У х в а л а

іменем україни

18 червня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Амеліна В.І., Гончара В.П., Савченко В.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров'я України» (далі - ДП «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров'я України») про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що наказом ДП «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров'я України» від 06 жовтня 2014 року № 472к він був призначений на посаду начальника управління телекомунікаційних мереж та внутрішнього контролю строком на 3 місяці, а наказом від 17 листопада 2014 року № 550к його було звільнено із займаної посади відповідно до ч. 2 ст. 28 КЗпП України як такого, що не пройшов випробувальний строк. Посилаючись на те, що наказ про звільнення є незаконним, просив суд поновити його з 17 листопада 2014 року на посаді начальника управління телекомунікаційних мереж та внутрішнього контролю ДП «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров'я України», стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 26 березня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із недоведеності позовних вимог.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами попередніх інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В.І. Амелін
В.П. Гончар В.О. Савченко