АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1573/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 23 Первак М.О.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоМагди Л. Ф.
суддівМіщенка С. В. , Сіренка Ю. В.
при секретаріРибасюк О. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Глорія» на рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 6 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Глорія» про стягнення заборгованості з виплати орендної плати та розірвання договору оренди землі, вивчивши матеріали справи

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 21 квітня 2015 р. звернувся до суду з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства «Глорія» про стягнення заборгованості з виплати орендної плати та розірвання договору оренди землі.

В позовній заяві вказував, що 7 червня 2008 р. між ОСОБА_7 та ПСП «Глорія» на строк до 1 січня 2018 р. був укладений договір оренди земельної ділянки площею 2.0000 га., яка за життя належала ОСОБА_7 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 і знаходиться в адміністративних межах Кривчунської сільської ради Жашківського району Черкаської області, кадастровий номер № НОМЕР_3, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_7 померла. Земельна ділянка, яка є предметом договору оренди, в порядку спадкування перейшла у власність позивача на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Тетіївської державної нотаріальної контори Бурлаченко О.Г. 19 березня 2015 р. (серія ІНФОРМАЦІЯ_2).

Позивач зазначав, що йому, як спадкоємцю, мала бути сплачена належна за життя ОСОБА_7 орендна плата за період користування земельною ділянкою з 1 січня по 22 березня 2014 р. включно. Також, як власнику земельної ділянки, йому належить до виплати орендна плата за користування землею в період з 23 березня по 31 грудня 2014 р. Отже, позивач має право на отримання орендної плати у визначеному договором розмірі за весь 2014 рік.

Пунктом 11 договору встановлено, що орендна плата вноситься до 15 грудня кожного року, але ні до 15 грудня 2014 р., ні до дня звернення з даним позовом до суду, орендної плати за 2014 рік позивач не отримав.

Крім того, позивач 10 березня 2015 р. своєю письмовою заявою повідомив відповідача про бажання самостійно використовувати земельну ділянку, що водночас не звільняло відповідача від обов'язку виплатити орендну плату до 15 грудня 2014 р., так як право на отримання орендної плати існувало в позивача і до моменту оформлення спадщини та могло підтверджуватись й іншими документами, проте відповідач не вчинив жодних дій для виконання свого обов'язку, тобто не повідомив за адресою проживання ОСОБА_7 про дату отримання орендної плати, не звертався з будь-якими іншими повідомленнями за адресою проживання ОСОБА_7, не надсилав орендну плату шляхом електронного переказу коштів.

Підтвердженням отримання відповідачем вказаної заяви, а отже і поінформованості про перехід до позивача права власності на належну за життя ОСОБА_7 земельну ділянку є лист-відповідь на його заяву за вих. № 63 від 19 березня 2015 р., в якому зазначається, окрім іншого, про нарахування орендної плати за 2014 рік у розмірі 2 325,57 грн. та про необхідність надати копії паспорту й ідентифікаційного коду, та документів, які підтверджують його право власності на земельну ділянку.

20 березня 2015 р. позивач знову звернувся до відповідача із письмовою заявою, в якій висловив пропозицію розірвати договір оренди з 25 березня 2015 р. До заяви були додані копії паспорту та ідентифікаційного коду позивача, а також копія свідоцтва про право на спадщину, тобто документ, який підтверджує його право власності на земельну ділянку. Вказаний лист був отриманий відповідачем, про що свідчить відмітка про реєстрацію листа - вх. № 5 від 20.03.2015 р.).

Отже відповідач 20 березня 2015 р. отримав копії документів, які підтверджують право власності позивача на земельну ділянку. Разом з тим, на необхідності виплатити йому орендну плату за 2014 рік позивач наголошував як під час першого звернення до відповідача 10 березня, так і під час другого звернення 20 березня 2015 р.

Після невиплати орендної плати у встановлений договором строк та неодноразової відмови у виплаті позивачу орендної плати за 2014 рік відповідач не повідомляв позивача про можливу дату отримання ним згаданої орендної плати, станом на 16 квітня 2015 р., так і не здійснив відповідну виплату. Про додаткові умови отримання орендної плати за 2014 рік, у тому числі щодо відстрочення орендного платежу чи визначення строку, протягом якого мас бути здійснена виплата орендної плати, відповідач не інформував позивача ОСОБА_6 та відповідні додаткові умови з ним не погоджував.

Позивач вважає, що відмова у виплаті орендної плати носить систематичний характер, тому він змушений звернутись в суд за захистом свого порушеного права як власника і орендодавця земельної ділянки.

Просив суд стягнути з ПСП «Глорія» на його користь 2 325,57 грн. - суму невиплаченої орендної плати за 2014 рік, розірвати договір оренди земельної ділянки та стягнути з ПСП «Глорія» на його користь понесені судові витрати.

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 6 травня 2015 року позов задоволено.

Розірвано договір оренди землі укладений 7 червня 2008 р. між ОСОБА_7 та ПСП «Глорія» с. Кривчунка, Жашківського району, Черкаської області на земельну ділянку площею 2.0000 га (кадастровий № НОМЕР_3) терміном на десять років, зареєстрований в Жашківському районному відділі Черкаської регіональної філії Державною підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» - 1 жовтня 2008 р. за № 87.

Зобов'язано Реєстраційну службу Жашківського районного управління юстиції у Черкаській області скасувати реєстрацію вищевказаного договору оренди.

Повернуто ОСОБА_6, як законному власнику, належну йому земельну ділянку (пай) площею 2.0000 га на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ІНФОРМАЦІЯ_2, виданого державним нотаріусом Тетіївської державної нотаріальної контори Бурлаченко О.Г. 19 березня 2015 р.

Стягнуто з ПСП «Глорія» с. Кривчунка, Жашківського району, Черкаської області () на користь ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) орендну плату за 2014 рік в сумі 2 325 (дві тисячі гриста двадцять п'ять) гривень 57 копійок та судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ПСП «Глорія» подала апеляційну скаргу в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, вказувала, що орендар протягом 2008-2013 років належним чином виконував умови договору, своєчасно та в установленому розмірі виплачував орендну плату. Не дивлячись на те, що орендодавець з вимогою про зміну орендної плати не звертався, ПСП «Глорія» збільшило розмір орендної плати та виплатило: у 2008 році 851,42 грн., що складає 2,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; у 2009 році - 980,92 грн., що складає 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; у 2010 році - 1 038,71 грн., що складає 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; у 2011 році - 1 558,07 грн., що складає 4,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; у 2012 році - 1 823,98 грн., що складає 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; у 2013 році - 1 823,98 грн., що складає 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; у 2014 році - 2 735,37 грн., що складає 4,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року орендодавець по договору померла.

У 2014 році орендна плата по оскаржуваному договору була нарахована, але орендодавець та спадкоємці у 2014 році не зверталися до підприємства за отриманням орендної плати.

Як вказано у самому рішенні суду, що позивач у березні 2015 року звертався до підприємства та повідомив останнього, що є спадкоємцем по договору. Отож підприємство у 2014 році не могло знати коло спадкоємців по даній земельні ділянці та не могло у 2014 році виплатити оренду плату спадкоємцеві, який у 2015 році отримав свідоцтво про спадщину та тим більше, що у 2014 році ніхто не повідомив підприємство про те, що позивач відкрив спадщину.

Свідоцтво про право на спадщину за законом позивач ОСОБА_6 отримав 19 березня 2015 р., до 1 січня 2013 р. основним документом, який посвідчував права на землю був державний акт на право власності на земельну ділянку.

З 1 січня 2013 р., нова редакція Закону України «Про державну реєстрацію речових прав не нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що право власності, серед іншого, на земельні ділянки посвідчує свідоцтво про право власності на нерухоме майно, головним завданням якого є підтвердження виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав па нерухоме майно.

В пункті 39 оскаржуваного договору зазначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Така ж норма закріплена ст. 32 ЗУ «Про оренду землі».

ПСП «Глорія», розглянувши заяву ОСОБА_6 від 10 березня 2015 р., попросило надати підтверджуючі документи права власності на земельну ділянку та зазначило, що за земельну ділянку нарахована орендна плата в розмірі 2 325,57 грн.

20 березня 2015 р. позивач надав документи, про прийняття ним спадщини та йому було запропоновано отримати орендну плату, на що він відмовився.

Підприємство ніяким чином не перешкоджає позивачу отримати орендну плату від якої він відмовляється. Тому 27 квітня 2015 р. орендна плата була сплачена позивачу через поштовий переказ.

Позивач навмисно в односторонньому порядку відмовлявся отримати орендну плату з тим, щоб в подальшому у нього виникла підстава розірвати договір оренди землі з підстав не виконання відповідачем договору оренди у частині сплати орендної плати.

Також в апеляційній скарзі зазначалось, що при вирішені справи по суті суд залишив поза увагою положення п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України де зазначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. За змістом зазначених норм договір оренди землі можливо розірвати лише в разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання (постанова Верховного Суду України від 12 грудня 2012 р. у справі № 6-146цс12), яка згідно із ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Зокрема, Верховний суд зробив висновок про можливість розірвання договору оренди землі лише в разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору у цій частині не с підставою для його розірвання. Враховуючи викладені правові позиції та аналізуючи підстави для можливого розірвання договору оренди у випадку не виконання або не належного виконання орендатором своїх обов'язків у частині сплати орендної плати необхідно встановити та зафіксувати систематичну несплату орендної плати.

Заслухавши суддю-доповідача, представників ПСП «Глорія», які підтримали апеляційну скаргу, заперечення проти доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 та його представника, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду повинно бути скасоване з ухваленням по справі нового рішення про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги про розірвання договору оренди земельної ділянки від 7 червня 2008 р., укладеного між ОСОБА_7 та ПСП «Глорія», суд виходив з того, відповідач не виконав належним чином зобов'язання, передбачені договором оренди і у встановлений строк - до 15 грудня кожного року, орендну плату за 2014 рік не виплатив, а здійснив перерахунок орендної плати поштовим переказом 27 квітня 2015 р. лише після звернення позивача ОСОБА_6 з позовом до суду - 21 квітня 2015 р., що є підставою для розірвання договору оренди та стягнення орендної плати.

Однак, колегія суддів з висновками суду в повній мірі погодитися не може.

Згідно із ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 вказаного закону, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Пунктами 10, 11 договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації, орендна плата вноситься до 15 грудня кожного року.

Договором оренди (п. 9) визначено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: щорічно в грошовій або натуральній формі, що становить 709 грн. 52 коп.

Згідно із п. 37 договору оренди дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором.

У порушення ст. ст. 213, 214 ЦПК України, суд першої інстанції на зазначене положення закону уваги не звернув; не з'ясував, чи є несплата орендної плати за 2014 рік систематичною, та дійшов помилкового висновку про розірвання договору оренди.

Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Так, відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що розірвання договору оренди землі можливе лише у разі систематичної несплати орендної плати. Одноразове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року № 6-146цс12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Судом в ході розгляду справи було встановлено, що 7 червня 2008 р. між ОСОБА_7 та ПСП «Глорія» було укладено договір оренди земельної ділянки (паю), розміром 2,0000 умовних кадастрових гектарів, на строк до 1 січня 2018 р.

Після смерті ОСОБА_7 вказану земельну ділянку успадкував позивач, про що свідчить видане йому свідоцтво про право на спадщину за законом від 19 березня 2015 р., серія ІНФОРМАЦІЯ_2.

10 березня 2015 р. ОСОБА_6 звертався до ПСП «Глорія» із заявою, в якій повідомив, що він являється спадкоємцем земельної ділянки (паю), яка належала ОСОБА_7 і в подальшому має намір використовувати дану земельну ділянку особисто для ведення селянського господарства.

Відповідно до листа - відповіді від 19 березня 2015 р., надісланого директором ПСП «Глорія» ОСОБА_9, вбачається, що орендна плата за 2014 рік нарахована в сумі 2 325,57 грн., що підтверджено пред'явленою в судовому засіданні представником ПСП «Глорія» копією квитанції про поштовий переказ коштів, в сумі 2 325,57 грн., які були перераховані 27 квітня 2015 року па ім'я - ОСОБА_6

Представник ПСП «Глорія» в апеляційній скарзі зазначав, що підприємство ніяким чином не перешкоджало позивачу отримати орендну плату від якої він відмовлявся.

27 квітня 2015 року орендна плата була сплачена позивачу через поштовий переказ.

Тому колегія суддів приходить до висновку, що невиплата орендної плати за 2014 рік не є порушенням відповідачем умов договору по оплаті орендної плати, в зв'язку з тим, що ПСП «Глорія» нарахувало ОСОБА_6 орендну плату після того, як позивач надав підприємству правовстановлюючі документи на спадщину, в зв'язку з чим вина відповідача в несвоєчасній виплаті орендної плати відсутня.

Крім того, стягуючи орендну плату за 2014 рік, суд належним чином не з'ясував чи було на момент постановлення рішення сплачено позивачу оренду плату за 2014 рік, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується сторонами, 27 квітня 2015 р. ПСП «Глорія» перерахувало поштовим переказом на ім'я ОСОБА_6 орендну плату за 2014 рік в розмірі 2 325,57 грн.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що затримка сплати орендної плати на зазначений період не є підставою для розірвання договору оренди землі, оскільки не свідчить про систематичне порушення умов договору в частині несплати орендної плати.

Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Глорія» задовольнити, рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 6 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Глорія» про стягнення заборгованості з виплати орендної плати та розірвання договору оренди землі скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_6 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Глорія» про стягнення заборгованості з виплати орендної плати та розірвання договору оренди землі відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :