РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2015 року м.Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

Головуючого судді Андрієць Д.Д.

за участю секретаря Бєлєнького О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу (депозиту),-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу (депозиту).

Позивач свої вимоги мотивував тим, що 15.09.2014 року між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір банківського строкового вкладу (депозиту) «Пенсійний» на 7 місяців в національній валюті за № 300131/106713/7-14, у відповідності з яким він розмістив вклад в розмірі 23000,00 грн., строком розміщення на 7 місяців зі сплатою 23,60 % річних. 25.09.2014 року вищевказаний вклад було поповнено на суму 1000,00 грн.

Після закінчення строку дії договору позивач неодноразово звертався до банку як з усними так із письмовою заявою про повернення банківського вкладу в сумі 24000,00 грн. На даний час грошові кошти він не отримав і банк відповіді не надіслав.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за строковим договором банківського вкладу № 300131/106713/7-14 від 15.09.2014 року в розмірі 24000,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, приходить до наступних висновків.

Судом достовірно встановлено, що 15.09.2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» № 300131/106713/7-14 на 7 місяців в національній валюті.

Відповідно до п. 1 договору вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти в національній валюті на вкладний рахунок № 2630.2.105702.003 у сумі 23000,00 грн. на строк з 15.09.2014 року по 15.04.2015 року.

Згідно п. 2 договору за час користування вкладом протягом строку, визначеного п. 1 цього договору, банк нараховує і виплачує вкладникові проценти за ставкою 23,60 % річних. Нараховані проценти зараховуються вкладнику на рахунок, відкритий у банку № 2630.2.105702.003.

У відповідності до п. 4 договору, вкладник має право неодноразово поповнювати вклад протягом всього строку, визначеного п. 1 цього договору, за згодою банку у порядку та на умовах, передбачених п.п. 3.1-3.4 Основних умов. Мінімальна сума кожного поповнення складає 200,00 грн.

Згідно копії квитанції № 3 від 25.09.2014 року, яка міститься в матеріалах справи, депозитний вклад було поповнено на 1000,00 грн.

Відповідно до п. 7 договору, строк розміщення вкладу може бути продовжено в порядку, строки та умовах, визначених положеннями п. 5.2 Основних умов.

По закінченню строку вкладу, а саме 15.04.2015 року ОСОБА_1 надіслав до відділення банку заяву про повернення банківського вкладу в сумі 24000,00 грн., що підтверджується копією заяви від 15.04.2015 року на ім'я начальника Відділення № 46 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_2

На момент розгляду справи судом, грошові кошти позивачу не повернуто.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Статтями 1060, 1061 ЦК України визначено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Згідно зі п. 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 03.12.2003 року № 516 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 29.12.2003 року за № 1256/8577, за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які вставлені договором.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що відповідачем ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не було виконано своїх зобов'язань за договором банківського строкового вкладу (депозиту) № 300131/106713/7-14 від 15.09.2014 року.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав суду доказів на спростування позовних вимог ОСОБА_1, які б свідчили про відсутність боргу перед вкладником за вищевказаним договором.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню: грошові кошти за договором банківського строкового вкладу (депозиту) № 300131/106713/7-14 від 15.09.2014 року в сумі 24000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір, розмір якого відповідно до ч. 2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» становить 243,60 грн., а також судові витрати, повязані з отриманням правової допомоги в сумі 500,00 грн., що підтверджуються копією квитанції № 419751 від 14.04.2015 року.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 610-612, 625, 1058-1061 ЦК України, ст.ст. 15, 88, 208, 212-218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу (депозиту) задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, заборгованість за договором про банківський строковий вклад (депозит) № 300131/106713/7-14 від 15.09.2014 року в сумі 24000,00 грн.

Стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 судові витрати, повязані з отриманням правової допомоги в сумі 500,00 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: