Справа № 305/354/15-ц
Провадження по справі 2/305/300/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2015 року. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої - судді Бліщ О.Б.

секретаря - Вербещук В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Рахівського районного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту по аліментах,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відділу державної виконавчої служби Рахівського районного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту по аліментах.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відділом ДВС Рахівського РУЮ було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-207 виданого 20.01.2009 року Рахівським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1/3 частини аліментів на утримання двох дітей. 04.02.2009 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та присвоєно №ВП 11233684. 17.05.2012 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, у зв"язку із заборгованістю по сплаті аліментів та з метою збереження майна, що підлягає опису та арешту. Даною постановою, було накладено арешт на все майно, що належить йому - боржнику ОСОБА_1. На підставі вище вказаної постанови, арешт нерухомого майна був зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчужень об"єктів нерухомого майна за №36062369 від 17.05.2012 року. 13.01.2014 року стягувачка, ОСОБА_2 звернулася до відділу ДВС Рахівського РУЮ в Закарпатській області з заявою, в якій повідомляє, що заборгованість по аліментах в сумі 33324,40 гривень від нього отримала на руки та станом на 13.01.2014 року заборгованість за ним не числиться. Також в даній заяві вона повідомила, що просить завершити виконавче провадження № 11233684 з примусового виконання виконавчого листа №2-207 виданого 20.01.2009 року Рахівським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1/3 частини аліментів на утримання двох дітей та повернути даний виконавчий документ їй на руки. 28.01.2014 року у відповідності до п.1 ч.1 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження" державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві. Однак, незважаючи на погашення ним заборгованості та завершення виконавчого провадження, арешт з майна знято не було, що на даний час створює йому перешкоди в оформленні спадщини на спадове майно яке залишилося після смерті його батька, оскільки заборона поширюється на все нерухоме майно. На підставі наведеного просив зняти арешт з майна що належить йому - боржнику ОСОБА_1, який був накладений на підставі постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, №ЄДРВП - 11233684.

Позивач, ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився, однак надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує з підстав, наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача, відділу державної виконавчої служби Рахівського районного управління юстиції у Закарпатській області в судове засідання не з"явився, однак начальник відділу, Тулайдан Д.Д. надіслав клопотання, в якому просив розглянути справу без участі представника відділу ДВС Рахівського РУЮ. Одночасно повідомляє, що станом на 27.02.2015 року у відділі відсутнє відкрите виконавче провадження щодо ОСОБА_1, оскільки 28.01.2014 року, керуючись п.1 ч.1 ст. 47 та ст. 50 ЗУ "Про виконавче провадження" державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві. Клопотання та відводи по розгляду справи відсутні, рішення по справі винести на розгляд суду.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

За вимогами ч.3 ст.10 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст.11 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60 Цивільно-процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

На підставі ст.57 Цивільно-процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії ВП №11233684 від 17.05.2012 року, державним виконавцем відділу ДВС Рахівського РУЮ, Тафічук Г.Ю. на підставі виконавчого листа 2-207 виданого 20.01.2009 року Рахівським районним судом Закарпатської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей у розмірі 1/3 частини доходу, накладено арешт на все майно, що належить позивачу ОСОБА_1, мешканцю АДРЕСА_1 та заборонено останньому здійснювати відчуження будь-якого майна, яке йому належить.

Судом також встановлено, що внаслідок виникнення у позивача заборгованості по аліментах, відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого та нерухомого майна державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рахівського районного управління юстиції, внесено реєстраційний запис, параметрами якого, є публічне обтяження, тип обтяження арешт нерухомого майна позивача. Підставою обтяження, є постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження.

На теперішній час, відповідно до заяви стягувачки за виконавчим листом №2-207 від 20.01.2009 року, ОСОБА_2 заборгованість по сплаті аліментів у позивача ОСОБА_1 відсутня, тому позивач вважає за необхідне звернутись до суду з позовом про зняття арешту з його майна, так як внаслідок арешту майна він не має можливості розпоряджатися ним на власний розсуд, що порушує його право власності.

28.01.2014 року у відповідності до п.1 ч.1 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження" державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві.

З листа відділу ДВС Рахівського РУЮ №06-47/1409 від 27.02 2015 року вбачається відсутність необхідності збереження арешту на майно і необхідності зняття всіх застережень (відчужень) з вказаного нерухомого майна та необхідності звернення до суду для вирішення цього питання.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст. 15 ЦК України).

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження у суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч.5 ст. 60 ЗУ "Про виконавче провадження" у випадку незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне усунути порушення у володінні, користуванні та розпорядженні позивачем нерухомим майном, яке є його приватною власністю, шляхом зняття арешту з цього майна.

Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося.

На підставі наведеного, ст.ст. 10, 58, 60, 88, 212, 213, 223 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зняти арешт з майна, що належить боржнику ОСОБА_1, мешканцю АДРЕСА_1, Рахівського району Закарпатської області, який був накладений на підставі постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, №ЄДРВП - 11233684.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча: Бліщ О.Б.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Бліщ О.Б.