У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 03 червня 2015 року за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, виданого за рішенням суду в цивільній справі за позовом відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 квітня 2015 року у задоволенні заяви відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03 червня 2015 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 відхилено, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03 квітня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постановити нову ухвалу, якою скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій та задовольнити заяву в повному обсязі.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні заяви, виходив з того, що поруку ОСОБА_2 по зобов'язаннях ОСОБА_4 перед ВАТ КБ «Надра» визнано припиненою з 25 березня 2010 року, а стягнута з неї за рішенням суду заборгованість нарахована саме до дати припинення поруки, у зв'язку з чим відсутні підстави, передбачені ч. 4 ст. 369 ЦПК України, для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних ухвал не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових ухвал.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційною ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 03 червня 2015 року за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, виданого за рішенням суду в цивільній справі за позовом відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту,відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М. Мазур