Справа № 214/2382/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 липня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

при секретарі Буданцевій О.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2015 року позивач звернулась до суду з зазначеним вище позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2, а матірю - ОСОБА_5, яка зникла при невідомих обставинах та перебувала у розшуку з 2005 року. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 03 квітня 2013 року, ОСОБА_5 визнана померлою, на підставі чого 07 травня 2013 року видано свідоцтво про смерть останньої, серія І-КИ №510109. Відповідач з моменту зникнення дружини у 2005 році, не мав змоги піклуватися про малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки крім цієї дитини має ще трьох дітей, у звязку з цим позивач, яка є рідною сестрою зниклої ОСОБА_5, взяла на утримання та виховання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який вже десять років проживає разом з позивачем. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, називає позивачку мамою, а її чоловіка татом. Приблизно у три роки у дитини були виявлені вади мовлення, а тому він ходив в дитячий спец заклад у логопедичну групу, а потім за рекомендацією комісії був направлений до інтернату, який спеціалізується на вихованні та лікуванні дітей з вадами мовлення. Дитина перебуває на повному утриманні позивача. Відповідач, який є біологічним батьком дитини, ніяким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами дитини, її здоровям, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечує дитину необхідним харчуванням, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального розвитку, що свідчить про відмежування відповідача від своїх батьківських обовязків. Відповідно до змісту рішення комісії з питань захисту прав дитини від 17 березня 2015 року №47, ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав у відношенні малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Отже, з метою найбільшого повного та всебічного забезпечення права та законних інтересів дитини та у звязку з ухиленням відповідача від виконання своїх батьківських обовязків, про які зазначено вище, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, при цьому також пояснила, що малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з нею та перебуває на її утриманні з семи місяців від свого народження і до теперішнього часу, вже більше десять років, вважає її рідною матірю. Дитині невідомо, що його рідна мати зникла в 2005 році та за рішенням суду визнана померлою. Однак, дитина розуміє, що в неї є батько ОСОБА_2, також вона вважає батьком і чоловіка позивача. Спочатку відповідач піклувався про свого сина, але останніх майже 4 роки він не бачив свого сина, не цікавиться станом здоровя дитини, її розвитком, не утримує її, у звязку з чим позивач вимушена звернутися до суду з відповідним позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно свого малолітнього сина, оскільки це потрібно для визнання позивача опікуном дитини.

Крім того, позивач зазначила, що при оформленні дитині соціальних виплат, у звязку зі смертю матері, які були оформлені на відповідача, оскільки дитина є малолітньою, ОСОБА_2 добровільно віддав їй банківську картку, на яку перераховуються ці кошти, для того, щоб вони йшли на утримання його малолітнього сина. Вона не зверталась до відповідача за допомогою по відношенні до його малолітнього сина, оскільки вважає, що він її не зможе надати.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно його малолітнього сина, при цьому пояснив, що він є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, якого, після зникнення в 2005 році своєї дружини, матері дитини, забрала на утримання та вихованні рідна сестра його зниклої дружини, яка є позивачем, про що він не заперечував, оскільки на його утриманні залишались троє дітей, дочка дванадцятирічного віку, та двоє синів чотирнадцяти та шістнадцяти років, яких він виховував та утримував до досягнення ними повноліття. Двоє синів, що залишились проживати з ним, після зникнення їх матері, до цього часу проживають з ним в його трикімнатній квартирі. Йому відомо про його батьківські обовязки. Останній раз він спілкувався з малолітнім сином в 2007 році, бо постійно перебуває у відряджені, не має можливості спілкуватися з малолітнім сином, не утримує останнього та не допомагає позивачці утримувати сина. Йому відомо, що син вважає рідною матірю позивачку, та не знає, що його мати зникла у 2005 році та визнана за рішенням суду померлою. В подальшому відповідач, враховуючи всі обставини справи та інтереси дитини, повністю визнав позовні вимоги та просив суд прийняти рішення на користь позивача, про що подав суду відповідну письмову заяву.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала вимоги позивача та просила суд задовольнити позов, крім того пояснила, що неодноразово Служба у справах дітей виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу викликала відповідача для проведення з ним бесіди, з приводу виконання їм батьківських обовязків по відношенню до його малолітнього сина, однак відповідач так і не зявився. Так відповідач і не зявився на виклик на засідання комісії, яке відбулося 17 березня 2015 року і якою було прийнято рішення про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Службою у справах дітей було направлено до райвідділу міліції заяву про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, у звязку з невиконанням відповідачем обовязків щодо виховання дитини. Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено стягнення у вигляді попередження.

Свідок ОСОБА_6, допитана в судовому засіданні пояснила, що вона знайома з позивачкою з 1991 року, є її сусідкою, проживає на другому поверсі, а позивач на пятому. Їй відомо, що позивачка вже 10 років виховує дитину відповідача, оскільки мати дитини зникла безвісти. Батько дитини не допомагав та не допомагає позивачці утримувати та виховувати дитину, вона останній раз бачила батька дитини в гостях у позивачки, коли ще була жива дружина відповідача, яка безвісти зникла.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він знає позивачку 17 років, його познайомила жінка, з якою він проживав в цивільному шлюбі. Позивачка є хрещеною матірю його дитини. З відповідачем знайомий з 1998 року. Дитина живе у відповідача вже 10 років, позивачка водила дитину в дитячий садок, а тепер водить до школи. З дитиною спілкується його рідна сестра. Дитина з відповідачем не спілкується. Він чув, що Даніїл називає батьком чоловіка позивачки.

Свідок ОСОБА_8, допитана в судовому засіданні пояснила, що вона є дочкою відповідача, а позивачка є її хрещеною матірю. ЇЇ брат, Даніїл, з семи місяців проживав у тітки, яка є позивачем у даній справі, яка його забезпечує, він називає її мамою, а чоловіка позивачки батьком. Брат не сприймає відповідача, як свого рідного батька, оскільки не бачив останнього з трьох років. Дитина бачила батька тільки на канікулах. Вони не спілкувалися, як батько та син, батько не хотів спілкуватися з братом та тіткою. Батько періодично спілкувався з сином, один раз в півроку, коли брат був зі-мною і ми їздили до відповідача. Батько спочатку допомагав тітці, давав їй гроші на утримання брата, але згодом перестав піклувався про брата, не дарував йому подарунків, не приїжджав до нього. При оформленні братові соціальних виплат, у звязку з смертю матері, які були оформлені на батька, оскільки дитина є малолітньою, відповідач добровільно віддав позивачці банківську картку, на яку перераховуються ці кошти, для того, щоб вона могла утримувати його малолітнього сина.

Свідок ОСОБА_9, допитана в судовому засіданні пояснила, що вона з 2011 року є вихователем у класі де навчається Даніїл, перебуває з ними з 07-00 год. до 21-00 год. коли працює у зміні. Дитина має вади мовлення, артикуляційна вимова, не вимовляє деякі звуки. Хлопчика виховує тітка. Дитина про батька не згадує, називає позивачку мамою, яка повністю піклується про дитину, як матір. Відповідач дитиною не займається, він ніколи до хлопчика не приходив. Вважає, що відповідача можливо позбавити батьківських справ відносно його малолітнього сина ОСОБА_10.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача та представника третьої особи, показання свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що 04 листопада 2004 року народився ОСОБА_4, згідно свідоцтва про народження серії І-КИ №286877, виданого 22 листопада 2004 року, його батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с. 5).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 60 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Також встановлено, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 03 квітня 2013 року, ОСОБА_5 визнана померлою (а.с.18), на підставі чого 07 травня 2013 року видано свідоцтво про смерть останньої серія І-КИ №510109 (а.с.19).

Комісією з питань захисту прав дитини 17 березня 2015 року прийнято рішення №47, про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Згідно листа №31/6279 від 02 червня 2015 року у відношенні ОСОБА_2 складено протокол ДН №128224 від 10.02.2015 року про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, у звязку з невиконанням відповідачем обовязків щодо виховання дитини, а постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено стягнення у вигляді попередження (а.с. 38).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 підтвердили факт невиконання відповідачем обов'язків по вихованню свого малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів добросовісність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Відповідно до змісту ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 повністю визнав позовні вимоги та просив суд прийняти рішення на користь позивача, про що подав суду відповідну письмову заяву (а.с. 49).

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи обставини справи, та зазначені вимоги закону, а також те, що судом вжиті всі необхідні заходи, у тому числі відповідачу надавався час для зміни своєї поведінки, у звязку з його каяттям у не виконанні своїх батьківських обовязків, однак поведінка останнього не змінилась, суд уважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 164 СК України, ст. ст. 3, 4, 7, 8, 10, 11, 60, 174, 212- 218, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.І. Євтушенко