АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/49/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Юзюка О.М.,

суддів: Ярмолюка О.І., Власенка О.В.,

при секретарі: Кошельнику В.М.,

з участю: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу №22-ц/792/49/15 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Хмельницького національного університету, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про поновлення умов праці, що існували до порушення трудових прав, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсації за час вимушеного прогулу, визнання незаконними та скасування наказів про переведення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, звільнення та встановлення факту, що має юридичне значення.

Заслухавши доповідача, осіб, які зявились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернулась в суд з означеним позовом про визнання незаконними та скасування наказу ХНУ від 01.09.2011 року про переведення її на посаду доцента кафедри УПЕП у звязку з обранням за конкурсом від 22.10.2010 року за контрактом, наказу від 02.10.2008 року про переведення її на посаду старшого викладача кафедри УПЕП з 01.10.2008 року до заміщення цієї посади за конкурсом, наказу від 22.08.2013 року про звільнення її з 01.09.2013 року з посади доцента кафедри УПЕП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпПУ також просила визнати незаконними та скасувати накази про притягнення її до дисциплінарної відповідальності у формі догани, а саме: наказ №5-кв від 04.03.2013 року; №213-кв від 16.12.2011 року; №160-кв від 16.06.2011 року; №120-кв від 04.05.2011 року, визнати незаконними дії, що виразились в зміні істотних умов праці, що погіршували становище працівника: положення тарифного розряду за Єдиною тарифною сіткою з

______________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_5 Категорія №53,54,55

Доповідач Юзюк О.М.

19 до 17 та пониження зарплати на 14% з 01.10.2011 року, обмеження права на здобуття вченого звання доцента в період з 01.10.2008 року по 01.09.2012 року, пониження тарифного розряду за Єдиною тарифною сіткою з 19 до 17 та пониження зарплати на 33% з 01.10.2008 року, визнати незаконними дії, що виразились у відмові від юридичного оформлення трудового договору у звязку з обранням її за конкурсом від 21.10.2010 року, зміну правового статусу трудового договору з п. 1 ст. 23 КЗпПУ на п. 3 цієї ж статті з 01.09.2011 року, встановити факт незаконного залучення її до примусової праці за період з 01.10.2008 року до 21.10.2010 року, що виразились у формі переведення на нижче оплачувану роботу під впливом обману та встановлення умов праці, що погіршували становище працівника у порівнянні з законодавством України, зобовязати поновити її на посаді доцента кафедри управління персоналом економіки праці ХНУ, нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.09.2013 року по день поновлення на роботі, вказувала, що її незаконно звільнили з роботи, на неї незаконно накладали дисциплінарні стягнення у вигляді догани, незаконно переводили на нижче оплачувану роботу, понижували зарплату, незаконно залучали до примусової праці.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 28 жовтня 2014 року позовну заяву залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення незаконним та необґрунтованим через неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи. Просить рішення скасувати та визнати поважними причини пропуску строку на звернення до суду із захистом порушеного права і задовольнити позов.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1)неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи;

2)недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3)невідповідність висновків суду обставинам справи;

4)порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення міськрайсуду підлягає частковому скасуванню з ухваленням іншого рішення про відмову в задоволенні позовних вимог по суті у звязку з їх недоведеністю, виходячи з наступних мотивів і висновків.

Наказ №50к (а. с. 175, 176 т. 1) від 02.10.2008 року про переведення ОСОБА_1 на посаду ст. викладача з 01.10.2008 року та наказ №64к від 01.09.2011 року про її ж переведення на посаду доцента визнані незаконними бути не можуть, так як це вчинялось по письмових заявах позивачки та за її ж згодою та вільним волевиявленням.

У 2008 році вона зверталась до адміністрації ХНУ з письмовою заявою про переведення її на посаду ст. викладача до заміщення посади за конкурсом, так як нею не було підтверджено у встановленому законодавством порядку звання доцента і ця обставини ґрунтується на матеріалах справи (а. с. 72-74, 175, 176 т.1).

У 2010 році був оголошений конкурс і ОСОБА_1 зверталась до адміністрації ХНУ про переведення її на посаду доцента у звязку з чим її й було переведено.

По цих причинах ОСОБА_1 виплачувалась відповідна зарплата та незаконного пониження розміру оплати праці не допускалось.

1 вересня 2011 року з ОСОБА_1 був укладений контракт у якому було передбачено, що якщо вона на протязі двох років підтвердить вчене звання доцента, та контракт діятиме до 31.08.2016 року. Однак вона не підтвердила це звання, тому контракт був припинений із звільненням з роботи по закінченню терміну його дії (а. с. 122-123 т. 1).

Незаконного залучення до праці ОСОБА_1 не було, тому і ці її твердження є безпідставними. Вона виконувала роботу і займала посаду відповідно отриманій освіті і трудового договору.

Щодо скасування наказу №5кв від 04.03.2013 року про накладення стягнення в вигляді догани, позивачка свої вимоги не довела, так як нею не надано належних доказів про необхідність її догляду за сином.

Лікарняний лист для ОСОБА_1 не виписувавсь у звязку з доглядом за хворим сином, який отримав опіки від нещасного випадку. Її посилання на те, що 06.02.2012 року були повідомленні декан ОСОБА_6 та зав. кафедрою ОСОБА_7 не є підтвердженням того, що адміністрація дозволила позивачці не виходити на роботу 12 і 13 лютого 2012 року. Крім того, у ці дні для виконання роботи ОСОБА_1, як викладача учбового закладу, адміністрацією не були залучені інші викладачі.

Стосовно вимог про скасування наказів №№213кв, 160кв, 120кв про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивачка пропустила тримісячний строк встановлений ч. 1 ст. 233 КЗпП, тому в цій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Так, щодо законності наказу №213кв (а. с. 182 т. 1) від 16.12.2011 року відповідачем не надано суду доказів відсутності трудового перенавантаження позивачки про яке вона стверджувала як про поважну причину того, чому нею були порушені терміни перевірки контрольних робіт.

Наказ №120кв від 04.05.2011 року та наказ №160кв від 16.06.2011 року були видані всупереч вимог ст. 148 КЗпП, у строк понад один місяць з дня виявлення проступку (а. с. 180 т. 1).

Крім того, у наказі №160кв (а. с. 181 т. 1) ОСОБА_1 інкримінується відсутність на роботі 11.03.2011 року, хоча за відсутність на роботі 11.03.2011 року вона була вже покарана шляхом накладення догани наказом №120кв від 04.05.2011 року.

Також частково за дні, які зазначені як прогули в цих двох наказах, має місце відмітка про вихід на роботу у табелях обліку робочого часу (а. с. 25, 26, 36-45 т. 2).

Оскільки позивачка пропустила без поважних причин встановлений ч. 1 ст. 233 КЗпП України тримісячний строк для звернення до суду за захистом своїх прав, у вимогах позовної заяви про скасування наказів №№213кв, 120кв, 160кв про притягнення її до дисциплінарної відповідальності слід відмовити.

Посилання в апеляційній скарзі на психологічні вади як на поважність причини пропуску строку, суд до уваги не приймає, так як висновком судово-психіатричної експертизи по даній справі встановлено, що позивачка виявляла та виявляє астеро-невротичний розлад і за станом свого здоровя (психолого-психіатричного стану) могла звернутись до суду за захистом своїх прав та вчинити їх захист у період з 09.03.2011 по 31.08.2013 р. та з 01.09.2013 по 01.12.2014 р.

Колегія суддів не може повністю погодитись із мотивом міськрайсуду про відмову в задоволенні усіх позовних вимог заявника через пропуск строку (ст. 233 КЗпП) на звернення до суду у звязку з тим, що така відмова в позові можлива лише до обґрунтованих вимог, тобто таких які при вчасному зверненні особи в суд, можливо було б, у звязку з встановленням факту порушення закону підтвердженого доказами, задоволити. Стосовно необґрунтованих вимог необхідно відмовити по суті за їх недоведеністю.

Тому апеляційна скарга задовольняється частково а рішення підлягає не повному скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28 жовтня 2014 року в частині відмови ОСОБА_1 в задоволенні позову у звязку з пропуском строку на звернення до суду стосовно визнання незаконним і скасування наказу №64-к від 01.09.2011 року та наказу №50-к від 02.10.2008 року про переведення її на роботу, наказу №61-к від 22.08.2013 року про звільнення її з роботи; наказу №5-к від 04.03.2013 року про накладення догани; щодо відмови в задоволенні позовних вимог про пониження тарифного розряду за Єдиною тарифною сіткою та заробітної плати, обмеження права на здобуття вченого звання доцента з 01.10.2008 року по 01.09.2012 року, пониження тарифного розряду за Єдиною тарифною сіткою та заробітної плати з 01.10.2008 року; стосовно зміни статусу трудового договору з 01.09.2011 року, щодо встановлення факту незаконного залучення до праці з 01.10.2008 року по 21.10.2010 року, з 22.10.2010 року по 31.08.2011 року, з 01.09.2011 року по 31.08.2013 року скасувати і ухвалити щодо цих позовних вимог нове рішення яким у задоволенні вищевикладених вимог ОСОБА_1 відмовити.

У решті рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28 жовтня 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.М. Юзюк