Справа № 466/3877/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 червня 2015 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі :головуючого судді Невойта П.С.

за участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі с/з - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третьої особи Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про приведення обєкта до попереднього стану, -

у с т а н о в и в:

12.06.2014 р. ОСОБА_4 та ОСОБА_7 звернулись в суд з позовом до ОСОБА_6, третьої особи Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про зобовязання відповідача власними силами і за рахунок власних коштів, привести до попереднього стану самочинно реконструйовану квартиру, шляхом знесення добудованого балкону, за адресою: м.Львів, вул. Хорватська, 16 «а»/19 та стягнення судових витрат.

В подальшому 18.08.2014 року представником позивача було уточнено позовні вимоги та остаточно просять зобовязати відповідача ОСОБА_6, власними силами і за рахунок власних коштів, привести до попереднього стану самочинно реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 «а» у м.Львові, шляхом: знесення добудованого балкону, відновлення цілісної пошкодженої несучої стіни, замурування встановленого вікна та стягнення судових витрат.

В обґрунтування вимог зазначили, що ОСОБА_4 являється власником квартири №4, що знаходиться на другому поверсі по вул. Хорватська, 16 «а» у м.Львові, де зареєстрований та проживає. За даною адресою проживає позивач, ОСОБА_5 колишня дружина ОСОБА_4 разом із вісьмома дітьми. Відповідач ОСОБА_8 являється власником квартири №19, що по вул.Хорватська, 16 «а» у м.Львові, де зареєстрована та проживає. Відповідач самовільно реконструювала квартиру АДРЕСА_1 «а» у м.Львові, шляхом добудови балкону, не зважаючи на те, що будинок №16 «а» є старим та знаходиться в аварійному стані. Всі роботи відповідач проводила без згоди мешканців будинку №16 «а» по вул. Хорватська у м.Львові.

Внаслідок проведення робіт відповідачем із реконструкції квартири АДРЕСА_1 «а» у м.Львові, шляхом добудови балкону, були порушені права позивача ОСОБА_4, як власника квартири АДРЕСА_2 «а» у м.Львові, оскільки у квартирі позивачів, а саме в кухні та кімнаті заявились тріщини, розмір яких постійно збільшується, у звязку із чим вони були змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився довіривши представлення своїх інтересів представнику позивача ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від 10.04.2014 року в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Позивач ОСОБА_5 будучи у суді підтримала позовні вимоги, в останнє судове засідання не прибула з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялась про час та місце слухання справи, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції та рекомендованим поштовим повідомленням, а тому, суд у відповідності до вимог ст. 169 ЦПК України вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась довіривши представлення своїх інтересів представнику позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності від 12.03.2015 року в судовому засіданні позовні вимоги заперечила, просила в задоволенні позову відмовити з підстав викладених в письмових запереченнях.

Представник третьої особи Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_9, який діє на підставі довіреності від 12.01.2015 р. позовні вимоги заперечив та просив в позові відмовити, однак в останнє судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання суду повідомлено не було.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення за безпідставністю.

Відповідно до ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім,ї, інших осіб і не має право використовувати його для промислового виробництва.

Згідно ст.ст.152,154 ЖК УРСР переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів здійснюють контроль за утриманням будинків (квартир), що належать громадянам.

Умови і порядок переобладнання, перебудови, перепланування будинків, жилих і нежилих приміщень у житлових будинках встановлені Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005р. №76.

Згідно з пунктом 1.4.1 цього наказу переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих приміщень у будинках дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ради.

Згідно ч.15 ст.29 Закону України «Про планування і забудову територій», здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до частин 1,4,7 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельні ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це не порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що критеріями самочинного будівництва є: будівництво на земельній ділянці, яка не відведена для цієї мети, будівництво, здійснене без дозволу або проекту, будівництво, здійснене з порушенням норм і правил.

Положення статті 376 ЦК поширюється на випадки самочинного будівництва житлових будинків, будівель,споруд, іншого нерухомого майна як фізичними так і юридичними особами.

Під самочинним будівництвом слід розуміти як нове будівництво, так і реконструкцію, реставрацію або капітальний ремонт вже існуючих об'єктів нерухомості (ст.9 Закону України від 20 травня 1999р. «Про архітектурну діяльність»), в тому числі спорудження без дозволу органу місцевого самоврядування нового житлового будинку замість зруйнованого на раніше відведеній особі земельній ділянці, переобладнання нежитлової будівлі в житлову.

Будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта нерухомості здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів у порядку, визначеному статтею 24 Закону України «Про планування і забудову територій» (ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність»).

Згідно зі ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність», будівництво об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» при вирішенні позовів про знесення самовільно збудованих (прибудованих, надбудованих) балконів, мансард, горищ тощо у багатоповерхових будинків, суди повинні враховувати, що положення статті 376 ЦК України до цих правовідносин не застосовуються.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. №466 «Про деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» для початку будівельних робіт достатньо направлення повідомлення або декларації до територіального органу державної архітектурно-будівельної інспекції з урахуванням категорії складності об'єктів будівництва.

Статтею 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011р. №3038-У1 передбачено, що віднесення будівництва до категорії складності об'єктів будівництва до категорії складності об'єктів будівництва здійснюється проектною організацією і замовником; від зазначеної категорії залежить склад дозвільної документації, необхідної для початку будівництва.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності 23.09.2004 року відповідач ОСОБА_8 та члени її сімї: ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є співвласниками квартири №19 що на вул. Хорватська, 16 «а» у м.Львові. Дана квартира приватизована 23.09.2004 року згідно Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" (а.с. 81).

Як вбачається з копії технічного паспорта на вищезгадану квартиру, виданого Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 01.09.2004 року, квартира №19 знаходиться на першому поверсі чотирьох поверхового будинку на вул. Хорватська, 16 «а» в м. Львові, складається з однієї кімнати житловою прощею 10,4 кв.м., кухні площею 11,2 кв.м., ванної кімнати прощею 0,5 кв.м. Загальна площа квартири становить 22,1 кв.м. (а.с.93-94).

25 березня 2013 року на замовлення відповідача ОСОБА_13 було проведено технічне обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж квартири № 19 в багатоквартирному житловому будинку на вул. Хорватській 16 «а» у м. Львові. За результатами доведеного обстеження к.т.н., доцентом ОСОБА_14 складено звіт (а.с.71-85). У Розділі 4 «Результати технічного обстеження» зазначено, що під час технічного бстеження були оглянуті основні несучі та огороджувальні конструкції об'єкта (фундаменти, стіни, перегородки, димар, перекриття, балкон, несучі дерев'яні конструкції даху, покрівлю, відлоги, тинькування та личкування стін), а також мережі (електропостачання, водопостачання та водовідведення, опалення) та встановлено їх готовність до експлуатації. Недоліки та дефекти відсутні. Загальний стан обстежених конструкцій будинку задовільний і вони не потребують введення ремонту чи посилення. Сертифікованим експертом встановлено, що за результатами проведеного технічного обстеження об'єкта він підлягає надійній експлуатації при періодичному експлуатаційному нагляді.

Окрім цього від мешканців будинку та позивача ОСОБА_4 зокрема, надано згоду на узаконення здійсненої реконструкції квартири АДРЕСА_3, про що свідчить його підпис у спільній заяві, адресованій співмешканцями будинку по вул. Хорватській, 16-а у м. Львові директору ЛКП «Янів-504» п. Гайдамаці А.М. (а.с.26).

Відповідач ОСОБА_8 у встановленому законодавством порядку вернулася із заявою до Шевченківської районної адміністрації м. Львова про узаконення самочинно перепланованої квартири АДРЕСА_3. За результатами розгляду заяви 18 червня 2013 року міжвідомчою комісією при Шевченківській районній адміністрації м.Львова визнано технічну можливість подальшої експлуатації самочинно перепланованої квартири АДРЕСА_4 з порядкуванням існуючого входу згідно з поданим проектом (копія витягу з протоколу № 18 від 8.06.2013 р. засідання міжвідомчої комісії додається а.с.86).

На виконання вимог, зазначених у листі Шевченківської районної адміністрації м. Львова № 36-1528 від 26.06.2013 р., відповідачем ОСОБА_8 забезпечено визначення вартості здійсненого самочинного перепланування квартири ліцензованою організацією та укладено угоду про погодження самочинного будівництва, що підтверджується долученими довідкою ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 08.07.2013 № 3/9246, листом Управління контролю та аудиту департаменту «Адміністрація міського голови» № 2103-162 від 02.08.2013 р. та угодою про погодження самочинного будівництва а.с.88, 89,91).

09.08.2013 року Шевченківською районною адміністрацією м. Львова було видано розпорядження № 391, яким: 1) погоджено подальшу експлуатацію самочинно перепланованої квартири АДРЕСА_5; 2) зобов'язано ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_15 здати в експлуатацію переплановану квартиру; 3) зобов'язано внести зміни у технічну документацію (а.с.92).

20.08.2013 року міжвідомчою комісією складено висновок про те, що перепланування квартири № 19 на вул. Хорватській 16-а з впорядкуванням входу здійснено господарським способом; роботи на об'єкті АДРЕСА_6 виконані у відповідності з вимогами ДБН, з дотриманням правил безпеки без відступлень. А відтак, комісією зроблено висновок про те, що перепланування квартири АДРЕСА_7 з впорядкуванням існуючого входу відповідає проектній документації (а.с.93).

Вказаний висновок міжвідомчої комісії від 20.08.2013 р. затверджено розпорядженням Шевченківської районної адміністрації м. Львова № 455 від 30.08.2013 р. (94).

В подальшому внесено необхідні зміни у технічну документацію квартири АДРЕСА_7, про що свідчить складений 14.08.2013 р. технічний паспорт зазначеної квартири (95).

11 жовтня 2013 року відповідачем ОСОБА_8 отримано нове свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_7 №10722170 від 11.10.2013 р., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (96-98).

Суд вважає, що надані представником відповідача документи, а саме: свідоцтво про право власності на нерухоме майно, квартиру №19, що розташована на вул. Хорватська, 16 «а» у м.Львові, загальною площею 29,3 кв.м., у тому числі житловою 10,7 кв.м., видане 11.10.2013 р. Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції на ім'я відповідача ОСОБА_8 та члени її сімї: ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, свідчать про те, що відповідач отримала всі дозвільні документи на перепланування квартири №19, що розташованої на вул. Хорватська, 16 «а» у м.Львові, і відповідно до діючого законодавства здала її до експлуатації.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що на момент винесення рішення по справі, квартира №19, що розташована на вул. Хорватська, 16 «а» у м.Львові, не є самочинно перепланована, оскільки відповідач отримала правовстановлюючі документи на квартиру в цілому, які ніким не оскаржувались та зареєструвала своє право власності на неї в Реєстраційній службі Львівського міського управління юстиції.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Окрім, цього за клопотанням представника позивача ухвалою суду від 23.10.2014 р. була призначена судова будівельна-технічна експертиза, але матеріали цивільної справи були повернуті до суду без експертного висновку у звязку з не оплатою позивачами вартості експертизи.

Відповідно до ч.1 ст. 15 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів і ін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім тих, які визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Частиною 4 цієї статті передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази у сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено, обставин свого позову та як наслідок позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Оскільки у позовних вимогах відмовлено, то не підлягають до стягнення на користь позивачів і судові витрати.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 60, 88, 169, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у позові ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третьої особи Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про зобовязання відповідача привести квартиру 19 у будинку № 16-А, що на вул. Хорватській у м.Львові до попереднього стану відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_16