Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/486/15-ц
№ провадження 2-о/624/26/15
У Х В А Л А

Іменем України

смт. Кегичівка 15 липня 2015 року

Кегичівський районний суд Харківської області, у складі: головуючої судді Куст Н.М., за участю секретаря Лебідь Л.В., позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, під час розгляду цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту неправильності запису у трудовій книжці та книгах обліку праці і розрахунків, заінтересована особа управління Пенсійного фонду України у Кегичівському районі Харківської області, -

ВСТАНОВИВ:

24 червня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту неправильності запису у трудовій книжці та книгах обліку праці і розрахунків, заінтересована особа управління Пенсійного фонду України у Кегичівському районі Харківської області, тим самим підтвердити факт, що в періоди з 1978 р. по 1980 р., з 1982 р. по 1985 р., з 1988 р. по 1991 р., з 1993 р. по 1995 р. працював на посаді тракториста машиніста в колгоспі «Більшовик», пізніше реорганізованого в КСП «Власівське», СТОВ «Власівське» Кегичівського району, заінтересована особа управління Пенсійного фонду України у Кегичівському районі Харківської області.

Заявник та його представник у судовому засіданні, зазначають, що заявнику відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах, про, що окрім іншого надали рішення про результати розгляду заяви від 27 березня 2015 року №152/6-15. Заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи УПФУ у Кегичівському районі Харківської області у судове засідання не зявився, натомість надав заяву з прохання розглянути справу без участі представника позов підтримує.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, у судовому засіданні не змогли чітко підтвердити факт про який заявлено.

Вислухавши пояснення заявника, його представника, свідків, дослідивши документи додані до заяви, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст.ст. 3, 11, 31 ЦПК України, право вибору способу захисту порушеного або оспорюваного права належить позивачеві, тоді як перевірка відповідності цього способу наявному порушенню і меті судового розгляду, згідно зі ст. 4 ЦПК України, є обов'язком суду.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту роботи на певній посаді, ОСОБА_1 зазначив мету, з якою просив встановити цей факт, намір захистити своє право на отримання пенсії на пільгових умовах.

Згідно п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства чоловіки мають право на пенсію за віком на пільгових умовах після досягнення ними 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з яких не менше 20 років на зазначеній роботі.

Рішенням про результати розгляду заяви головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 27 березня 2015 року №152/6-15 підтверджено стаж роботи ОСОБА_1 у 1977 р., з 1986 по 1987 р., з 1999 р. по 23 вересня 2002 р. за професією тракторист (з урахуванням вихододнів в колгоспі).

Дане рішення ніким не було оскаржене та ніким не було скасоване.

Статтею 104 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що повідомлення про відмову в призначенні пенсії може бути оскаржено до суду, а відповідно до ст.ст. 2, 17 КАС України, рішення органів Пенсійного Фонду оскаржуються в порядку адміністративного судочинства.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 256 ЦПК України).

Згідно з частиною 1 статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Частиною 3 вказаної правової норми передбачено, що суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 234 ЦПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, що мають юридичне значення, та які можуть встановлюватися судом, визначений у ч. 1 ст. 256 ЦПК України, однак цей перелік не є вичерпним.

Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому прядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законодавством не визначено іншого порядку їх встановлення.

У п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами (далі: Пленум) зазначено, що в порядку окремого провадження судами розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму при вирішенні питання про підвідомчість таких справ суди мають враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» (ст. 62) визначив, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності останньої або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України, який і затвердив постановою від 12 серпня 1993 р. N 637 Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згаданий Порядок передбачає можливість встановлення судом факту належності документа, що підтверджує трудовий стаж (п. 26), якщо зазначені в ньому прізвище, імя та по батькові не збігаються з прізвищем, імям, по батькові особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

В усіх інших випадках підтвердження наявного трудового стажу здійснюється лише органами Пенсійного фонду шляхом витребування уточнюючих довідок з підприємств і організацій або на підставі показань свідків, у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном (пункти 1, 2, 20 названого Порядку).

Таким чином, не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо трудового стажу (для призначення пенсій).

Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту підлягає залишенню без розгляду, відповідно до вимог ч. 6 ст. 235 ЦПК України з роз'ясненням його права подати позов на загальних підставах з дотриманням правил підсудності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 235 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту неправильності запису у трудовій книжці та книгах обліку праці і розрахунків, заінтересована особа управління Пенсійного фонду України у Кегичівському районі Харківської області залишити без розгляду.

Розяснити ОСОБА_1 можливість подати позов на загальних підставах з дотриманням правил підсудності.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Кегичівський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Суддя Н.М. Куст