АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючої: судді Кочкової Н.О.,

Суддів: Каратаєвої Л.О., Григорченка Е.І.,

При секретарі: Левцунову І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" в особі Виробничого структурного підрозділу "Шахтоуправління Павлоградське" про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що з 12.10.2010 по 01.01.2013 року працював на різних посадах виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління Павлоградське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», а з 01.01.2013 року по 04.11.2014 року - на посаді завідуючого складу вибухових матеріалів дільниці вентиляції та техніки безпеки №2. Розпорядженням №1817-к від 04.11.2014 року його було звільнено за згодою сторін відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України. Позивач вважає, що він був звільнений з ініціативи адміністрації, оскільки у цей день виник конфлікт між ним та адміністрацією шахтоуправління, під час якого йому було запропоновано «по-доброму» написати заяву про звільнення з роботи і він вимушений був написати заяву про звільнення за згодою сторін. В зв'язку з викладеним йому стало дуже погано, і він вимушений був звернутись в медичний пункт шахти, де йому викликали реанімацію та доставили в міську лікарню №4. Копію наказу про звільнення він не отримував, а трудову книжку йому вручили 22.11.2014 року після одужання. Просив визнати дії відповідача відносно його звільнення протиправними, зобов'язати поновити його на роботі на посаді завідуючого складу вибухових матеріалів «Шахтоуправління Павлоградське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», зробити запис в трудовій книжці, яким спростувати наказ директора щодо його звільнення з роботи, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04.11.2014 року в сумі 7 427,30 грн. та моральну шкоду в розмірі 50000 грн.(а.с.1-2).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено (а.с.75-76).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права ставить питання про скасування рішення суду та просить ухвалити нове рішення, задовольнивши його позовні вимоги (а.с.81-82).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Установлено, що розпорядженням №234-к від 12.10.2010 року ОСОБА_2 був прийнятий машиністом електровозу поверхні 3 розряду (а.с.47), а з 01.01.2013 року переведений на посаду завідуючого складу вибухових матеріалів дільниці вентиляції і техніки безпеки «Шахтоуправління Павлоградське» ПАТ ДТЕК «Павлоградвугілля» (а.с.3).

Розпорядженням № 1817-к від 04.11.2014 року ОСОБА_2 було звільнено за згодою сторін відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України з 04.11.2014 року. В цьому розпорядженні вказано, що підставною для звільнення з'явилась заява ОСОБА_2 (а.с.45). На аркуші справи 46 знаходиться заява ОСОБА_2, в якій він звертається до Директора «Шахтоуправління Павлоградське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ОСОБА_3 про звільнення його з шахти за згодою сторін.

Згідно із п.1 ч.1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є: згода сторін. Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам слід мати на увазі, що при домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за згодою сторін договір припиняється у строк, визначений сторонами. Анулювання такої домовленості може мати місце лише при взаємній згоді на це власника або уповноваженого ним органа.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд 1 інстанції правильно виходив із того, що факт написання позивачем заяви про звільнення під тиском - не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні. Такі висновки зроблені судом без порушення норм матеріального та процесуального права, оскільки факт написання заяви про звільнення за згодою сторін з 04 листопада 2014 року власноруч - позивач не заперечував, факт добровільного написання заяви підтвердили свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, допитані у судовому засіданні, а належних та допустимих доказів застосування до нього фізичного чи психічного тиску для написання заяви про звільнення позивач суду не надав.

Посилання в апеляційній скарзі на ст. 38 КЗпП України не має правового значення, а посилання на те, що трудову книжку позивачем отримано лише 22.11.2014 року - не свідчить про незаконність наказу про звільнення і не являються підставою для задоволення позовних вимог.

Доводи апелянта про те, що пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7 є неправдивими, оскільки вони продовжують працювати у відповідача - є голослівними і надуманими, а посилання на те, що про своє звільнення позивач дізнався лише після отримання трудової книжки - спростовується його заявою, написаною власноручно (а.с.46).

Інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, оскільки зводяться до переоцінки доказів, а відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду 1 інстанції.

Судом 1 інстанції у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна правова оцінка, неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення не встановлено, справа розглянута у рамках позовних вимог, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.307, 308, ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: