АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 531/122/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2054/15Головуючий у 1-й інстанції Жмурко П. Я. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Прядкіної О.В., Хіль Л.М.

при секретарі: Коваль А.А.

за участю адвоката ОСОБА_2

позивача: ОСОБА_3

представника позивача: ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_5

на рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 20 травня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3, від імені якої діє представник ОСОБА_4, до Страхової компанії «Глобус» та ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок злочину.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року ОСОБА_3, від імені якої діє представник за довіреністю ОСОБА_4, звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що 26 серпня 2013 року близько 09 год. 20 хв., ОСОБА_5, керуючи автомобілем марки «КрАЗ» моделі «65053 КТА-32», державний номерний знак НОМЕР_1 на автошляху Полтава-Красноград в м. Карлівці по вул. Леніна, рухаючись в напрямку м. Красноград, порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, не надавши їй, як пішоходу, дорогу, в той час як вона в руках вела велосипед та переходила дорогу в зоні дії дорожнього знаку «Пішохідний перехід», допустив на неї наїзд, внаслідок чого їй були спричинені тяжкі тілесні ушкодження та завдано майнової та моральної шкоди.

В звязку з наведеним, просила стягнути зі страхової компанії «Глобус» та ОСОБА_5 на її користь матеріальні витрати, понесені нею на лікування у розмірі 20 840 грн. 84 коп., а також у відшкодування моральної шкоди 50 000 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 1500 грн., а всього в сумі 72 340 грн. 84 коп.

У травні 2015 року ОСОБА_3 зменшила свої позовні вимоги в частині стягнення матеріальних витрат, понесених нею на лікування, вказуючи, що Страховою компанією «Глобус» їй проведено додаткову виплату по страховому випадку у розмірі 7452 грн. 20 коп., в звязку з чим просила стягнути зі страхової компанії «Глобус» та ОСОБА_5 на її користь 13 388 грн. 64 коп. у відшкодування зазначених витрат, в іншій частині позовні вимоги залишила без змін та всього просила стягнути з відповідачів 64 888 грн. 64 коп. /а. с. 114/.

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 20 травня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 30 000 грн. у відшкодування моральної шкоди; 450 грн. 67 коп. витрат, повязаних з оплатою правової допомоги.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави 300 грн. судового збору. Судовий збір в сумі 349 грн. віднесено на рахунок держави.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції в частині відшкодування моральної шкоди, відповідач ОСОБА_5, в особі свого представника адвоката ОСОБА_2, оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив оскаржуване ним судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 в повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно п. п. 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 13 листопада 2013 року, що 26 серпня 2013 року близько 09 год. 20 хв., ОСОБА_5 керуючи автомобілем «КрАЗ» моделі «65053 КТА-32», номерний знак НОМЕР_1, на автошляху Полтава-Красноград, в м. Карлівка по вул. Леніна, рухаючись в напрямку м. Красноград, не доїжджаючи до перехрестя вул. Леніна та пров. Горького, порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, не надав дорогу пішоходу ОСОБА_3, яка в руках вела велосипед та переходила дорогу в зоні дії дорожнього знаку «Пішохідний перехід», внаслідок чого допустив на неї наїзд передньою правою частиною автомобіля.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта №162 від 08 жовтня 2013 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя.

В звязку з лікуванням позивач понесла значні матеріальні витрати, внаслідок чого їй завдано як майнової, так і моральної шкоди.

Вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 13 листопада 2013 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України /а. с. 10-11; а. с. 49-50 кримінального провадження/.

Також судом встановлено, що ОСОБА_5 на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Полтаваспецмонтаж», яке є власником автомобіля «КрАЗ» моделі 65053 КТА-32, котрим відповідач керував під час скоєння ДТП, що зокрема підтверджується довідкою з місця роботи; шляховим листом автокрана та відповідним посвідченням /а. с. 21, 23, 39 кримінального провадження/.

Згідно з Договором страхування, укладеним між Товариством з обмеженою відповідаль-ністю «Полтаваспецмонтаж» та Страховою компанією «Глобус», оформленим Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних тран-спортних засобів №АВ/9994624 від 09 листопада 2012 року, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль моделі КрАЗ 65053 КТА-32, номерний знак НОМЕР_1.

Ліміт страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю і здоровю визначено у розмірі 100 000 грн., за шкоду, заподіяну майну 50 000 грн. із встановленням франшизи у розмірі 510 грн. /а. с. 48, та а. с. 22 кримінального провадження/.

Вирішуючи спір в частині позовних вимог ОСОБА_3 до Страхової компанії «Глобус», суд першої інстанції виходив з виконання даним відповідачем, як страховою організацією, обовязку по відшкодуванню витрат, повязаних з лікуванням потерпілої, відповідно до п. 24.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а також моральної шкоди у розмірі, визначеному нормами ст. 26-1 вказаного Закону.

Окрім того, місцевим судом відмовлено за недоведеністю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до обох відповідачів в частині відшкодування майнової шкоди.

Рішення місцевого суду в цій частині ніким зі сторін не оскаржується та не є, відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, предметом апеляційного розгляду.

При вирішенні позовних вимог ОСОБА_3 в частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив зі встановлених у справі обставин, обґрунтовано взявши до уваги висновок судово-медичного експерта №162 від 08 жовтня 2013 року, згідно якого позивачка отримала внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесні ушкод-ження у вигляді: забитої рани голови, синців побіля обох очей, перелому кісток основи черепа, забою головного мозку та субарахноїдального крововиливу, закритої травми грудної клітки з переломами 6-7 ребер зліва, перелому лівої ключиці та лопатки, забою легень та лівостороннього гемотораксу, закритого перелому кісток тазу розриву симфізу, перелому крижа, перелому сідничної та лонної кісток ліворуч), заочеревинної гематоми, що супроводжувались травматичним шоком крововтратою і по ознаці небезпеки для життя кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження /а. с. 23-27/.

Згідно довідки МСЕК від 13 березня 2014 року ОСОБА_3 має третю групу інвалідності , загального захворювання /а.с.46/.

Таким чином, з огляду на те, що ОСОБА_3 на протязі тривалого періоду часу зазнавала та зазнає значної фізичної болі, душевних страждань, у неї були порушені нормальні життєві зв'язки та стосунки з оточуючими людьми через неможливість продовження активного громадського життя, вірним є висновок суду, що позивачка, відповідно до норм ст. 23 ЦК України, має право на відшкодування моральної шкоди, завданої їй внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В той же час, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення вказаних позовних вимог ОСОБА_3 та стягнення на її користь відшкодування моральної шкоди з відповідача ОСОБА_5, визнаючи апеляційну скаргу останнього обґрунтованою, з огляду на наступне.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

За загальним правилом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом пiдвищеної небезпеки, вiдшкодовується власником (володiльцем) цього джерела.

Згідно з приписом ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

З аналізу змісту наведених норм, вбачається, що законодавець розрізняє поняття особа, яка завдала шкоду та особа, яка відповідає за шкоду.

За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі ч. 1 ст. 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Норми cтатті 1187 ЦК України відносяться до спеціальних деліктів, які передбачають особливості субєктного складу відповідальних осіб (коли обовязок відшкодування шкоди покладається не на безпосереднього заподіювача, а на іншу вказану у законі особу власника джерела підвищеної небезпеки) та встановлюють покладення відповідальності за завдання шкоди незалежно від вини заподіювача.

Так, частина 2 статті 1187 ЦК України встановлює особливого субєкта, відповідаль-ного за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки власника (володiльця) цього джерела.

Не є таким субєктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у звязку з виконанням своїх трудових (службових) обовязків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Зазначений висновок узгоджується і з нормою ч. 1 ст. 1172 ЦК України та ч. 2 ст. 1187 ЦК України.

Таким чином, аналіз цитованих вище норм права дає підстави для висновку про те, що шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

В свою чергу, положення ст. 1187 ЦК України є спеціальними по відношенню до ст. 1167 ЦК України, у звязку з чим перевага у застосуванні має надаватися спеціальним нормам.

Вказана правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 6 листо-пада 2013 року у справі №6-108цс13 та згідно ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Разом з тим, при вирішенні позову ОСОБА_3 в частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції зазначених положень закону не врахував, дійшовши помилкового висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині та стягнення моральної шкоди, у визначеному судом розмірі, на користь позивачки саме з відповідача ОСОБА_5, який не є володільцем джерела підвищеної небезпеки, а лише, будучи водієм, на відповідній правовій підставі керував вищевказаним автомобілем, що належить роботодавцю, а саме Товариству з обмеженою відповідальністю «Полтаваспецмонтаж», позовні вимоги до якого позивачем заявлені не були та яке не брало участі у справі.

За наведених обставин, враховуючи, що норми ст. ст. 1167, 1172, 1187 ЦК України при вирішенні даного спору в частині відшкодування моральної шкоди, застосовані місцевим судом неправильно, що в свою чергу, призвело до ухвалення незаконного рішення, зазначене рішення в цій частині, а також, відповідно до норм ст. 88 ЦПК України, в частині стягнення на користь позивачки витрат, повязаних з оплатою правової допомоги та в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь держави судового збору, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_5 щодо відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок злочину, а також витрат, повязаних з оплатою правової допомоги.

В іншій частині рішення суду з вище викладених підстав належить залишити без змін.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч.1 ст. 309, ст. ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 20 травня 2015 року в частині часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_3, від імені якої діє представник ОСОБА_4, до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок злочину; витрат, повязаних з оплатою правової допомоги та в частині стягнення з ОСОБА_5 судового збору скасувати. Ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, від імені якої діє представник ОСОБА_4, до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок злочину, а також витрат, повязаних з оплатою правової допомоги відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: