АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 666/7891/14-ц Головуючий у І інстанції Рябова О.Д.
Номер провадження: №22-ц/791/1943/15 Доповідач: Семиженко Г.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року липня місяця 13 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого: Семиженка Г.В.

суддів: Базіль Л.В.

Лісової Г.Є.

при секретарі: Яковенку В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду міста Херсона від 12 червня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу,

ВСТАНОВИЛА:

у листопаді 2014 року позивач звернувся з вказаним позовом до суду посилаючись на те, що 13 травня 2014 року між сторонами укладено договір банківського вкладу № 3592 «8 років разом on-line», за яким ОСОБА_2 передав, а банк прийняв на депозит грошові кошти в розмірі 8000 доларів США терміном до 09 листопада 2014 року, 09 грудня 2013 року між сторонами укладено договір банківського вкладу № 6277 «Найкращий від Миколая», за яким ОСОБА_2 передав, а банк прийняв на депозит грошові кошти в розмірі 12660 доларів США терміном до 14 грудня 2014 року, 05 та 10 листопада 2014 року, 05 та 15 грудня 2014 року позивач звертався з заявами до відповідача про повернення вказаних сум з нарахованими процентами, 18 грудня 2014 року відповідачем на адресу позивача було надіслано лист про введення обмежень Національним банком України щодо видачі готівкових коштів в іноземній валюті до 15000 гривень на добу на одного клієнта, 23 грудня 2014 року позивач звернувся з заявою до відповідача про повернення коштів із врахуванням вказаних обмежень, чого здійснено не було, 15 грудня 2014 року між сторонами було укладено договір банківського вкладу № 0002-21015-151214, за яким ОСОБА_2 передав, а банк прийняв на депозит грошові кошти в розмірі 10000 доларів США терміном до 15 березня 2015 року, за яким свої зобов'язання відповідач теж не виконав, у позові просив:

- стягнути з відповідача на користь позивача пеню відповідно до кредиторських вимог за прострочку виконання грошового зобов'язання у розмірі 3 % вартості послуг за кожний день прострочки виконання зобов'язання щодо повернення коштів до часу запровадження тимчасової адміністрації у відповідача за договором № 3592 від 13 травня 2014 року за період з 10 листопада 2014 року по 01 грудня 2014 року в розмірі 73199 гривень, з 01 грудня 2014 року по 23 грудня 2014 року в розмірі 10350 гривень, з 23 грудня 2014 року по 02 березня 2015 року в розмірі 22014 гривень, загальна вартість нарахованої пені з 10 листопада 2014 року по 01 грудня 2014 року, з 01 грудня 2014 року по 23 грудня 2014 року, з 23 грудня 2014 року по 02 березня 2015 року становить 105563 гривні; стягнути за договором № 006-21058-151214 від 15 грудня 2014 року заборгованість в розмірі 10760,70 долари США із врахуванням виплат 11 % річних за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів та заборгованість понад гарантованої Фондом гарантування суми вкладів фізичних осіб в розмірі 3311,92 долари США із врахуванням 11 % річних за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Херсона від 12 червня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено у зв'язку з тим, що з 03 березня 2015 року у банку відповідача була введена тимчасова адміністрація, тому правовідносини сторін регулюються положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за якими відповідач звільняється від виконання зобов'язань за вказаними у позові договорами та від відповідальності за їх невиконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з посиланням на незаконність та необґрунтованість рішення суду просив його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову з підстав, що у ньому зазначені.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді скарги сторони свої процесуальні позиції підтримали, при цьому позивач пояснив, що ним уже отримані гарантовані Фондом гарантування вкладів 200000 гривень, представник відповідача заперечувала щодо вимог скарги.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 09 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір № 6272 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая on-lіne» у доларах США, за яким ОСОБА_2 передав, а банк прийняв на депозит грошові кошти в розмірі 12660 доларів США під 10,25 % річних терміном до 14 грудня 2014 року, 05 та 15 грудня 2014 року ОСОБА_2 звернувся із заявою до даної банківської установи про повернення банківського вкладу в розмірі 12660 доларів США, 13 травня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір № 3592 банківського вкладу (депозиту) «8 років разом on-line» у доларах США, за яким ОСОБА_2 передав, а банк прийняв на депозит грошові кошти в розмірі 8000 доларів США під 11 % річних терміном до 09 листопада 2014 року, 15 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір № 002-21015-151214 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США, за яким ОСОБА_2 передав, а банк прийняв на депозит грошові кошти в розмірі 10000 доларів США під 5,5 % річних терміном до 15 березня 2015 року, умовами договорів між сторонами передбачено, що вклад виплачується по закінченню строку розміщення вкладу шляхом зарахування на поточний рахунок, відкритий на ім'я вкладника в установі банку, на вимогу позивача вклади та відсотки у належному розмірі йому виплачено не було.

Між сторонами в силу укладених договорів виникли правовідносини, врегульовані їх положенням та положеннями § 3 Глави 71 та Глави 72 ЦК України.

Відповідно до постанови № 150 Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, за рішенням № 51 Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 березня 2015 року розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації в період з 03 березня 2015 року по 02 червня 2015 року, рішенням цього ж органу № 71 від 08 квітня 2015 року строк тимчасової адміністрації збільшено до 02 вересня 2015 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, передбачені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним законом, який регулює дані правовідносини, та пріоритетним відносно інших законодавчих актів України.

Згідно з п. п. 6, 16 ст. 2 вказаного Закону тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Ст. 36 зазначеного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації, зокрема її ч. 1 встановлено, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту), уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Обмеження не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників, зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України, вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку, сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 цього Закону вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно із ч. ч. 2, 3, 5 ст. 27 Закону уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Таким чином запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у відповідача обмежує його цивільну правосуб'єктність та є підставою для звільнення від виконання ним умов договорів банківського вкладу та рахунку між сторонами, питання відшкодування за вкладом, а не виплати суми вкладу, вирішується повноважним органом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у порядку, визначеному Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, задовольняються в порядку, визначеному вказаним Законом в процесі ліквідації банку, передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог немає.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не містить посилань на норми права чи обставини у справі, які б могли бути підставою для її задоволення, скаргу слід відхилити, рішення у справі залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Херсона від 12 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, на неї протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _

Судді _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _