Справа № 307/2046/15-ц
Провадження № 2/307/1253/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В. при секретарі Олексій Я.В., з участю позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради, про визнання права власності на майно за набувальною давністю.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 сільської ради, про визнання права власності на майно за набувальною давністю, посилаючись на те, що згідно договору про продаж автостанції в с. Нересниця від 20.03.1992 року ним було придбано у продавця Закарпатського обласного обєднання автобусних станцій приміщення автостанції по вул.. Грушевьского, 1 в с. Нересниця, Тячівського району. Згідно квитанції № 133 від 24.03.1922 року ним було сплачено 7680 карбованців в рахунок оплати придбаного майна за договором продаж автостанції в с. Нересниця від 20.031992 року. Відповідно до технічного паспорту на приміщення автостанції така складається з авто зупинки 27.40 кв.м., прибудови авто зупинки 21.30 кв.м., навісу мет. 24.60 кв.м., навісу цегл. 70.20 кв.м., вбиральні 1.70 кв.м., тротуару 8.60 кв.м. Будівля автостанції розташована на земельній ділянці площею 0,14 га (Державний акт на право постійного користування землею № 5, кадастровий номер :04:003:0028 є у його користуванні. Згідно квитанції № 133 від 24.03.1992 року ним було сплачено 7680 карбованців в рахунок оплати придбаного майна за договором продаж автостанції в с. Нересниця від 20.03.1992 року. Згідно акту прийому-передачі будівлі автостанції від 20.03.1992 року комісією ПТО 300 АС-12199 було йому передано, а ним прийнято будівлю автостанції в с. Нересниця, Тячівського району.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 ЦК України Української РСР від 18.07.1963 року право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Однак, вказаний договір від 20.03.1992 року не був нотаріально посвідчений та пройшов державної реєстрації, а тому відповідно до норм ст..ст. 210, 640 ЦК України є неукладеним.

Згідно ч.1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майно і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Частиною 8 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України передбачено, що правила ст.. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Цивільний кодекс України набрав чинності 1 січня 2001 року. Тому просить суд визнати його власником нерухомого майна-будівлі автостанції в селі Нересниця Тячівського району Закарпатської області, що складається з автозупинки- площею 27,40 м2; прибудови до автозупинки площею 21,30 м2; навісу мат-площею 24.60 м2; навісу цегл-площею 70,20 м2; вбиральні-площею 1,70 м2; тротуару- площею 8,60 м2 та розташовується на земельній ділянці площею 0,14 га за кадастровим № :04:003;0028, за набувальною даністю.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просять їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просить справу розглянути у їх відсутності, проти позову не заперечують, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у його відсутності..

Заслухавши позивача, його представника та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно договору про продаж автостанції в с. Нересниця від 20.03.1992 року позивачем було придбано у продавця Закарпатського обласного обєднання автобусних станцій приміщення автостанції по вул.. Грушевьского, 1 в с. Нересниця, Тячівського району.

Згідно квитанції № 133 від 24.03.1922 року ним було сплачено 7680 карбованців в рахунок оплати придбаного майна за договором продаж автостанції в с. Нересниця від 20.031992 року.

Відповідно до технічного паспорту на приміщення автостанції така складається з авто зупинки 27.40 кв.м., прибудови авто зупинки 21.30 кв.м., навісу мет. 24.60 кв.м., навісу цегл. 70.20 кв.м., вбиральні 1.70 кв.м., тротуару 8.60 кв.м. Будівля автостанції розташована на земельній ділянці площею 0,14 га (Державний акт на право постійного користування землею № 5, кадастровий номер :04:003:0028 є у його користуванні.

Згідно акту прийому-передачі будівлі автостанції від 20.03.1992 року комісією ПТО 300 АС-12199 було йому передано, а ним прийнято будівлю автостанції в с. Нересниця, Тячівського району.

Згідно ч.ч.1,2,4 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майно і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюєтьс законом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає з набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свої володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем

(правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває прав власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності.

Право власності за набивальною давністю на нерухоме майно, транспортні засіб,

цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до п.8. Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01.01.2004 року, правила ст.344 цього Кодексу, про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрань чинності цим Кодексом.

Враховуючи наведене суд вважає, що ОСОБА_1. слід визнати власником нерухомого майна-будівлі автостанції в селі Нересниця Тячівського району Закарпатської області, що складається з автозупинки- площею 27,40 м2; прибудови до автозупинки площею 21,30 м2; навісу мат-площею 24.60 м2; навісу цегл-площею 70,20 м2; вбиральні-площею 1,70 м2; тротуару- площею 8,60 м2 та розташовується на земельній ділянці площею 0,14 га за кадастровим № :04:003;0028, за набувальною даністю.

Керуючись ст. 10, 213-215 ЦПК України, ст.ст. ч.ч.1,2,4 ст. 344 Цивільного кодексу України, п.8. Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01.01.2004 року, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 власником нерухомого майна-будівлі автостанції в селі Нересниця Тячівського району Закарпатської області, що складається з автозупинки- площею 27,40 м2; прибудови до автозупинки площею 21,30 м2; навісу мат-площею 24.60 м2; навісу цегл-площею 70,20 м2; вбиральні-площею 1,70 м2; тротуару- площею 8,60 м2 та розташовується на земельній ділянці площею 0,14 га за кадастровим № :04:003;0028, за набувальною даністю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: В.В. Чопик