адвоката ; в користь ОСОБА_4 1075 грн. 44 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, 20 000 грн. заподіяної моральної шкоди та 1000 грн. у відшкодування витрат по оплаті послуг адвоката ; в користь ОСОБА_5 20 000 грн. у відшкодування моральної шкоди та 1000 грн. у відшкодування витрат по оплаті послуг адвоката. Заяву мотивують тим, що

14.06.9 р. у спільний двір будинку по вул. Донецька, 9 у м. Львові вибіг належний відповідачці собака породи американський пітбультерєр та накинувся на неповнолітнього ОСОБА_3 На крики дитини про допомогу вибігла його бабуся - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Оскільки відігнати собаку було неможливо і він наносив тілесні ушкодження вказаним потерпілим, за допомогою сусідів собаку було вбито. В звязку з численними укусами собаки потерпілі змушені були звернутись до медичних закладів для отримання належної допомоги, витрачати кошти на лікування, посилене харчування за період перебування на стаціонарному лікуванні. Відтак, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 було спричинено значної матеріальної шкоди. Проте позивачі зазнали більш значної моральної шкоди. Так, неповнолітній ОСОБА_3 пережив нестерпний фізичний біль від травм, отриманих від укусів собаки , переживає моральне страждання із-за пошкоджень лиця, погіршився психологічний стан дитини. Позивачка ОСОБА_4 тривалий час перебувала на стаціонарному лікуванні, переживала фізичний біль , душевні хвилювання внаслідок нанесених травм. ОСОБА_5 переніс значний фізичний біль, душевне хвилювання, змушений витрачати додатковий час на лікування, змінювати звичний ритм свого життя. Постановою Шевченківського райсуду м. Львова від 10.07.09 р. відповідачку було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 154 КУпАП, відтак вина встановлена. Просили позов задовольнити.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 та її представник підтримали позовні вимоги, покликаючись на викладені в заяві мотиви.

Від співпозивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 поступили заяви про підтримання позову в повному обсязі та розгляду справи в їх відсутності.

Відповідачка в судовому засіданні проти позову заперечила та пояснила, щ0 по оголошенню у газеті вона взяла для догляду собаку породи американський пітбультерєр , проте оскільки він не прижився у неї, домовилась з господарями про повернення тварини. 14.09.09 р. собака вирвався з квартири, коли вона відкривала двері. Вона відразу крикнула в підїзд будинку, щоб всі втікали. Проте собака накинулась на дитину, яка неодноразово до цього дражнила тварину. Відповідачка могла сама забрати собаку, проте сусіди накинулись на тварину і зарізали . Такими діями їй було спричинено значну матеріальну шкоду, оскільки вона змушена була заплатити господарю собаки значні кошти. Вважає, що її вини у спричиненні будь-якої шкоди позивачам немає, навпаки вона понесла матеріальну витрати та пережила стрес із-за жорстокого знищення тварини. Просила відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, 14.06.09 р. , близько 21 год. 30 хв. , собака , власником якої є ОСОБА_6, вирвалась із квартири АДРЕСА_1 та у дворі будинку покусала ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Згідно постанови Шевченківського райсуду м. Львова від 10.07.07 року ( справа № 3-2060/09) ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 154 ч. 2 КУаАП та оштрафовано на 85 грн. в доход держави. Постанова набрала законної сили, штраф відповідачкою оплачено.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою .

Відповідно до Акту судово-медичного дослідження № 309/2009 від

17.06.9 р. у ОСОБА_3 виявлено множинні рани : в лівій лобно-скроневій ділянці голови, на правій та лівій кисті, які утворились від дії тупих твердих предметів з обмеженою поверхнею, могли бути причинені 14.06.09 року від укусів зубами собаки, відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоровя, не були небезпечними для життя в момент причинення, не характерні для падіння на площину. З витягу з історії хвороби вбачається, що в період з 15.06.09 р. по 24.06. 09 р. ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальній міській клінічній лікарні.

З Акту судово-медичного обстеження № 1501 від 17.06.09 р. вбачається, що у ОСОБА_5 виявлено : множинні поверхневі рани та садна на верхніх кінцівках, рану на лівій руці, синці, садна-подряпини, поверхневі рани та рану на лівій нозі, синець, поверхневі рани на правій нозі. Вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів з обмеженою поверхнею, могли виникнути від дії зубів собаки 14.06.09 р. та відносяться до легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом ОСОБА_5 перебував на амбулаторному лікуванні в період до 23.06.09 р., що стверджується листком непрацездатності № 125963, копія якого долучена до матеріалів справи.

Як вбачається з акту судово-медичного дослідження № 264/09 вії

16.06.9 р. у ОСОБА_4 були виявлені множинні рани на правому стегні котрі заподіяні тупими предметами з обмеженою поверхнею, можливо зубам* собаки, могли утворитись 14.06.09 р. та відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоровя. Згідно виписки в істор1 хвороби ОСОБА_4 з 14.06.09 р. по 14.07.09 р. перебувала н стаціонарному лікуванні Комунальної 8-ої клінічної лікарні, в подальшому виписана для амбулаторного лікування.

Статтею 1166 ЦК України врегульовано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з утриманням собак бійцівських порід, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та для інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка володіє обєктом, утримання якого створює підвищену небезпеку. З пояснень самої відповідачки вбачається, що собака проживала у неї понад півроку, відтак суд не приймає до уваги твердження про те, що відповідачка не була власницею собаки.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, що беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано ст.

9 ЦПК України.

На думку суду, до задоволення підлягають частково вимоги позивачів ОСОБА_8 та ОСОБА_2 щодо відшкодування матеріальної шкоди - в розмірі понесених ними витрат на лікування, що підтверджуються квитанціями на придбання медпрепаратів. Зокрема, що стягнення в користь ОСОБА_4 підлягає 444 грн. 25 коп., в користь ОСОБА_2 - 175 грн. 88 коп. Безпідставними, на думку суду є покликання позивачів щодо стягнення в їх користь також витрат на посилене харчування, оскільки перелік продуктів харчування , зазначених в квитанціях, представлених в якості доказу по даній вимозі , не свідчить про посилене харчування. Крім того суду не представлено доказів на підтвердження того, що медиками було рекомендовано посилене харчування особам, які звернулись за наданням медичної допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 23, ст. 1167 ЦК України , особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частина 2 ст. 23 ЦК України передбачає, що моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Суд приходить до висновку, що вимоги позивачів про відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення.

Так, враховуючи фізичний біль та страждання внаслідок перенесених травм, душевні страждання , перенесені позивачами, додаткові заходи для організації лікування, налагодження звичного ритму життя, до стягнення з відповідачки в користь ОСОБА_2 підлягає 5 000 грн., в користь ОСОБА_4І - 4 000 грн, в користь ОСОБА_5 - 2 000 грн.

На думку суду, не підлягають до задоволення в повному обсязі і витрати, понесені ними на оплату витрат на правову допомогу. Так, ст. 84 ЦПК України врегульовано, що витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

На підтвердження витрат в сумі 1000 грн. кожним з позивачів до матеріалів справи долучено угоди про надання юридичної допомоги та квитанції про оплату послуг. Крім складання процесуальних документів згідно вказаних угод у суму оплати до договору входила також особиста участь адвоката ОСОБА_9

О.В. в якості представника позивачів у судових засіданнях, проте в жодному судовому засіданні вказаний адвокат участі не приймав. Враховуючи наведене, з врахуванням обсягу робіт , проведеного адвокатом, до стягнення в користь позивачів підлягає сума в розмірі 300 грн. кожному.

В силу дії ст. 88 ЦПК Украхни з відповідачки в користь позивачів слід стягнути також судові витрати.

Керуючись ст.ст. З, 10,11, 57,60, 84,88, 209 ч. З , 214 ЦПК України, ст.ст. 23,1166,1167,1187 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 у власних інтересах та у інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_2 175 грн. 88 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, 300 грн. по оплаті послуг за надання правової допомоги, 5 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, спричиненої неповнолітньому ОСОБА_3

Володимировичу, а всього 5 475 грн. 88 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_4 444 грн. 25 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, 300 грн. по оплаті послуг за надання правової допомоги, 4 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, а всього 4 744 грн. 25 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_5 2 000 грн. у відшкодування моральної шкоди та 300 грн. по оплаті послуг за надання правової допомоги, а всього 2 300 грн. решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь держави 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на ІТЗ.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_10