Справа № 344/2056/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1293/2015
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Фединяка В.Д.

суддів Горблянського Я.Д., Матківського Р.Й.

секретаря Капущак С.В.

з участю представників: банку Рокетської С.В.;

ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» ( далі ПАТ КБ «Приватбанк») про стягнення коштів за договором банківського вкладу (депозиту) за апеляційною скаргою ПАТ КБ «Приватбанк» на рішення Івано-Франківського міського суду від 10 березня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд із указаним позовом і зазначав, що 12.12.2013 року між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений договір банківського вкладу №SAMDNWFD900, згідно умов якого він розмістив на депозитному рахунку банку 50000 грн. на строк 366 днів з нарахуванням 20% річних. Проценти за користування вкладом, згідно п.3 Договору банк зобов'язувався зараховувати на його карт рахунок щомісяця. З 12 березня 2014 року проценти за вказаним договором на його карт рахунок не зараховуються. 22 грудня 2014 року закінчився строк дії договору банківського вкладу (депозиту). Проте на його вимогу банк 17.07.2014 року відмовився в добровільному порядку повернути кошти за договором банківського вкладу (депозиту), сума яких становить 50000 грн. вкладу та 10000 грн. процентів за користування вкладом. Посилаючись на те, що відповідачем порушуються умови вищевказаного договору, просив стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на його користь 50000 грн. вкладу та 10000 грн. процентів за договром банківського вкладу №SAMDNWFD900 від 12.12.2013 року.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 10 березня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_3 50000 грн. банківського вкладу та 10000 грн. процентів за період з 12 грудня 2013 року по 12 грудня 2014 року.

В апеляційній скарзі представника ПАТ КБ «Приватбанк» ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову, посилаючись на те, що суд неповно з'ясував обставини справи, дав неправильну оцінку поданим доказам, допустив порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалив незаконне рішення. На думку апелянта, суд не врахував, що позивачем не підтверджено правовідносин за спірним договором банківського вкладу, внесення грошової суми на рахунок банку, знаходження спірних грошових сум на депозитних рахунках та відсутність заяви позивача про припинення дії депозитного договору. Крім цього, вважає, що після окупації Автономної Республіки Крим та м. Севастополя - філія Кримське РУ ПАТ КБ «Приватбанк» з 21 квітня 2014 року не мало правових підстав та можливості здійснювати банківську діяльність і на даний час немає доступу до інформації щодо клієнтів, які уклали договори з вказаною філією.

У судовому засіданні представник ПАТ КБ «ПриватБанк» підтримала доводи апеляційної скарги, просить задовольнити цю скаргу .

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 заперечив доводи апеляційної скарги, вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що 12.12.2013 року між позивачем та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений договір банківського вкладу №SAMDNWFD900 згідно умов якого він розмістив на депозитному рахунку банку 50000 грн. на строк 366 днів з нарахуванням 20% річних. Проте після закінчення строку дії договору банківського вкладу, на його вимогу банк 17.07.2014 року відмовився в добровільному порядку повернути кошти за договір банківського вкладу (депозиту), сума яких становить 50000 грн. вкладу та 10000 грн. процентів за користування вкладом.

Такий висновок суду є передчасним і погодитись з ним не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідача у добровільному порядку, відповідно укладеного 12 грудня 2013 року між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» договору банківського вкладу №SAMDNWFD900, згідно умов якого він розмістив на депозитному рахунку банку 50000 грн. на строк 366 днів з нарахуванням 20% річних, після закінчення вказаного договору не повертає належні йому кошти банківського вкладу, сума яких становить 50000 грн. вкладу та 10000 грн. процентів за користування вкладом.

З матеріалів справи видно, що відповідач в судовому засіданні заперечував факт укладання договору банківського вкладу з позивачем та звернення ним особисто до банку з заявою про видачу вкладів. Дані обставини підтвердив представник банку у засіданні апеляційного суду.

Спірні правовідносини між сторонами регулюються ст.ст. 626-639, 1058, 1059,1068 ЦК України, п.8 глави 2 розділу ІІІ Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01 червня 2011 року № 174та п. 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 627 ЦК України, Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Пунктом 1.4 Положення передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції передбачено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп "вечірні" чи "післяопераційний час"), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Виходячи з положень ст. 1059 ЦК України, п. 1.4. Положення, п. 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні квитанція про внесення грошових коштів і вони позивачем не надавалися для дослідження під час судового засідання ні суду першої, ні апеляційної інстанції.

Відповідно ч.4 ст.10 ЦПК України на пропозицію суду, позивач не надав суду належних та допустимих доказів відкриття депозитного рахунку у відповідача, знаходження залишку спірних грошових сум на депозитних рахунках на час розгляду справи.

Також позивачем належним чином не доведено дотримання порядку звернення до банку із заявою про повернення грошових вкладів, оскільки виплата грошових коштів по депозитним вкладам не проводиться за заявою надісланою поштою. Для отримання коштів по вкладу клієнт зобов'язаний особисто звернутися до відділення банку із заявою про розірвання договору банківського вкладу.

Позивач, як сторона по справі, зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. відповідно до ст. 10 ЦПК України.

Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача сум банківського вкладу, суд на вказані обставини справи та вимоги законодавства уваги не звернув та помилково дійшов висновку про наявність підстав для стягнення грошових коштів з банку на користь позивача.

Враховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_3 не надав належних і допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 313,314,316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити. Рішення Івано-Франківського міського суду від 10 березня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу № SAMDNWFD900 «Стандарт» від 12 грудня 2013 року відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання законної сили.

Головуючий В.Д.Фединяк

Судді: Я.Д.Горблянський

Р.Й.Матківський