Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.15 року Лисичанський міський суд Луганської області

у складі: головуючої судді Чернобривко Л.Б.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1М .

з участю позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про повернення коштів ( захист прав споживачів),

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся з уточненим позовом до відповідача ОСОБА_3 про захист прав споживача, стягнення з відповідача сума 312 грн. , посилаючись на те, що 7 травня 2014 року він заказав жалюзі на вікно, вказавши розмір, який від вимірював сам. Після їх установки виявилось, що жалюзі розміром коротше ніж він замовляв. Вважає, що сталось це з вини відповідача, тому просить стягнути на його користь оплачене замовлення, оскільки відповідач добровільно повертати їх не бажає.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. У своїх пояснення посилався на обставини, викладені у позовні заяв, про що надав суду відповідні докази. Доповнив, що розміри зазначені в замовленні від 07.05.2014 року ширина-1200, висота 1190 вказані з його слів. Ці розміри він заміряв сам, в нього паморочилась голова, він падав. Крім того він не спеціаліст у виготовленні жалюзей. При оформленні замовлення відповідач дійсно уточнював чи правильно ним надані розміри жалюзей, чи не потрібно перевірити правильність вказаних розмірів, але він наполягав на виготовленні жалюзей саме за його розмірами. З записом у заказі він був ознайомлений, підписував його. Коли жалюзі було виготовлено, їх установку проводив відповідач, з»ясувалось, що до оформлення замовлення, він з самого початку невірно проводив їх вимір, по стіні, а не по вікнам, але він не спеціаліст, тому так вийшло. Він звертався у відділ по захисту прав споживачів у серпні 2014 року з заявою про те, що відповідач не бажає повертати витрачені ним грошові кошти, але йому запропоновано звернутися до суду. З вересня 2014 року по березень 2015 року він перебував на лікуванні у психіатричній лікарні. Після виписки з лікарні вирішив звертатися до суду, бо необхідно повернути витрачені грошові кошти. Під час розгляду справи він разом з відповідачем, в присутності своєї матері, переміряли жалюзі, їх розмір співпав з розміром, який він замовляв відповідачу, про що склали акт. Просить стягнути з відповідача 312 грн. у зв»язку з невірно виконаним замовленням.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, пояснивши що до нього звернувся позивач з замовленням на виготовлення жалюзей. Зі слів позивача ним було вказано розмір жалюзей : висота, ширина. Дані було внесено в бланк замовлення. Він з»ясовував у позивача чи вірно ним указані їх розміри, чи не потрібно провести перевірку вказаних розмірів. Позивач наполягав на тих розмірах, які вказав саме він. Замовлення було оформлено, оплачено позивачем відповідно до прас-листа від 01.04.2014 року сума 312 грн. , з яким позивач був ознайомлений та підписав його. Оскільки він особисто не займається виготовленням жалюзей, замовлення було направлено організації, яка виготовляє жалюзі відповідно поданої заявки. Після отримання виготовителем жалюзей , коли він почав встановлювати їх будинку позивача, було з»ясовано, що позивач невірно провів замір жалюзей, тому вони були коротші. Відділ по захисту прав споживачів розглядав заяву позивача ат встановив, що його вина в даному випадку відсутня. Тому просить відмовити у задоволені позову.

Судом досліджені надані докази :

Копія заяви від 10.03.2015 року, копія замовлення від 07.05.2014 року, копія відповіді, копія заяви від 14.10.2014 року, копія скарги позивача, акт заміру від 12.07.2015 року.

Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторонам зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України для задоволення своїх особистих потреб мають право на захист своїх прав державою.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.

У судовому засіданні встановлено, що між ОСОБА_2 07 травня 2014 року замовив, а ОСОБА_3 прийняв замовлення на виготовлення жалюзей розміром: ширина 1200, висота-1190 , внесено суму 312 грн. З розміром, кольором та конфігурацією замовник був згодний, про що є підпис замовника. Позивач не заперечував, що саме він проводив замір жалюзей, не наполягав на проведенні заміру відповідачем, саме як спеціалістом, не надав доказів вини відповідача , оскільки саме за розмірами наданими позивачем було проведення замовлення на виготовлення жалюзей. Порушень прав споживача з боку відповідача судом не встановлено. Тому у задоволені позову позивачу слід відмовити.

Керуючись ст.4, 22 Закону України « Про захист прав споживачів» , ст..ст. 10, 11, 60, 212-215, 218, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про повернення коштів ( захист прав споживачів), відмовити за небгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.Б.Чернобривко