АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 661/983/15-ц Головуючий в І інстанції: Чирський Г.М Номер провадження 22-ц/791/1654/2015 Доповідач: Вейтас І.В. Категорія:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року липня місяця 07 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Вейтас І.В.
Суддів:Радченка С.В.
Склярської І.В.
При секретарі:Благовещенській О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6, на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 29 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6, в інтересах якої діє ОСОБА_5, третя особа - служба у справах дітей виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2015 року ОСОБА_7 звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 19.02.2015 року. За вказаною адресою зареєстровані, але фактично не проживають її син - ОСОБА_8, та його діти - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2. Посилаючись на те, вказані особи не проживають за вказаною адресою протягом тривалого часу, а їх реєстрація не дає можливості позивачці розпоряджатись своєю власністю та тягне за собою не бажані для власника додаткові витрати, після уточнення позовних вимог просила суд визнати ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, такими, що втратили право користування жилим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 29 квітня 2015 року позов задоволено. Визнано ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування жилим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_5, якадіє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6, в апеляційній скарзі вказує, що з 2010 року, з того час як пропав безвісти її чоловік ОСОБА_8, позивач перешкоджає їй та її дітям проживати у АДРЕСА_1, і тому суд безпідставно визнав її дітей та чоловіка такими, що втратили право користування вказаним жилим приміщенням. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 відмовити.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_5, представників сторін та третьої особи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи слідує, що відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 19 лютого 2015 року ОСОБА_7 є власником ? частини житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.5-10).

В вказаному будинку зареєстровані: ОСОБА_8 з 13.05.1996 року, ОСОБА_9 з 13.09.1999 року , ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 05 липня 2010 року, яке набрало законної сили, визнано ОСОБА_8 безвісно відсутнім з 01 січня 2007 року (а.с.34).

Статтями 28, 29 ЦПК України передбачено, що сторони можуть мати цивільні процесуальні права та обов'язки сторони (цивільна процесуальна правоздатність) та здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність).

Таким чином, позов може бути пред'явлено лише до особи, яка володіє цивільною і цивільно-процесуальною правоздатністю й дієздатністю, а отже, не може бути пред'явлено до фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що цивільна справа, стороною якої на час пред'явлення позову є особа, яка визнана безвісно відсутньою розглядатися не може.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянувши справу в частині позовних вимог щодо ОСОБА_8, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_8, оскільки за даних обставин спір щодо даного відповідача не підлягав розгляду в судовому засіданні в порядку цивільного судочинства.

Крім того, відповідно до п.2 ч.1 ст. 7 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Оскільки рішенням суду від 05 липня 2010 року визнано ОСОБА_8 безвісно відсутнім з 01 січня 2007 року то для зняття даного відповідача з реєстрації місця проживання та відновлення прав позивача не має потреби у визнанні ОСОБА_8 таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Переглядаючи рішення суду в частині визнання ОСОБА_6 та ОСОБА_9, такими, що втратили право користування жилим приміщенням, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи слідує, що позивач ОСОБА_7 була власником житлового будинку АДРЕСА_1. За її згодою у вказаному будинку були зареєстровані відповідачі по справі.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 26 грудня 2011 року зобов'язано ОСОБА_7 не чинити перешкоди ОСОБА_5 у користуванні вказаним житловим будинком та передати ключі від вхідних дверей будинку. Сторонами не заперечується, що вказане рішення суду не виконане.

06 липня 2012 року ОСОБА_7 за договором дарування подарувала належний їй будинок ОСОБА_11

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 25 липня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 19 вересня 2013 року, усунено перешкоди у користуванні ОСОБА_12 свою власністю шляхом виселення ОСОБА_5 з будинку АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_12 померла, спадщину після її смерті прийняла ОСОБА_7 (свідоцтво про право власності на спадщину за законом від 19.02.2015 року).

Право члена сім'ї власника будинку користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Виникнення права членів сім'ї власника будинку на користування будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а отже, припинення права власності на будинок припиняє право членів його сім'ї на користування цим будинком. Чинним законодавством не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника.

Отже право ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на користування вказаним житлом, як членів сім`ї власника, припинилося в зв'язку з припиненням права власності їхньої бабусі ОСОБА_7 на вказаний будинок після укладення договору дарування.

Право відповідачів на користування вказаним житлом після прийняття ОСОБА_7 спадщини не відновилося, оскільки відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідачі станом на 19.02.2015 року не проживали з ОСОБА_7.

Відповідно п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив правильне рішення в частині позовних вимог щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_9, однак помилково послався на положення ст.ст.71,72 ЖК України та ч.2 ст.405 ЦК України, оскільки вказані норми не регулюють правовідносини, що виникли між сторонами, тому колегія суддів вважає за необхідне виключити з мотивувальної частини рішення суду посилання на вказані статті.

Керуючись ст. 205, п.4 ч.1 ст. 307, ст.310, ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, якадіє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6, задовольнити частково.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 29 квітня 2015 року в частині позовних вимог до ОСОБА_8 скасувати, провадження в цій частині закрити.

В іншій частині рішенняНовокаховського міського суду Херсонської області від 29 квітня 2015 року залишити без змін, виключивши з мотивувальної частини рішення суду посилання на статті 71,72 Житлового Кодексу України та частину 2 статті 405 Цивільного Кодексу України.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: