УХВАЛА

27 травня 2015 року суддя Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва Г.В. Крижанівська, перевіривши відповідність вимогам ст.ст. 294, 295ЦПК України апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 09 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей та розірвання договору про визначення місця проживання дітей та щодо здійснення батьківських прав та обов'язків, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, про відібрання дитини, визначення місця проживання дитини та часткове розірвання договору про визначення місця проживання дітей та щодо здійснення батьківських прав та обов'язків, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09 квітня 2015 року відмовлено у прийнятті позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні й вихованні внуків.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та цивільну справу передати до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1

Свої вимоги третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору мотивувала тим, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку щодо вимог її позовної заяви, вказавши, що вони не стосуються предмету спору в розумінні ст. 34 ЦПК України.

Зазначила, що спір стосується ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які є внуками апелянта та, щодо яких розглядається цивільна справа за первісним та зустрічним позовами, а відтак вважала, що у даному випадку суд першої інстанції повинен застосувати ст. 125 ЦПК України та прийняти до спільного розгляду її позовну заяву.

Статтею 293 ЦПК України передбачений вичерпний перелік ухвал, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду.

Виходячи з положень зазначеної вище статті, ухвала про відмову у прийнятті до спільного розгляду позовної заяви оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 293 у разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка оскарженню не підлягає.

Таким чином, вказана норма виключає можливість апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову у прийнятті до спільного розгляду позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Справа № 759/387/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7607/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Заєць Т.О. Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В. .
Доводи апеляційної скарги щодо можливості апеляційного оскарження зазначеної ухвали суду не ґрунтуються на нормах цивільного процесуального законодавства України.

Враховуючи наведене, справа підлягає направленню до суду першої інстанції для вирішення питання про повернення апеляційної скарги в порядку, визначеному ч. 2 ст. 293 ЦПК України.

З огляду на викладене та керуючись ст. 293 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей та розірвання договору про визначення місця проживання дітей та щодо здійснення батьківських прав та обов'язків, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, про відібрання дитини, визначення місця проживання дитини та часткове розірвання договору про визначення місця проживання дітей та щодо здійснення батьківських прав та обов'язків направити до Святошинського районного суду м. Києва для вирішення питання про повернення апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Г.В. Крижанівська