Справа №463/1877/15-ц
Провадження №2/463/1101/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Головатого Р.Я.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Галицького районного відділу Львівського міського управління головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 управління Державної фіскальної служби України у Львівській області, третя особа: Львівське міське управління юстиції Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майн реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про звільнення майна з під арешту, -

в с т а н о в и в:

представник позивача звернулася до суду із позовом до відповідачів, уточнивши позовні вимоги просить звільнити з-під арешту, накладеного Галицьким РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області у кримінальній справі №141-2601, квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (номер запису про обтяження: 8973094).

Свої вимоги мотивує тим, що вищевказана квартира належить позивачу на праві приватної власності згідно зі свідоцтвом №10509 про право власності від 15.12.1993 року та згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.03.2015 року. Позивач є беззмінним і єдиним власником зазначеної квартири. Однак, 10 березня 2015 року, позивач довідалася, що на належну їй квартиру 08 липня 2009 року накладено арешт.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10 березня 2015 року, підставою для накладення арешту на квартиру стала постанова слідчого СВ Галицького РВ ЛМУ У МВС України у Львівській області ОСОБА_5 від 08 липня 2009 року, винесена в ході розслідування кримінальної справи № 141-2601. Арешт на квартиру накладено тільки тому, що там був зареєстрований син ОСОБА_2 - ОСОБА_3, хоча останній власником квартири за адресою: м. Львів, вул. Солодова, 4/14 ніколи не був.

Арештована квартира є виключно приватною власністю позивача, вона не має жодного відношення до кримінальної справи № 141-2601, не являлась і не являється ні підозрюваною, ні обвинуваченою. Також ОСОБА_2 жодним чином не відповідала і не відповідає за дії свого повнолітнього і дієздатного сина - ОСОБА_3.

З листа прокуратури Галицького району м. Львова № 04/28-107-15 від 09 квітня 2015 року вбачається, що перевірити законність підстав для накладення арешту на квартиру ОСОБА_2 не можливо, оскільки кримінальна справа № 141-2601 знищена під час подій з 18 на 19 лютого 2015 року.

Враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити.

В судових засіданнях 05.05.2015року та 09.06.2015 року представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав, в останнє судове засідання не з'явився, розгляд справи просить проводити за відсутності позивача і його представника та просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 управління Державної фіскальної служби України у Львівській області ОСОБА_6 в судових засіданнях 05.05.2015року та 09.06.2015 року проти позову заперечила частково. Вважає, що ГУ ДФС України у Львівській області є неналежним відповідачем у справі. У вирішенні позовних вимог щодо звільнення майна з-під арешту покладається на розсуд суду. В останнє судове засідання представник не з'явилася, подала клопотання про розгляд справи без її участі.

Представник третьої особи ОСОБА_7 в судовому засіданні 05.05.2015р. пояснила, що у вирішенні справи покладається на розсуд суду. В решту судових засідань не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідачі ОСОБА_3 та представник відповідача Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області в судові засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача ОСОБА_4 управління Державної фіскальної служби України у Львівській області, третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

Як вбачається з копії свідоцтва №10509 про право власності від 15.12.1993 року (а.с.6) квартира №14 на вул.Солодовій, 4 у м.Львові належить на праві приватної власності ОСОБА_2.

Право власності позивача на вказану квартиру зареєстровано за нею у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.03.2015 року, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.03.2015 року (а.с.7).

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4 ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Разом з тим, як вбачається з копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10 березня 2015 року (а.с.8) на квартиру №14 на вул.Солодовій, 4 у м.Львові 09.10.2009 року накладено арешт як на майно ОСОБА_3, на підставі кримінальної справи №141-2601, що розслідувалась Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області.

Як вбачається з копії листа Прокуратури Галицького району м.Львова від 09.04.2015р. №04/28-107-15 (а.с.9) перевірити законність підстав для накладення арешту на квартиру №14 на вул.Солодовій, 4 у м.Львові не вбачається за можливе, оскільки кримінальна справа №141-2601 була знищена під час подій з 18 на 19 лютого 2014 року. Крім цього, немає підстав винести постанову про скасування постанови слідчого СВ Галицького РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області про накладення арешту на вказану квартиру, оскільки в провадженні СВ Галицького РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області кримінальної справи №141-2601 не перебуває.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи вищенаведене, оскільки судом встановлено, що власником квартири №14 на вул.Солодовій, 4 у м.Львові є ОСОБА_2, а у зв'язку накладення арешту на вказане майно, позивач позбавлена можливості розпоряджатися своїм майно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 197, 212-214 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Звільнити з-під арешту, накладеного Галицьким РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області у кримінальній справі №141-2601, квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (номер запису про обтяження: 8973094).

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м.Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Р.Я.Головатий