АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/9729/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Шаховніна М.О.
Доповідач Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Кабанченко О.А., Желепа О.В.

при секретарі Мурга М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: відділ реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві, служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення батьківства та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року позов ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: відділ реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві, служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення батьківства та стягнення аліментів - задоволено частково.

Визнано ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зобов'язано Відділ реєстрації актів цивільного стану Подільського РУЮ у м. Києві внести зміни до актового запису № 761 від 27 квітня 2012 року про народження ОСОБА_2, зазначивши батьком - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язано Відділ реєстрації актів цивільного стану Подільського РУЮ у м. Києві записати і у Книзі реєстрації народжень відділу реєстрації актів цивільного стану Подільського РУЮ у м. Києві ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, батьком дитини.

Стягнуто з ОСОБА_4 на утримання малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі у розмірі 1 218 грн. 00 коп., які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 03 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі у розмірі 1218 грн. 00 коп., які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 03 квітня 2015 року і до досягнення дитиною трирічного віку.

Стягнуто з ОСОБА_4 у дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Допущено негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду після набрання ним законної сили направити до державного органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження ОСОБА_2, відповідно до вимог ч. 5 ст. 164 СК України.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в частині стягнення з відповідача на утримання дитини на користь позивача аліментів в розмірі 1218,00 грн., які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 03 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, а також в частині стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання в розмірі 1218,00 грн., які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 03 квітня 2015 року і до досягнення дитиною трирічного віку та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача на утримання дитини на користь позивача аліменти в розмірі 1218,00 грн., які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з моменту народження дитини і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1218,00 грн., які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з моменту народження дитини і до досягнення дитиною трирічного віку.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

У квітні 2015 року ОСОБА_6, діюча в інтересах малолітньої ОСОБА_2, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_7, треті особи - Відділ реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві, Служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення батьківства та стягнення аліментів.

Свої вимоги мотивує тим, що з травня 2012 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, вони вели спільне господарство, мали взаємні права та обов'язки, були пов'язані спільним побутом.

Позивачка зазначає, що від фактичних шлюбних стосунків з ОСОБА_4, вона ІНФОРМАЦІЯ_2 народила доньку - ОСОБА_2, проте, оскільки проживала з відповідачем без реєстрації їх фактичного шлюбу в органах ВРАЦС, прізвище батька у свідоцтві про народження доньки було зазначено з її слів.

Крім того, вказує, що дитина проживає з нею, має слабкий імунітет та часто хворіє на алергічні захворювання.

Посилаючись на вищевикладене, уточнивши позовні вимоги та враховуючи те, що відповідач не надає матеріальну допомогу їй на утримання доньки та на утримання її самої, вона звернулася з даним позовом та просить суд визнати ОСОБА_4 батьком ОСОБА_2, внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини, стягнути з ОСОБА_4 аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі 1 218 грн. 00 коп. з моменту народження дитини і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання з моменту народження дитини і до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1 218 грн. 00 коп.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що з травня 2012 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов'язки, були пов'язані спільним побутом.

Від шлюбних стосунків з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачка народила доньку - ОСОБА_2. Відомості про батька дитини до актового запису про народження малолітньої внесені зі слів матері (а.с.7).

Відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно ч. 4 ст. 128 Сімейного кодексу України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 повністю визнав позовні вимоги позивачки, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позивачем надано належні та допустимі докази в розумінні ст. ст. 58-59 ЦПК України, для підтвердження своїх позовних вимог.

З огляду на те, що відповідач визнав ту обставину, що він є батьком малолітньої ОСОБА_2, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини підлягають задоволенню.

Рішення суду в частині встановлення батьківства сторонами не оскаржується.

Стосовно рішення суду в частині позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на її утримання та на утримання дитини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову частково виходячи з наступного.

На момент розгляду справи донька сторін проживає разом з матір'ю, що не заперечувалося сторонами.

Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 Сімейного кодексу України.

За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров"я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що позивачка не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а тому вимога позивачки підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 03 квітня 2015 року.

У ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України зазначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Виходячи з того, що ОСОБА_1 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, дитина проживає з матір'ю, а відповідач не надає матеріальної допомоги матері на утримання дитини добровільно, суд дійшов вірного висновку про задоволення позову ОСОБА_1 та стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів у розмірі 1218 грн. 00 коп. до досягнення дитиною повноліття та на утримання позивача з відповідача коштів у розмірі 1218 грн. до досягнення дитиною трирічного віку.

Позивачка просить стягнути аліменти, починаючи з дня народження дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки.

Позивачем не надано суду доказів того, що починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_2 вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, а останній ухилявся у їх наданні.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом лише 03 квітня 2015 року, її вимоги підлягають задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 03 квітня 2015 року,а розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону згідно ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України.

Колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції щодо стягнення аліментів з відповідача на користь позивача від дня пред'явлення позову до суду, а не з моменту народження дитини, як просить позивач, вірним, оскільки вказане відповідає вимогам ч.1 ст. 191 Сімейного Кодексу України.

Крім того, доводи позивача про те , що 27.04.2012 року тобто в рік народження дитини, позивач направляла відвідачу листа з проханням сплати аліментів на дитину яку вона народила, а відповідач не надав на це відповіді та згоди, колегія суддів оцінює критично, оскільки позивач зареєструвала дитину на своє прізвище та відповідач відповідно юридично не являвся батьком дитини.

Крім цього, з часу направлення листа в 2012 році до дня подачі позову до суду 03.03.2015 року про встановлення батьківства та стягнення аліментів доказів будь - яких інших звернень до відповідача щодо сплати аліментів на дитину та саму позивачку відповідно до приписів статей 58-59 ЦПК України позивач суду не надала.

Крім цього, в суді апеляційної інстанції представник позивача пояснила суду, що позивач звернулась до суду з даним позовом через три роки після народження дитини, оскільки не хотіла зазначати батьком дитини відповідача, а станом насьогодні матеріальний стан позивача погіршився, тому позивач звернулась з позовом до суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач визнав позов в повному обсязі, що означає стягнення аліментів з моменту народження дитини, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідач дійсно визнав позов про встановлення батьківства та стягнення аліментів. Однак, заява не конкретизована ні щодо розміру стягнення аліментів, ні щодо періоду та часу стягнення аліментів.

Крім того, з заяви відповідача не вбачається згоди на стягнення з нього аліментів на дитину та позивачку за минулий час, тобто за три попередні роки, розмір яких за три роки є суттєвою сумою.(а.с.36).

Також, колегія суддів зазначає, що до визнання ОСОБА_4 рішенням суду батьком дитини, у відповідача не було правових підстав для сплати аліментів на дитину народжену позивачкою.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді