АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 676/664/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1028/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді - Гринчука Р.С.,

суддів: Грох Л.М., Костенка А.М.,

при секретарях: Гриньовій А.М., Шевчук Ю.Г.,

з участю в режимі відеоконференції позивача ОСОБА_1,

представника прокуратури - Параскевича О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Кам'янець - Подільського МВ УМВС України в Хмельницькій області, УМВС України в Хмельницькій області, прокуратури Хмельницької області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам'янець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 березня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Кам'янець - Подільського МВ УМВС України в Хмельницькій області, ізолятора тимчасового тримання Кам'янець - Подільського МВ УМВС України в Хмельницькій області, прокуратури міста Кам'янця - Подільського про відшкодування моральної шкоди в розмірі по 10 000 грн. з кожного з відповідачів.

На підставі ухвали суду відбулася заміна відповідачів, вказаних позивачем у позовній заяві, а саме, Кам'янець - Подільського МВ УМВС України в Хмельницькій області, ізолятора тимчасового тримання Кам'янець - Подільського МВ УМВС України в Хмельницькій області, прокуратури міста Кам'янця - Подільського, на належних відповідачів, зокрема, Кам'янець - Подільський МВ УМВС України в Хмельницькій області, УМВС України в Хмельницькій області, прокуратуру Хмельницької області, Державну казначейську службу України.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 9 липня 2013 року йому було заподіяно тілесних ушкоджень працівниками ІТТ та міліції Кам'янець - Подільського МВ УМВС України в Хмельницькій області. 10 липня 2013 року він виявив, що зникли його особисті речі, зокрема, годинник, телевізійний кабель, машинка для стрижки, станок для бриття з касетами, які знаходилися в камері, де він перебував під час знаходження в ІТТ Кам'янець - Подільського МВ УМВС України в Хмельницькій області. Працівники прокуратури та міліції належним чином не виконали свої посадові обов'язки щодо розслідування інциденту, який стався з ним 9 та 10 липня 2013 року. Таким незаконними діями посадових осіб органів прокуратури та міліції йому було заподіяно моральної шкоди, розмір якої становить по 10 000 грн. з кожного з відповідачів.

Рішенням Кам'янець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 березня 2015 року з урахуванням додаткового рішення цього ж суду від 14 квітня 2015 року у задоволенні позову було відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 300 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду від 25 березня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити повністю.

На думку апелянта судом при дослідженні доказів було допущено порушення норм процесуального права, не досліджено усіх необхідних доказів та обставин, які мають значення для повного та об'єктивного розгляду справи; судове засідання відбулося без його участі, хоча він в день розгляду справи судом хворів; судом не вирішено відвід, який був заявлений ним головуючому судді до початку судового засідання.

В судовому засіданні, в якому апелянт приймав участь в режимі відеоконференції, останній підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник прокуратури Хмельницької області в суді заперечив проти доводів апелянта.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення учасників процесу та перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 309 цього Кодексу визначено, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до помилкового вирішення питання в частині розподіл судових витрат між сторонами, в зв'язку з чим рішення в цій частині підлягає зміні.

Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив з того, що в діях працівників міліції, ІТТ Кам'янець - Подільського МВ УМВС України в Хмельницькій області, прокуратури міста Кам'янця - Подільського та області відсутні ознаки вчинення протиправних дій щодо позивача, зокрема, при застосуванні до нього примусових заходів фізичного впливу 9 липня 2013 року, проведенні перевірки по заяві ОСОБА_1 щодо вчинення з боку працівників міліції неправомірних дій, не встановлено також обставин, які б свідчили про незаконне заволодіння працівниками вищевказаних установ особистими речами позивача 10 липня 2013 року.

Такі висновки суду є законними та обґрунтованими.

Судом встановлено, що 09.07.2013 року на 10.00 год. в Кам'янець - Подільському міськрайонному суду було призначено судове засідання в кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 п.п. 4, 7 ст. 115 КК України, ч. 1 ст. 263 КК України.

Конвоювання підсудного з ІТТ Кам'янець - Подільського МВ УМВСУ в Хмельницькій області до залу суду було доручено службовцям РМОП „Беркут".

На вимогу суду про необхідність з'явитися в зал судових засідань Кам'янець-Подільського міськрайонного суду, зачитану начальником ІТТ ОСОБА_1 в камері, де останній утримувався, позивач відмовився. На спробу службовців РМОП „Беркут" доставити його в суд примусово, ОСОБА_1 вчинив фізичний опір, заподіяв одному зі службовців травму, в зв'язку з чим щодо нього було застосовано примусові заходи фізичного впливу з боку працівників міліції, в тому числі і з застосуванням спецзасобів. Згодом за заявою позивача, того ж дня його було оглянуто лікарем швидкої медичної допомоги, яким було виявлено на тілі ОСОБА_1 садно розміром 2 см х3 см.

Заява - скарга ОСОБА_1 про вчинення щодо нього неправомірних дій з боку працівників міліції та ІТТ була подана прокурору 10.07.2013 року та зареєстрована 11.07.2013 року в єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Висновком судово-медичної експертизи №824 від 25.07.2013 року у ОСОБА_1 станом на 15.07.2013 року було виявлено тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на різних частинах тіла, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та які могли утворитися 09.07.2013 року внаслідок застосування щодо позивача спецзасобів працівниками міліції.

За матеріалами перевірки вищевказаної заяви а також правомірності дій працівників міліції та ІТТ було проведено службову перевірку та перевірку в порядку КПК України.

Висновком службового розслідування №10, затвердженим командиром роти РМОП „Беркут" УМВСУ в Хмельницькій області 12.07.2013 року, застосування спецзасобів та прийомів рукопашного бою працівниками міліції 09.07.2013 року щодо ОСОБА_1 визнано правовірними.

Висновком службового розслідування за фактом застосування спецзасобів та заходів фізичного випливу працівниками РМОП „Беркут", затвердженим заступником начальника УМВС України в Хмельницькій області 05.08.2013 року щодо ОСОБА_1 було застосовано заходи стягнення через його неправомірну поведінку 09.07.2013 року.

Постановою про закриття кримінального провадження від 27 лютого 2014 року, яка на момент розгляду справи апеляційним судом є чинною та яка була прийнята старшим слідчим відділу прокуратури Хмельницької області в порядку перевірки заяви ОСОБА_1 про вчинення щодо нього протиправних дій працівниками міліції та ІТТ 09.07.2013 року та зникнення належних йому речей, а саме годинника, телевізійного проводу, машинки для стрижки ,станка для бриття з додатковими касетами, було встановлено, що в діях працівників міліції та ІТТ відсутній склад кримінального правопорушення, твердження позивача про зникнення його особистих речей з камери в ІТТ свого підтвердження не знайшло.

Скарга на вказану постанову ОСОБА_1 була відхилена ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 31.10.2014 року, яка набрала законної сили.

При цьому суддею було встановлено відсутність в діях посадових осіб органів МВС та прокуратури порушень вимог законодавчих актів, зокрема Законів України „Про міліцію" та „Про попереднє ув'язнення", КПК України.

Таким чином, провівши всебічне та об'єктивне дослідження доказів, які містяться в матеріалах цивільної справи та кримінального провадження №0000022 щодо перевірки заяви ОСОБА_1 про перевищення службових повноважень працівниками ІТТ Кам'янець - Подільського МВ УМВСУ в Хмельницькій області та спецпідрозділу „Беркут", у відповідності з вимогами ст.ст. 58, 59, 60, 212 ЦПК України, враховуючи приписи ст.ст. 23, 1167, 1172 ЦК України суд прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для стягнення моральної шкоди з відповідачів, оскільки відсутні об'єктивні дані про вчинення їх працівниками протиправних дій щодо позивача.

При цьому посилання апелянта на те, що в судовому засіданні не були допитані в якості свідків його родичі не впливає на правильність рішення суду, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що вони безпосередньо були присутні при подіях 09.07.2013 року, на які посилається ОСОБА_1 в позовній заяві і можуть надати пояснення щодо обставин конфлікту.

Інші докази, на які в апеляцій скарзі та в суді апеляційної інстанції посилався апелянт, зокрема акт СМЕ, відеозапис з ІТТ, довідка медичного обстеження з СІЗО м. Хмельницького та інші, містяться в матеріалах кримінального провадження №0000022 та були предметом дослідження суду як першої інстанції, так і апеляційної інстанції.

ОСОБА_1 під час розгляду справи в апеляційному суді ознайомився зі всіма матеріалами справи, в тому числі і з матеріалами кримінального провадження №0000022, особисто отримав фотокопії цих матеріалів.

При цьому слід зазначити, що провівши заміну відповідачів у справі без відповідного клопотання позивача суд допустив порушення ст. 33 ЦПК України.

Однак враховуючи вимоги ч. 3 ст. 309 ЦПК України, той факт, що це порушення норм процесуального права не призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення суду з цієї підстави.

В цивільній справі відсутні дані про участь у ній представника (представників) ОСОБА_1 або особи, що надає йому правову допомогу, що позбавило суд можливості їх виклику в судове засідання.

Справа не містить також заяви позивача про відвід головуючому в справі судді Бондару О.О., тому посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не було вирішено питання про відвід головуючому судді, заявлений ним до початку розгляду справи безпідставне.

ОСОБА_1 посилається на його неповідомлення судом про дату, час та місце проведення судових засідань, що не відповідає дійсності, оскільки в справі містяться письмові розписки, відповідно до яких йому особисто були вручені копії ухвал суду від 16.02.2015 року (а.с.212, т.1), від 05.03.2015 року (а.с.225, т.1), відповідно до яких слідчий ізолятор №29 зобов'язано забезпечити проведення відеоконференції судового засідання, призначеного відповідно на 14 год.30 хв., 05.03.2015 року та 09 год. 30 хв., 25.03.2015 року з участю апелянта.

В той же час суд допустив помилку при вирішенні питання щодо стягнення з позивача судових витрат.

Оскільки позивачу сплату судового збору при поданні позовної заяви було відстрочено ухвалою судді Кам'янець - Подільського міськрайонного суду від 17.03.2014 року до вирішення справи судом, тому враховуючи вимоги ст.ст. 82, 88 ЦПК України, п.п. 2 п. 1 ч. 2 Закону України „Про судовий збір", з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягнення 243,60 грн. судового збору, який розрахований за ставками судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру, розмір якого суд помилкового визначив у 300 грн.

За таких обставин рішення суду в частині розподілу судових витрат підлягає зміні.

В решті рішення суду ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального закону, відповідає обставинам справи, тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кам'янець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 березня 2015 року в частині стягнення судових витрат змінити, визначивши до стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

_____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Бондар О.О. Доповідач - Гринчук Р.С.

Категорія № 30