Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2297/15-ц
Провадження №: 2/332/868/15
07 липня 2015 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючий суддя Шалпегіна О.Л.
при секретарі Чухрай М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені суду у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -
29.05.2015 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.
У позовній заяві зазначено, що відповідач є донькою позивача. Остання є матірю двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відомості про батька дітей в свідоцтвах про народження вказані зі слів ОСОБА_2 01.04.2015 року рішенням Заводського районного суду ОСОБА_2 було позбавлено батьківських прав стосовно дітей. 12.05.2015 р. розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району ОСОБА_1 було призначено опікуном над своїми малолітніми онуками. Діти проживають із позивачем та знаходяться на її утриманні. ОСОБА_2 вихованням дітей не займається, в добровільному порядку матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Стан здоровя відповідача є задовільним, на даний час вона не працює.
Посилаючись на наведені обставини, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей у розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття.
Позивач до судового засідання не зявилась, про слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач, повідомлена про час і місце судового розгляду належним чином, повторно в судове засідання не зявилась, не повідомивши про причини неявки. Від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, тому суд за згодою позивача вважає можливим вирішити справу за правилами ч. 1 ст. 224 ЦПК України за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній даних і доказів, з ухваленням заочного рішення.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд встановив наступне.
Відповідач ОСОБА_2 є матірю двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Відомості про батька в свідоцтвах про народження дітей записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.6,7).
Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01.04.2015 року ОСОБА_2 позбавлена батьківських прав стосовно неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.04.2015 року № 178/6 та № 178/7 відповідно малолітньому ОСОБА_4 та малолітній ОСОБА_3 було надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с. 8,9).

ОСОБА_1 розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району № 154р від 12.05.2015 року призначено опікуном над малолітніми ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.4).

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплений ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України).

Згідно з вимогами ст. 166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку по утриманню дитини.

Передбачених законом підстав для звільнення ОСОБА_2 від обовязку утримання неповнолітніх дітей судом не встановлено. Домовленості між опікуном та матірю щодо порядку та способу утримання дітей не досягнуто.

Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 добровільно не виконує передбачені сімейним законодавством батьківські обовязки з утримання неповнолітніх дітей, чим порушує їх право на достатній рівень життя.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 182, 184 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений позивачем у сумі 500 грн. на місяць, не є меншим мінімального розміру, передбаченого ч. 2 ст. 182 СК України, оскільки прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» становить 1032 грн., а 30 % від нього становить 1286х30:100=385,80 грн.

Враховуючи вищенаведені обставини суд визначає аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину.

Вимогами ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до штампу Заводського районного суду м. Запоріжжя, позивач пред'явила позов до суду 29.05.2015 р., тому аліменти на утримання дітей підлягають стягненню з відповідача, починаючи з вказаної дати.

Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст. 88 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 500 (пятсот) грн. на кожну дитину щомісяця, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.05.2015 року, до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 243,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Л.Шалпегіна