Справа №705/2102/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2015 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Мазуренко Ю.В.

при секретарі Щербаковій Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області, про визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2015 року позивач звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області, про визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним. В позовній заяві позивач вказує, що 12.09.1980 року він купив 23/50 частин будинку, розташованого по провул. С.Перовської, 8 в м. Умань. За даним житловим будинком була закріплена земельна ділянка розміром 600 кв. м. і встановлені межі між суміжними земельними ділянками. З метою приватизації земельної ділянки, яка перебуває у користуванні позивача, він звернувся із заявою про надання йому дозволу на розробку документації із землеустрою і 26.12.2014 року Уманська міська рада надала такий дозвіл. Позивач в позові вказує, що при проведенні інвентаризації земельної ділянки та розробці технічної документації по земельній ділянці по провул. С. Перовської, 8 в м. Умані було виявлено, що власники земельної ділянки по провул. С. Перовської, 6 у м. Умані при виготовленні державного акту на право власності на земельну ділянку порушили розміри і межі земельної ділянки, які зазначені в акті погодження меж і захопили частину земельної ділянки, яка перебуває у користуванні позивача. В звязку з захопленням частини земельної ділянки, яка закріплена за будинком, належним позивачу на праві власності та передана йому в користування, відповідачами і допущено порушення встановлених меж між суміжними ділянками по провул. С. Перовської, 8 та провул. С.Перовської, 6 в місті Умань, тому позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на проведення безоплатної приватизації земельної ділянки, якою користується і яка закріплена за належною позивачу на праві власності частиною житлового будинку з господарськими спорудами. В даний час позивачу відмовлено в виготовленні необхідної технічної документації із-за накладки частини земельних ділянок по провул. С. Перовської, 8 та провул. С. Перовської, 6 в м. Умані одна на одну. Крім того, встановлено, що відповідно до державного акту, який виданий відповідачам, частина споруди, яка належить позивачу, знаходиться на земельній ділянці, яка в даний час перебуває у власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4, хоч відповідно до акту узгодження меж, який був позивачем підписаний, відстань від гаража позивача до меж з земельною ділянкою відповідачів складала 1 метр і позивач мав можливість підходу до своєї будівлі. Відповідно до рішення Уманської міської ради від 16.04.2004 року №2.6-30/24 земельна ділянка по провул. С. Перовської, 6 м. Умань була передана у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 площею 609 кв.м., але відповідачі збільшили земельну ділянку і її площа зазначена в рішенні міської ради не відповідає розміру земельної ділянки зазначеному в державному акті на право власності на земельну ділянку та площі, яку фактично займають відповідачі. Відповідачі своїми діями порушили право позивача як землекористувача, незаконно захопили і приватизували частину земельної ділянки, яка перебуває у користуванні позивача, порушили встановлені і погоджені межі між суміжними земельними ділянками, добровільно вирішити спір не має можливості, тому за захистом свого порушеного права, як землекористувача, позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. При цьому позивач вказує, що він не оспорює рішення про передачу відповідачам земельної ділянки у власність, а просить скасувати державний акт, як такий, що не відповідає виготовленій технічній документації та площі земельної ділянки, яку фактично зайняли відповідачі, площі земельної ділянки, що зазначена в рішенні та не відповідністі зазначених меж суміжних земельних ділянок.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Представники позивача по дорученню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задоволити в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник позивача ОСОБА_5 вказувала, що сусіди, відповідачі по справі, незаконно приватизували частину земельної ділянки, яка належить їм та на якій частково розташований їх гараж. Також вона в судовому засіданні підтвердила, що її чоловік ОСОБА_1 підписував акт погодження меж під час виготовлення документації для приватизації земельної ділянки відповідачами. Представники позивача в судовому засіданні вказували, що державний акт необхідно скасувати, оскільки має місце порушення меж, які склались історично. Представники в своїх поясненнях в суді не вказали правовий документ на підставі якого земельна ділянка належить чи знаходиться в користуванні у позивача. Також вони не могли пояснити коли саме і ким встановлювалися межі між земельними ділянками позивача та відповідачів.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнали та вказували на відсутність підстав для його задоволення. Вони пояснили, що розбіжностей між розмірами земельної ділянки, яка вказана в державному акті і, яка фактично знаходиться в їх користуванні - не має. Під час виготовлення технічної документації на приватизацію земельної ділянки, на їх думку, були дотримані вимоги чинного законодавства, межі узгоджувались із сусідами, в тому числі і з позивачем, який особисто ставив підпис на акті узгодження меж.

Представник третьої особи управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області, в судовому засіданні вказувала на відсутність підстав для його задоволення. Вона пояснила, що є акт узгодження меж, який в тому числі підписаний і позивачем по справі ОСОБА_1 Також вона вказала, що позивачем до позову не додано доказів які б підтверджували факт зменшення розміру земельної ділянки позивача. При цьому вона пояснила, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту реєстрації. По документам межа земельної ділянки відповідачів проходить по прямій - «…межа пряма…» і по кадастру межа теж пряма.

Суд, вислухавши пояснення представників позивача, відповідачів та представника третьої особи по справі, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов до задоволення не підлягає, з огляду на наступне.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно дублікату договору-купівлі продажу від 12.09.1980 року ОСОБА_1 придбав у власність 23/50 частин будинку №8 по провулку С. Перовської в м. Умані Черкаської області. Даний будинок розташований на присадибній ділянці розміром 600 кв.м. (а.с. 11).

Згідно висновку Управління містобудування та архітектури Уманської міської ради №309 від 26.04.2012 року щодо умов використання земельної ділянки та наявності містобудівних обмежень та обтяжень для відведення земельної ділянки, визнано за можливе оформити ОСОБА_1 право на безоплатну передачу земельної ділянки із земель державної або комунальної власності по провул. С.Перовської, 8 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Згідно рішення сесії Уманської міської ради від 26.12.2014 року №2.24-65/6 ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: пров. С. Перовської, 8 та встановлено термін дії дозволу на розробку документації із землеустрою 1 (один) рік з дня прийняття рішення (а.с. 5).

Як вбачається з листа Управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області № Д-18/0-18/6-15 від 12.03.2015 року правовстановлюючі документи та технічна документація на земельну ділянку по пров. С.Перовської, 8 в м. Умань відсутні.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 114181 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві власності належить земельна ділянка площею 0, 0609 га у межах згідно з планом, яка розташована пров. С. Перовської,6 в м. Умань Черкаської області та надана для обслуговування житлового будинку.

В листі від 25.03.2015 року № Д-25/0-23/6-15 управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області вказано, що в архіві управління обліковується технічна документація по інвентаризації земельної ділянки та підготовці державного акту на право спільної сумісної власності на землю за пров. С. Перовської,6. На підставі вище вказаної документації було прийнято рішення Уманської міської ради від 16.04.2004 року № 2.6-30/24 про те, що земельна ділянка про пров. С. Перовської,6. передана у спільну сумісну власність гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 площею 609 кв. м для обслуговування житлового будинку. Відомості про те, що межі земельної виносились в натурі відсутні.

В листі ПП «Геоплан» від 21.04.2015 року № 22 вказано, що Державний акт на право власності на земельну ділянку, яка розташована по провул. С. Перовської, 6 в м. Умань, площею 0,0609 га кадастровий № 711080000:02:005:0198 серії ЧР № 114181 зареєстований за № 5120 від 02 липня 2004 року, відповідає рішенню Уманської міської ради від 16.04.2004 року № 2.6-30/24, яке було прийняте на підставі акту узгодження меж земельної ділянки по провул. С. Перовської, 6 від 06.02.2004 року.

У листі СП ТОВ «Фавор» від 24.04.2015 року № 28 вказано, що жодних споруд або їх частин, які належать ОСОБА_1, не знаходиться на земельній ділянці по провул. С. Перовської, 6. На даний час роботи по виготовленню технічної документації для передачі в приватну власність земельної ділянки по провул. С. Перовської,8 гр. ОСОБА_1 не виконуються, так як йому було запропоновано узгодити межі свого землекористування з суміжними землевласниками та землекористувачами.

Статтею 2 Земельного кодексу України передбачено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Згідно з положеннями ст.125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

За приписами ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами.

У відповідності до вимог ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі без відшкодування витрат за час незаконного користування ними.

Відповідно до ч. 3 ст. 158 Земельного кодексу України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів, щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Статтею 159 Земельного кодексу України передбачено порядок розгляду земельних спорів органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів де, зокрема, передбачено, що земельні спори розглядаються органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів та органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін у місячний термін з дня подання заяви. Земельні спори розглядаються за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору. У разі відсутності однієї із сторін при першому вирішенні питання і відсутності офіційної згоди на розгляд питання, розгляд спору переноситься. Повторне відкладання розгляду спору може мати місце лише з поважних причин. Відсутність однієї із сторін без поважних причин при повторному розгляді земельного спору не зупиняє його розгляд і прийняття рішення. У рішенні органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів визначається порядок його виконання. Рішення передається сторонам у 5-денний термін з часу його прийняття.

В судовому засіданні встановлено, що позивач з приводу порушення відповідачами розмірів земельної ділянки позивача та меж між суміжними земельними ділянками до органу місцевого самоврядування не звертався, відповідно висновок не складався.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що судовому захисту підлягають лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи: роз»яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених кодексом.

Так, позивачем при зверненні до суду за захистом його права на землю не надано суду доказів, що він є власником чи користувачем земельної ділянки за адресою: м. Умань провул. С. Перовської, 8. Доказів з приводу звернення позивача до уповноважених органів на розгляд земельних спорів з приводу порушення встановлених меж між суміжними земельними ділянками також надано не було.

За правилами ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування та розпорядження своїм майном.

В даному випадку, позивач вважав, що оскільки він придбав будинок, то право власності на земельну ділянку перейшло до нього автоматично.

Разом з тим, згідно рішення сесії Уманської міської ради від 26.12.2014 року № 2.24-65/6 вбачається, що ОСОБА_1 було надано лише дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки. Тобто, земельна ділянка у власність позивача не передавалася.

За таких обставин, право позивача було б порушено лише за наявності рішення міської ради про передачу у власність позивача земельної ділянки.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачем в силу ст. 60 ЦПК України не надано безспірних доказів, щодо порушення меж його земельної ділянки, та порушення його права власності на неї відповідачами, тобто вчинення ними дій, які порушують його право власності на земельну ділянку. На позивача покладений обовязок довести в суді ті обставини, на які він посилається в своїй позовній заяві із врахуванням підстав і предмету позову і відповідно, що є підстави для застосування до спірних правовідносин відповідних положень Земельного кодексу України, тощо. Тобто, відповідно до вимог ст.. 10 ЦПК України - позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 ЦПК України, зазначені ним обставини. Однак таких доказів він не надав і не ставив питання в судовому засіданні про їх витребування. Таким чином, при викладених обставинах, у звязку з тим, що позивач не довів тих обставин, на які він посилаються в своїй позовній заяві позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 391 ЦК України, ст. ст. 2, 125, 126, 152, 158,159, 212, ЗК України, ст. ст. 10, 11, 57, 59, 60, 66, 208, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області, про визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-и днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.В. Мазуренко