Справа №461/5968/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2015 року Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Фролової Л.Д.,

при секретарі Думичі Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Львова цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного 21 березня 2007 року договору № 32/07 між позивачем і відповідачем ОСОБА_2, остання отримала кредит у розмірі 20000 доларів США з обовязком сплати відсотків річних у розмірі 14%, на строк до 21 березня 2012 року.

Відповідач скористалася кредитними коштами, проте зобовязання за договором належним чином не виконала. Станом на 20 травня 2015 року має заборгованість у загальній сумі 201038,79 грн., що складається з суми кредиту 8058,91 доларів США, відсотків 2,73 доларів США, неустойки 19311,74 грн. Просить суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитом та понесені судові витрати.

Представник позивача за довіреністю (а.с.37) ОСОБА_3 у судове засідання не зявився. Надав заяву, в якій зазначив, що справу просить розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.36).

Відповідач у судове засідання не прибула, хоча повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи (а.с.35). Заперечень проти позову, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Тому, за згодою представника позивача, у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

21 березня 2007 року між ВАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1», правонаступником якого є позивач, та відповідачем був укладений кредитний договір № 32/07, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала у кредит грошові кошти у сумі 20000 доларів США з обовязком сплати відсотків річних у розмірі 14%, на строк до 21 березня 2012 року (а.с.4-10).

Відповідач скористалася кредитними коштами, але свої зобовязання за договором виконала не у повному обсязі. Відповідно до розрахунку суми боргу за кредитом, наданого позивачем, борг ОСОБА_2 станом на 20 травня 2015 року склав: за тілом кредиту 8058,91 доларів США, сума нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом 2,73 долари США грн., неустойка 19311,74 грн., всього з урахуванням еквіваленту за офіційним курсом НБУ 201038,79 грн. (а.с.11-13).

Згідно з положеннями ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобовязанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобовязання, згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди.

За приписами ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Кредитним договором між банком та позичальником чітко визначені умови відповідальності за повне або часткове невиконання сторонами умов договору.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем фактично було укладено кредитний договір, згідно з яким банк надав клієнту грошові кошти у кредит. Відповідач скористалася кредитними коштами, але свої зобовязання за договором виконала не у повному обсязі. Загальна сума боргу ОСОБА_2 складає 201038,79 грн. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що відповідач грубо порушила умови договору, тому з останньої на користь банку слід стягнути заборгованість у визначеному розмірі.

У звязку з тим, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» відповідно до норм Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, суму витрат згідно зі ст. 88 ЦПК України у розмірі 2010,39 грн. необхідно покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 209, 212- 215, 223, 224 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1», - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» () суму боргу за кредитним договором № 32/07 від 21 березня 2007 року у розмірі 201038 (двісті одна тисяча тридцять вісім) грн. 79 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 2010 (дві тисячі десять) грн. 39 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Л.Д. Фролова