Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючої - судді Семенцової Л.М.,

за участі секретарів - Содель А.С., Андрушко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №1" Житомирської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

31.07.2013 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані та проживають у квартирі АДРЕСА_1 і вони та ОСОБА_3 є співвласниками цієї квартири. За період з червня 2002 року по лютий 2013 року включно відповідачі сплачували за житлово-комунальні послуги не в повному обсязі, тому станом на 01.03.2013 року утворилася заборгованість у сумі 1797,52 грн. Одночасно позивач вказав, що попередньо звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості, але за заявою боржників судовий наказ було скасовано ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 01.07.2013 року. Тому просив стягнути з відповідачів у рівних частках заборгованість за надані послуги в сумі 1797,52 грн. та сплачений судовий збір.

У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами, а також, враховуючи, що рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 06.08.2009 року з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було стягнуто на користь КП "ВЖРЕП № 1" Житомирської міської ради заборгованість з витрат на утримання будинку та прибудинкової території, яка утворилася станом на 01.08.2009 року в сумі 809,65 грн., позовні вимоги уточнив та просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку 987,87 грн. (1797,52 грн. - 809,65 грн.) заборгованості за період з 01.08.2009 року по 01.03.2013 року. За зверненням відповідачів з приводу якості надання послуг їм були зроблені перерахунки, внаслідок чого було зменшено суму нарахувань за період з квітня 2010 року по червень 2011 року. Окрім того, заперечував проти застосування строку позовної давності до заявлених вимог, пояснивши, що, відповідачі, сплачуючи щомісячно кошти за надані послуги, наявність заборгованості визнавали, тому строк позовної давності переривався.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому позов визнав частково, а саме на суму 211,65 грн. за період з 28.03.2010 року по 01.03.2013 року, та пояснив, що кошти сплачувалися щомісячно в сумі, яка не перевищувала щомісячних нарахувань. У зв'язку з неякісним наданням послуг позивачем були направлені до нього відповідні заяви та 16.02.2011 року складено акт-претензію. Просив застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності, оскільки вважає, що позивач, заявляючи вимоги за період з 01.08.2009 року по 01.03.2013 року, пропустив трирічний строк позовної давності щодо частини позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Статтею 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За положеннями п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, власник або наймач (орендар) квартири зобов'язаний своєчасно оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані з 06.03.1998 року та проживають у квартирі АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою КП "ВЖРЕП № 1" Житомирської міської ради про склад сім'ї та прописку від 30.07.2013 року (а.с. 8), довідкою по особовому рахунку КП "ВЖРЕП № 1" Житомирської міської ради (а.с. 13), а також відомостями УДМС у Житомирській області від 18.03.2013 року (а.с. 17-18).

Позивач згідно статей 1, 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року здійснює господарську діяльність, спрямовану на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Згідно статуту КП "ВЖРЕП № 1" Житомирської міської ради (у новій редакції), затвердженого рішенням Житомирської міської ради № 434 від 30.08.2012 року, та відповідно до положень Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, позивач надавав відповідачам житлово-комунальні послуги відповідно до тарифів, затверджених виконкомом Житомирської міської ради. Виходячи з установлених тарифів, позивач нараховував платежі, які повинні були сплачувати відповідачі, що вказано у відповідному розрахунку.

Як убачається з наданого позивачем помісячного розрахунку (а.с. 10-12), заборгованість відповідачів з оплати наданих позивачем послуг станом на 01.03.2013 року складає 1797,52 грн., яка виникла через те, що відповідачі не в повному обсязі щомісячно сплачували кошти за надані позивачем житлово-комунальні послуги.

Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 06.08.2009 року (а.с. 136) з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було стягнуто на користь КП "ВЖРЕП № 1" Житомирської міської ради заборгованість з витрат на утримання будинку та прибудинкової території, яка утворилася станом на 01.08.2009 року в сумі 809,65 грн.

Згідно ст. 18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі.

16.02.2011 року відповідач ОСОБА_1 звернулася до позивача із заявою про направлення представника для складання та підписання акта-претензії з приводу ненадання та неякісного надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території (а.с. 111), а також цього ж дня споживачами будинку АДРЕСА_1 складено та подано акт-претензію (а.с. 112).

За зверненням відповідачів з приводу якості надання послуг позивач провів перерахунки, внаслідок чого було зменшено суму нарахувань у квітні 2010 року на 34,00 грн., у грудні 2010 року - на 20,53 грн., у лютому 2011 року - на 10,33 грн., у березні 2011 року - на 16,06 грн., у квітні 2011 року - на 95,80 грн. та у червні 2011 року - на 9,30 грн.

Доказів того, що у спірний період сторонами складалися та підписувалися інші акти-претензії щодо фактів ненадання та неякісного надання послуг позивачем, а також доказів звернення відповідачів до КП "ВЖРЕП № 1" Житомирської міської ради та виклику його представника для складення актів-претензій згідно ст. 18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відповідачами не надано.

Згідно розрахунку заборгованості у зв'язку з неповною оплатою щомісячних нарахувань за період з 01.08.2009 року по 01.03.2013 року розмір заборгованості становить 572,45 грн.

За положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості та надані відповідачем копії повідомлень про суми щомісячних нарахувань, а також копії квитанцій про сплату відповідачами коштів за комунальні послуги (а.с. 11-12, 62-98) не свідчать про те, що відповідачами були сплачені кошти на погашення заборгованості у період з 01.08.2009 року по 01.03.2013 року, так як суми щомісячних платежів не перевищували щомісячних нарахувань за послуги, а також в копіях квитанцій вказано період, за який проводилася оплата, де зазначено, що у кожному місяці оплата буда здійснена за попередній місяць. Тому не можна вважати, що щомісячною сплатою коштів за житлово-комунальні послуги, які не завжди відповідали сумі нарахувань, оскільки мала місце недоплата коштів, відповідачами були вчинені дії щодо визнання ними свого боргу перед позивачем.

Разом з тим, оскільки 28.03.2013 року КП "ВЖРЕП № 1" Житомирської міської ради звернулося до Богунського районного суду міста Житомира із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості по квартирній платі в сумі 1797,52 грн. за період з 01.06.2002 року по 01.03.2013 року, тому позовна давність була перервана. У подальшому 31.07.2013 року позивач звернувся до суду з указаним позовом щодо тих самих вимог, пропустивши строк позовної давності щодо вимог за період з 01.08.2009 року по 27.03.2010 року, через що за заявою відповідача підлягає застосуванню строк позовної давності за цей період.

З огляду на те, що відповідачі у порушення своїх зобов'язань не сплачували у повному обсязі платежі за надані житлово-комунальні послуги, у зв'язку з чим були порушені права позивача, тому суд, враховуючи солідарний обов'язок відповідачів, задовольняє вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за період з 28.03.2010 року по 01.03.2013 року, що становить 324,60 грн. та складається з 4,36 грн. - заборгованість за 4 дні березня 2010 року (139,64 грн. : 31 день = 4,50 грн. - середня вартість послуги за 1 день у березні 2010 року; 105,63 грн. : 31 день = 3,41 грн. - сплачена фактично середня вартість послуги за 1 день у березні 2010 року; 4,50 грн. - 3,41 грн. = 1,09 грн. - сума недоплати за 1 день березня 2010 року; 4 дні х 1,09 грн. = 4,36 грн. - заборгованість за 4 дні березня 2010 року), 79,59 грн. - заборгованість за січень 2011 року, 39,14 грн. - заборгованість за лютий 2011 року, 36,25 грн. - заборгованість за березень 2011 року, 35,53 грн. - заборгованість за квітень 2011 року, 35,53 грн. - заборгованість за травень 2011 року, 39,14 грн. - заборгованість за червень 2011 року, 39,14 грн. - заборгованість за липень 2011 року, 15,92 грн. - заборгованість за вересень 2011 року).

Поряд з цим, суд вважає безпідставними вимоги в частині стягнення з відповідачів заборгованості в сумі 132,40 грн, яка була нархоавана за лютий 2013 року, зважаючи на те, що відповідно до квитанції про сплату комунальних послуг № 149 (а.с. 147) ця сума коштів була сплачена відповідачами 18.03.2013 року повністю.

На підставі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідачів належить стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 229,40 грн., оплачений при поданні до суду позовної заяви та заяви про видачу судового наказу, підтвердженням чому є платіжні доручення.

Керуючись ст. ст. 264, 509, 526, 543 ЦК України, ст. ст. 156, 162 ЖК України, Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 1" Житомирської міської ради (ідентифікаційний код 13567369, р/р 7, МФО 303741 в ПАТ "Кредитпромбанк") заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в сумі 324,60 грн. (триста двадцять чотири гривні шістдесят копійок).

Стягнути із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №1" Житомирської міської ради (ідентифікаційний код 13567369, р/р 7, МФО 303741 в ПАТ "Кредитпромбанк") судовий збір в сумі по 114,70 грн. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.М. Семенцова