Справа № 438/110/15 Головуючий у 1 інстанції: Слиш А.Т.
Провадження № 22-ц/783/4572/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Курій Н.М.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

за секретаря Куцика І.Б.,

з участю ОСОБА_2,

представника ПАТ «Львівобленерго» - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориславського міського суду Львівської області від 15 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» про відшкодування завданої майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 15 травня 2015 року у задоволенні вищезазначеного позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, на основі неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Апелянт зазначає, що 10 листопада 2014 року відповідачем неправомірно було відключено енергопостачання будинку, оскільки заборгованість за електроенергію утворилась внаслідок того, що працівники енергомережі їй дописали після встановлення лічильника зайві кіловати.

Апелянт стверджує, що лічильник зняли з показами 3400 кВт., за що вона і підписалася, а квитанція на оплату прийшла з показами 3480 кВт.

Апелянт зазначає, що вона сплатила за реальну спожиту нею електроенергію, а за те, що їй дописали працівники електромережі вона платити не буде.

Апелянт також стверджує, що 13 січня 2015 року їй без жодних причин знову відключили електропостачання, внаслідок чого в неї не було електропостачання до 6 березня 2015 року, однак, суд першої інстанції не взяв це до уваги.

Апелянт звертає увагу на те, що суд в рішенні зазначив, що вона 10 жовтня 2014 року отримала повідомлення про відключення енергопостачання, але жодного повідомлення вона не отримувала і підпис на повідомленні не її підпис і не підпис її доньки.

Апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити з таких підстав.

Відповідно до статті 213 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 10, 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Матеріалами справи встановлено, що житловий будинок № 5 на вул.Грушевського в м.Бориславі належить на праві власності позивачці ОСОБА_2, та в будинку також зареєстрована і проживає ОСОБА_4. Позивачі є споживачами електричної енергії відповідно до договору про користування електричною енергією, укладеного між позивачем ОСОБА_4 (Терлецькою) та відповідачем ВАТ «Львівобленерго» в особі Бориславського РЕМ електромереж ВАТ «Львівобленерго» 21.02.1997 року.

Відповідно до умов цього договору, енергопостачальник бере на себе зобов'язання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах з гарантійним рівнем надійності, а споживач зобовязується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором.

Як встановлено матеріалами справи і вбачається із квитанції на оплату за спожиту електроенергію, станом на жовтень 2014 року за будинком позивачів існувала заборгованість з оплати за спожиту електричну енергію в серпні-вересні 2014 року в сумі 126 грн. 92 коп. (а.с.6) та з урахуванням спожитої електроенергії в біжучому місяці до оплати належала сума 190 грн. 38 коп., у звязку з чим 10.11.2014 року позивачам було вручено під розписку повідомлення про необхідність сплатити існуючий борг та попереджено, що у випадку його несплати подача електричної енергії до будинку буде припинена (а.с.38). Матеріалами справи також встановлено, і це підтверджується квитанцією про оплату заборгованості за спожиту електричну енергію, така проведена позивачами не у повному розмірі та не сплачено вартість робіт щодо відновлення електропостачання, тому відповідачем подача електроенергії до будинку позивачів не була відновлена. Проте, як встановлено матеріалами справи і визнається сторонами, при проведенні ремонту електромережі в районі проживання позивачів, працівниками, які проводили такий ремонт, на прохання позивачки помилково було відновлено подачу електричної енергії до її будинку. При виявленні цього факту 13.01.2015 року подача електроенергії до будинку була припинена і підставою цього була наявність заборгованості станом на час відключення будинку від електропостачання та попередження про необхідність таку сплатити від 10.11.2014 року.

Згідно зі ст.27 Закону України «Про електроенергетику», відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику визначає, що правопорушенняи в електроенергетиці, є зокрема: крадіжка електричної енергії; самовільне підключення до обєктів електроенергетики; споживання енергії без приладу обліку та порушення правил користування енергією.

Відповідно до п.27 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року «Про затвердження «Правил користування електричною енергією для населення» та п.36 «Правил користування електричною енергією для населення», у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10-ти днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, енергопостачальник після отримання споживачем попередження про необхідність здійснити оплату за використану електроенергію, має право відключити споживача від електричної мережі. Відновлення електропостачання споживача здійснюється протягом 3 днів у містах та 7 днів у сільській місцевості після усунення порушень і оплати споживачем заборгованості, витрат на повторне підключення та збитків, завданих електропостачальнику.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відключення будинку позивачів від електромережі та припинення постачання електричної енергії проведено відповідачем з дотриманням умов договору та у відповідності до вимог діючого законодавства, а відтак, відсутні правові підстави для визнання неправомірними їх дій щодо припинення подачі електричної енергії та відшкодування майнової і моральної шкоди.

Рішення суду відповідає матеріалам справи, доказам та вимогам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, п.1 ч.1 ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 15 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Курій Н.М.

Судді: Крайник Н.П.

ОСОБА_5