Справа № 209/2126/15-ц
Провадження № 2/209/1161/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2015 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Замкової Я.В.,

за участі секретаря Шепель О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання інформаційно консультативних послуг по придбанню обєкта нерухомості і зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору неукладеним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач за первісним позовом звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила суд стягнути з відповідача по справі на її користь суму заборгованості за договором про надання інформаційно-консультативних послуг по придбанню об'єкта нерухомості від 01.11.2014 року в сумі 10350 грн., суму збитків завданих інфляцією - 4543,56 грн., 3% річних в сумі 160,77 грн., а всього на загальну суму 15054,33 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 01.11.2014 року між сторонами було укладено усний договір про надання інформаційно-консультативних послуг за яким позивач взяв на себе обов'язок по наданню послуг в пошуку та допомогти в оформленні документів для придбання нерухомості, а відповідач після вибору об'єкту нерухомості зобов'язалася в день укладення договору купівлі-продажу сплатити позивачу 500 доларів США. Проте, відповідач після вибору їй квартири за адресою: АДРЕСА_1, 07.11.2014 року за договором купівлі-продажу придбала вказане нерухоме майно, однак не сплатила позивачу обумовлено усним договором суму в 500 доларів США і до теперішнього часу відмовляється сплатити за надані їй послуги.

За зустрічним позовом ОСОБА_2 просила суд визнати усний договір від 01.11.2014 року про надання інформаційно-консультативних послуг по придбанню об'єкта нерухомості - неукладеним. Понесені судові витрати за подання зустрічного позову стягнути з ОСОБА_1 В обгрунтування своїх зустрічних позовних вимог вказує, що документів, які б підтверджували домовленість сторін не існує, умови договору визначені не були, договір на який посилається позивач сторони не укладали.

Представник позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні заявив клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, внаслідок чого ухвалою суду від 10.08.2015 року первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання інформаційно консультативних послуг по придбанню обєкта нерухомості - залишено без розгляду.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти первісного позову, та наполягала задовольнити її зустрічну позовну заяву. Пояснила, що між сторонами не існувало домовленостей про надання інформаційно-консультативних послуг, договір не укладався, а вказана позивачем квартира за адресою: АДРЕСА_1, була знайдена нею самостійно за допомогою мережі Інтернет на сайті оголошень, і в подальшому придбана нею без допомоги позивача за договором купівлі-продажу.

Аналогічні пояснення надані в судовому засіданні ОСОБА_2 під час допиту її в якості свідка.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторін, дослідивши письмові докази, з урахуванням залишення первісного позову без розгляду, суд вважає зустрічний позов не обґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що за договором купівлі-продажу від 07.11.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Бузоверя А.С. реєстровий № 468, 07.11.2014 року ОСОБА_2 було придбано у ОСОБА_3 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (.а.с.11-12).

Будь-яких правочинів про надання послуг по придбанню вказаної квартири між позивачем та відповідачем не укладалось, грошових коштів не передавалось.

Обставини укладення усного договору про надання послуг по придбанню вказаної квартири між сторонами по справі, в судовому засідання свого підтвердження не знайшли.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку у натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Додатково цивільне законодавство визначає, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з вимогами частини третьої статті 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно ч. 1 ст. 206 ЦК України, усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

За змістом частини першої статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов.

В п. 8 постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним. Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що заявлена ОСОБА_2 зустрічна позовна вимога про визнання договору неукладеним не відповідає встановленим статтею 16 Цивільного кодексу України щодо способу захисту цивільних прав, тобто, не може бути самостійним предметом розгляду і доказування в даній справі. Оскільки відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори, тому неукладення договору, тобто його відсутність, не породжує цивільних прав та обов'язків, отже сам лише факт неукладення договору не порушує та не оспорює права і охоронювані законом інтереси сторін між якими не укладено договір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 11, 16, 60, 61, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору неукладеним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Я.В. Замкова