У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ житлового будинку в натурі та усунення перешкод у користуванні житловим будинком та господарськими спорудами; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_6, про встановлення порядку користування земельною ділянкою, визнання права власності на нерухоме майно, визнання недійсними свідоцтв про право власності та договорів дарування, поділ житлового будинку в натурі за касаційною скаргою ОСОБА_7, поданою представником - ОСОБА_8, на рішення апеляційного суду Львівської області від 10 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2010 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить 5/8 ідеальних часток житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 2 квітня 2008 року, згідно з яким її баба - ОСОБА_9., подарувала їй 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, та договору дарування від 3 листопада 2009 року, згідно з яким сестра її матері - ОСОБА_6, подарувала їй 1/8 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель. ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 16 вересня 1992 року та на підставі договору дарування від 20 березня 1993 року належить у цьому будинковолодінні 3/8 ідеальних часток, однак відповідач не проживає у даному будинку, використовує кімнати не за призначенням, не утримує їх у належному стані.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просила суд виділити їй в натурі 5/8 часток у житловому будинку АДРЕСА_1, а також відповідну частку у господарських спорудах й усунути перешкоди у користуванні зазначеним нерухомим майном у межах належної їй частки.

У жовтні 2010 року ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом, посилаючись на те, що вона є власником 3/8 часток будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 16 вересня 1992 року та договору дарування від 20 березня 1993 року. Зазначала, що розподілу повинен підлягати не тільки житловий будинок, але й земельна ділянка за вказаною вище адресою.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_5, збільшивши позовні вимоги, просила суд визначити порядок користування земельною ділянкою площею 634 кв. м, закріпленою для обслуговування зазначеного житлового будинку пропорційно до часток у праві власності будинковолодіння, визнати за нею право власності на надвірні будівлі: літню кухню, кладову, стайню, вбиральню, колодязь, та визнати незаконними правовстановлюючі документи на них.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27 червня 2013 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено повністю.

Виділено ОСОБА_4 в натурі наступні приміщення в будинку: коридор І площею 4,7 кв. м, в якому замурувати існуючий дверний проріз та влаштувати новий дверний проріз у віконному отворі; кухню II площею 5,7 кв. м; кладову III площею 2,6 кв. м; коридор 1-1 площею 10,2 кв. м, в якому замурувати дверний проріз, що з'єднує приміщення коридору з житловою кімнатою 1-2.; житлову кімнату 1-5 площею 12,7 кв. м; житлову кімнату 1-4 площею 22,8 кв. м, в якій замурувати дверний проріз, що з'єднує приміщення житлової кімнати 1-4 з житловою кімнатою 1-3, а всього: 58,7 кв. м на суму 163 123 грн. Також виділено ОСОБА_4 приміщення підвалу IV площею 10,0 кв. м та приміщення V площею 13,5 кв. м, а всього в підвалі: 23,5 кв. м на суму 12 589 грн. Всього по будинку ОСОБА_4 надано примішень на суму 175 712 грн. Надано ОСОБА_4 частину відмостки площею 10,76 кв. м, вартістю 614 грн, частину огорожі «№ 1-2» 50,75 м, вартістю 6 777 грн, а разом 7 391 грн. Всього у будинковолодінні ОСОБА_4 надано будівель та споруд на суму 183 103 грн, що більше ідеальної частки на 3 189 грн.

Виділено ОСОБА_5 в натурі наступні приміщення в будинку: житлову кімнату 1-2 площею 14,1 кв. м; житлову кімнату 1-3 площею 22,5 кв. м, а всього у будинку 36,6 кв. м на суму 101 709 грн.

Зобов'язано ОСОБА_5 для входу у виділені приміщення влаштувати прибудову веранди розміром 2,55 м х 3,23 м, для входу в приміщення 1-2 з віконного прорізу влаштувати дверний проріз, а для освітлення житлової кімнати 1-2 влаштувати новий віконний проріз в стіні бокового фасаду будинку. Замурувати дверний отвір, який з'єднує приміщення коридору 1-1 з приміщенням житлової кімнати 1-2 та дверний отвір, який з'єднує житлову кімнату 1-3 з житловою кімнатою 1. Надано ОСОБА_5 літню кухню «Б» вартістю 15 188 грн, сарай «В» вартістю 14 495 грн, кладову «Г» вартістю 4 861 грн, вбиральню «Д» вартістю 3 779 грн, колодязь «К» вартістю 3 929 грн, частину відмостки площею 7,74 кв. м, вартістю 441 грн, частину огорожі «№ 1 - № 2» 12,45 м, вартістю 1 657 грн. Всього по будинковолодінню ОСОБА_5 надано будівель та споруд на суму 146 740 грн, що менше ідеальної частки на 3 189 грн.

Кожному зі співвласників надано в користування горище над приміщеннями, виділеними на першому поверсі житлового будинку, шляхом влаштування на горищі перегородки із легких будівельних матеріалів.

Зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 влаштувати окремі вводи з вузлами обліку мереж електро- та газопостачання.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 3 189 грн за перевищення ідеальної частки.

Зобов'язано ОСОБА_5 не чинити перешкоди ОСОБА_4 у користуванні житловим будинком в межах належної їй частки.

У задоволенні решти позову ОСОБА_4 відмовлено.

Визначено порядок користування земельною ділянкою площею 634 кв. м по АДРЕСА_1 між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 як співвласниками пропорційно до часток у праві власності будинковолодіння.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на надвірні будівлі: літню кухню, кладову, стайню, вбиральню, колодязь.

Визнано незаконними правовстановлюючі документи на надвірні будівлі: літню кухню, стайню, кладову, вбиральню та колодязь.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 10 листопада 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_4 та зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Здійснено поділ будинковолодіння АДРЕСА_1 наступним чином: виділено ОСОБА_4 у житловому будинку: 1) на першому поверсі будинку такі приміщення: а) коридор І, площею 4,7 кв. м; б) кухню ІІ, площею 5,7 кв. м; в) кладову ІІІ, площею 2,6 кв. м; г) коридор 1-1, площею 10,2 кв. м; ґ) житлову кімнату 1-5, площею 12,7 кв. м; д) житлову кімнату 1-4, площею 22,8 кв. м (всього приміщень на першому поверсі житлового будинку площею 58,7 кв. м); 2) у підвалі будинку: а) приміщення підвалу ІV, площею 10,0 кв. м; б) приміщення підвалу V, площею 13,5 кв. м (всього приміщень підвалу площею 23,5 кв. м). Господарські будівлі та дворові споруди: сарай «В»; кладову «Г»; вбиральню «Д»; частину відмостки площею 10,76 кв. м; частину огорожі № 1-2, 47,29 м. Зазначене складатиме 62,54 % ідеальної частки будинковолодіння.

Виділено ОСОБА_5 у житловому будинку: 1) на першому поверсі будинку такі приміщення: а) житлову кімнату 1-2, площею 14,1 кв. м; б) житлову кімнату 1-3, площею 22,5 кв. м (всього приміщень на першому поверсі житлового будинку площею 36,6 кв. м). Господарські будівлі та дворові споруди: літню кухню «Б»; частину відмостки площею 7,74 кв. м; частину огорожі № 1-2, 15,91 м. Зазначене складатиме 36,27 % ідеальної частки будинковолодіння.

Колодязь «К», що становить 1,19 % ідеальної частки будинковолодіння залишено у спільному користуванні. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 2 385 грн компенсації за відхилення від ідеальних часток будинковолодіння.

Зобов'язано ОСОБА_4 влаштувати на горищі перегородку із легких будівельних матеріалів та зобов'язано кожну зі сторін користуватись частиною горища, що розташована над приміщеннями, виділеними їм на першому поверсі будинку.

Зобов'язано сторони влаштувати окремі вводи з вузлами обліку від мереж електро- та газопостачання, а також зобов'язано ОСОБА_4 замурувати існуючий дверний проріз у коридорі І, площею 4,7 кв. м та влаштувати новий дверний проріз у віконному отворі, ззовні влаштувати сходову площадку для входу у виділені приміщення, замурувати дверний проріз, що з'єднує приміщення 1-1 (коридор) та 1-2 (житлова кімната); замурувати дверний проріз, що з'єднує приміщення 1-4 (житлова кімната) та 1-3 (житлова кімната).

Зобов'язано ОСОБА_5 для входу у виділені приміщення будинку влаштувати прибудову веранди розміром 2,55 м х 3,23 м, для входу в приміщення 1-2 з віконного прорізу влаштувати дверний проріз, а для освітлення житлової кімнати 1-2 влаштувати новий віконний проріз у стіні бокового фасаду будинку.

Зобов'язано сторони вказані вище роботи проводити відповідно до вимог законодавства в частині отримання відповідних дозволів на проведення реконструкції, чинних будівельних норм та правил, так і інших вимог. У задоволенні іншої частини позовних вимог первісного та зустрічного позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Львівської області від 10 листопада 2014 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 в особі представника - ОСОБА_8, просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального й процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позов ОСОБА_4 і зустрічний позов ОСОБА_5, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), правильно виходив із вимог закону, які регулюють спірні правовідносини.

Колегія суддів виходить також із того, що права ОСОБА_7 ухваленим рішенням суду не порушені, оскільки здійснено поділ житлового будинку між співвласниками, якими є ОСОБА_4 (5/8 часток) та ОСОБА_5 (3/8 частки). У ході розгляду справи ніхто із сторін, у тому числі і ОСОБА_7, не заявляли клопотання про залучення до участі в справі ОСОБА_7

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7, подану представником - ОСОБА_8, відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 10 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
С.Ф. Хопта В.А. Черненко