Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 22-ц/778/4012/15 Суддя-доповідач Дзярук М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.,

Суддів: Дзярука М.П.,

Трофимової Д.А.,

При секретарі Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Відділу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції, Кредитної спілки «Перше кредитне товариство», Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, уточненим в ході судового розгляду, до ОСОБА_4, ВДВС Мелітопольського міськрайонного управління юстиції, КС «Перше кредитне товариство», ПАТ «МетаБанк» про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту.

В позові зазначав, що у жовтні 2014 року він звернувся до Реєстраційної служби Мелітопольського МУЮ Запорізької області з заявою про державну реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1, який був придбаний ним на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу від 11 червня 2008 року, укладеного з ОСОБА_4 В реєстрації права власності йому було відмовлено з причини державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, яка була проведена на підставі виконавчих документів Мелітопольського МУЮ. Однак, всі обтяження стосуються боргових обов'язків ОСОБА_4 та вони були винесені після укладання договору купівлі-продажу будинку. Проте, відповідно до ст. 328 ч.1 ЦК України він набув право власності на підставі нотаріально посвідченого правочину.

Просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок № 104 по вул. Підгірна в м. Мелітополі та зняти арешт, накладений постановами державного виконавця ВДВС Мелітопольського МУЮ 23.09.2008 року та 09.06.2011 року.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 травня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції при ухваленні вказаного рішення відповідно до вимог ст.ст. 212-213 ЦПК України повно з'ясував всі обставини справи та дав їм належну оцінку.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно з ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ч.1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Судом встановлено, що 11 червня 2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1, посвідчений нотаріально. Однак покупцем не було здійснено державної реєстрації свого права власності на зазначений будинок і до теперішнього часу спірний будинок рахується за ОСОБА_4 У зв»язку з чим, виконавчою службою в порядку виконання рішень суддів про стягнення з ОСОБА_4 на користь КС «Перше кредитне товариство» та ПАТ «Метабанк» заборгованості за кредитними договорами було накладено арешт на спірний будинок.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що придбання ОСОБА_3 спірного будинку за договором купівлі-продажу, який пройшов лише нотаріальне посвідчення без подальшої державної реєстрації не надало йому право власності на будинок. Позивач до теперішнього часу не вжив заходів щодо державної реєстрації свого права власності на спірний будинок.

Правильними є висновки суду першої інстанції про те, що оскільки позовні вимоги позивача не ґрунтуються на праві власності на спірний будинок, то ним і не можуть ставитись вимоги про звільнення майна з під арешту.

Також є правильним висновок суду першої інстанції про неналежність відповідача відділу державної виконавчої служби Мелітпольського міськрайонного управління юстиції, оскільки відповідачами в справі про звільнення майна з під арешту є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене суд правильно відмовив у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що позивач набув право власності на спірний будинок належними доказами по справі не підтверджуються.

Приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду позивачем не наведено, тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3- відхилити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 травня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: