Провадження № 22-ц/784/2156/15 Головуючий першої інстанції: Кузьменко В.В.
Категорія: 27 Суддя-доповідач апеляційного суду: Базовкіна Т.М.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 вересня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М..,

суддів: Кушнірової Т.Б.,

Темнікової В.І.,

при секретарі судового засідання: Горенко Ю.В.,

без участі осіб, які беруть участь у справі і налженим чином були повідомлені прочас та місце судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 квітня 2015 року за позовом публічного акціонерного товариства «Перший українській міжнародний банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 р. публічне акціонерне товариство «Перший українській міжнародний банк» (далі - ПАТ «ПУМБ») звернулося з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що 28 березня 2008 р. між закритим акціонерним товариством «Перший українській міжнародний банк» (далі - Банк), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Перший українській міжнародний банк», та ОСОБА_3 (позичальник) укладено кредитний договір № 6260512 (далі - Договір), за умовами якого позичальник отримав 42 000 доларів США кредитних коштів на строк до 28 березня 2028 р. за умови його повернення частинами та сплати 13,49% річних за користування кредитними коштами.

Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що ОСОБА_3 виконував свої зобов'язання за Договором неналежним чином, а з 27 грудня 2010 р. припинив виконання взятих на себе зобов'язань, внаслідок чого заборгованість за договором станом на 14 грудня 2014 р. складає 63 730,07 доларів США, з яких: 41 575,43 доларів США - заборгованість за кредитом, 22 154,64 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, Банк просив суд стягнути вказану заборгованість та сплачений судовий збір з відповідача.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 квітня 2015 р. позов Банка задоволено частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь Банку 56 758,51 доларів США заборгованості за кредитним договором, що еквівалентно 1 167 522 грн. 55 коп., та 3 654 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує на те, що висновок суду про не відповідає вимогам діючого законодавства і просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог до нього.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та ухваливши про розгляд справи у відсутність осіб, які беруть участь у справі і були повідомлені про час та місце судового засідання та відхиливши клопотання відповідача про відкладення судового засідання через неповажність наведених у ньому причин неявки, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 28 березня 2008 р. між закритим акціонерним товариством «Перший українській міжнародний банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Перший українській міжнародний банк», та ОСОБА_3 (позичальник) укладено кредитний договір № 6260512 (далі - Договір), за умовами якого позичальник отримав 42 000 доларів США кредитних коштів на строк до 28 березня 2028 р. за умови його повернення частинами та сплати 13,49% річних за користування кредитними коштами.

Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що ОСОБА_3 виконував свої зобов'язання за Договором неналежним чином, а з 27 грудня 2010 р. припинив виконання взятих на себе зобов'язань, внаслідок чого заборгованість за договором станом на 14 грудня 2014 р. складає 63 730,07 доларів США, з яких: 41 575,43 доларів США - заборгованість за кредитом, 22 154,64 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом,

Розмір та розрахунок цієї заборгованості відповідачем не оспорюється.

Вирішуючи спір, суд вважав, що у зв'язку із заявою відповідача про застосування наслідків пропуску позовної давності позивачем є підстави для часткового задоволення позову і стягнення заборгованості в межах строку позовної давності в сумі 56 758,51 доларів США.

Однак, з таким висновком суду повністю погодитись не можна.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Згідно умов Договору (зокрема, графіку, який є Додатком № 1 до Договору) сторонами встановлено строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів - 28 числа кожного місяця шляхом внесення на погашення кредиту та процентів коштів в розмірі 506,80 доларів США.

Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

ОСОБА_3 не виконував належним чином обов'язки зі щомісячного погашення кредиту з 28 березня 2009 р. та відсотків за користування кредитом - з 27 січня 2011 р.

В той же час пунктом 3.5.7 Договору сторони передбачили, що Банк набуває право вимагати від позичальника дострокового повернення всього кредиту або частини кредиту разом із розрахованими процентами, а позичальник, відповідно, зобов'язаний виконати таку вимогу Банку у випадку, зокрема, затримання сплати частини кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом порівняно з умовами цього Договору на один календарний місяць перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків, несплати позичальником більше однієї виплати за цим Договором, яка перевищує п'ять відсотків від суми кредиту.

Згідно п. 3.5.8 Договору зазначену у пункті 3.5.7 вимогу про дострокове повернення кредиту разом зі сплатою процентів за користування кредитом позичальник зобов'язаний виконати в строк не пізніше 30 календарних днів з дня її отримання. Якщо протягом вказаного строку позичальник усуне порушення умов цього Договору, яке є підставою для направлення Банком зазначеної вимоги, така вимога Банку втрачає чинність. Зі спливом встановленого цим пунктом строку виконання вимоги Банку останній набуває право розпочати стягнення суми заборгованості за цим договором в судовому порядку та звернути стягнення на майно, передане Банку в забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим Договором в порядку, визначеному відповідними договорами забезпечення та чинним законодавством, з метою задоволення вимоги Банку про дострокове повернення кредиту разом із нарахованими процентами та пенею.

23 лютого 2010 р. ОСОБА_3 Банком була направлена вимога про дострокове повернення всієї суми кредиту та процентів за користування кредитом.

ОСОБА_3 отримав дану вимогу 01 березня 2010 р.

Таким чином, позивач скористався визначеним Договором правом на підставі положень пунктів 3.5.7, 3.5.8 Договору щодо дострокового повернення кредиту, внаслідок чого було змінено умови договору щодо повернення кредиту частинами і строк виконання обов'язку з повернення кредиту в повному обсязі та відсотків з урахуванням вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України вважається таким, що настав через тридцять календарних днів з дня отримання позичальником письмової вимоги, тобто - 01 квітня 2010 р.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідач по справі - ОСОБА_3 22 квітня 2015 р. подав до суду заяву про сплив позовної давності та застосування наслідків спливу позовної давності (а.с. 47-48).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку та у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ст. 264 ЦК України).

Аналізуючи норми ст. ст. 261, 530, 631 ЦК України слід дійти висновку про те, що у разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом всього часу - до закінчення строку виконання останнього зобов'язання вправі був стягувати несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом щомісячні платежі (з процентами) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. В такому випадку, перебіг позовної давності буде починатись в залежності від закінчення строку сплати кожного із щомісячних платежів. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України по справі № 6-116цс13 від 06 листопада 2013 р. і є обов'язковою для застосування в силу ст. 360-7 ЦПК України.

З урахуванням викладених вимог закону та обставин справи, а саме: зміни умов договору щодо порядку повернення кредиту та процентів зі щомісячними платежами, внаслідок чого строк остаточного виконання зобов'язань позичальника настав 01 квітня 2010 р., позовна давність для звернення з позовними вимогами щодо стягнення неповернутого кредиту (41 575,43 доларів США), яка переривалась здійсненням відповідачем оплат з метою погашення заборгованості по Договору, останній з яких було здійснено 27 грудня 2010 р., закінчилась 28 грудня 2013 р., тоді як до суду ПАТ «ПУМБ» з позовом звернулося лише 18 грудня 2014 р., тобто з пропуском визначеного законом строку звернення до суду за захистом своїх прав.

Що стосується позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом, то доводи апеляційної скарги щодо спливу позовної давності й до цих вимог є помилковими, оскільки обов'язок сплачувати проценти за користування кредитом - це складова основного зобов'язання за кредитним договором, воно не є додатковим, а тому правила ст. 266 ЦК України не підлягають застосуванню.

Відповідно до п. 3.1.2 Договору проценти за користування кредитом нараховуються з дня надання кредиту по день повного погашення заборгованості за кредитом, а тому у зв'язку з неповерненням суми кредиту позивач має підстави для нарахування й отримання процентів за користування кредитними коштами, але в межах визначеної законом позовної давності - 3 роки (ст. 257 ЦК України).

Розмір відсотків за період з 28 грудня 2011 р. по 14 грудня 2014 р. (за 1083 дня) становить 16 872,31 доларів США (13,49% : 360 х 1083 х 41 575,43 доларів США).

Виходячи з викладеного позовні вимоги є доведеними, але частина позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитом за період часу до 28 грудня 2011 р. не підлягає задоволенню внаслідок пропуску позовної давності, у зв'язку з чим в силу п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду слід скасувати, ухвалити нове про часткове задоволення позову.

Одночасно в силу вимог ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог підлягає стягненню з відповідачки й судовий збір, що становить 1 086 грн. 21 коп.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 квітня 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства «Перший українській міжнародний банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Перший українській міжнародний банк» 16 872 (шістнадцять тисяч вісімсот сімдесят два) долара США 31 цент США, заборгованості за процентами за користування кредитом за кредитним договором № 6260512, укладеним 28 березня 2008 року між закритим акціонерним товариством «Перший українській міжнародний банк» ОСОБА_3, а також 1 086 (тисячу вісімдесят шість) грн. 21 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: