Справа № 211/8055/14-ц
Провадження № 2/211/586/15
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

06 липня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бардін О. С.

при секретарі Дьяконовій Т.Ю.,Шириновій А.М.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

за відсутністю: відповідача ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 25 грудня 2014 року звернулась до суду з позовом, який 26 січня 2015 року уточнила, вказавши, що з 01 жовтня 2005 року перебуває у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 Від шлюбу мають двох дітей Владислава ІНФОРМАЦІЯ_1 та Валерія ІНФОРМАЦІЯ_2, які перебувають на її утриманні.

За час перебування їх у шлюбі 17.08.2013 р. між нею та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір № НОМЕР_1 про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна, відповідно до якого вона отримала кредит на купівлю холодильника LG GC439PL, пральна машина «Samsung WF 8598», після продажний сертифікат Технозахист, 2 екстра сервіс в розмірі 9643,50 грн. Вказана техніка знаходиться в користуванні відповідача.

28 грудня 2013 року між нею та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір № 1568 про надання споживчого кредиту на суму 9273,27 грн., які були витрачені на придбання ноутбуку для потреб сімї.

09 січня 2014 року між нею та ПАТ «Ідея Банк» був укладений кредитний договір № Р22.217.70716, відповідно до якого банк надав їй кредит на поточні потреби в сумі 36374,00 грн., які були витрачені на сімейні потреби, а саме на ремонт будинку, який вони з відповідачем знімали для проживання.

Шлюб між ними не розірвано, однак фактичні відносини припинені, спільного господарства вони не ведуть з березня 2014 року. Оскільки кредити бралися нею в інтересах родини, вважає, що подружжя є солідарними боржниками, тому один з подружжя, який виконав зобовязання за кредитним договором, має право предявити до іншого вимогу про відшкодування ? частини сплачених за кредитним договором коштів.

Тому позивач просить суд розподілити спільне сумісне майно подружжя, визнавши за нею право власності на ? частину та за відповідачем право власності на ? частину майна, яке було придбане за час шлюбу: ноутбук «АСУС», холодильник LG GC439PL, пральну машину «Samsung WF 8598», після продажний сертифікат Технозахист, 2 екстра сервіс в розмірі 9643,50 грн. Покласти на ОСОБА_3 обовязки з виконання зобовязань, передбачених кредитним договором № Р22.217.70716 відповідно до якого банк надає позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 36374,00 грн. які були витрачені на сімейні потреби в рівних частках з нею (а.с. 19-21).

18 травня 2015 року позивач заявлені вимоги уточнила, просила визнати за нею заборгованість перед ПАТ «УкрсибБанк» згідно договору № НОМЕР_1 який був укладений 17.08.2913 року про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна, відповідно до якого вона отримала кредит на купівлю холодильника LG GC439PL, пральної машини «Samsung WF 8598», після продажний сертифікат Технозахист, 2 екстра сервіс в розмірі 9643,50 грн.; визнати за нею заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк» згідно договору № 1568, який був укладений 28 грудня 2013 року про надання споживчого кредиту на суму 9273,27 грн. Визнати за відповідачем заборгованість перед ПАТ «Ідея Банк» згідно кредитного договору № Р22.217.70716 відповідно до якого банк надав кредит на поточні потреби в сумі 36374,00 грн. (а.с. 40-42).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 на задоволенні вимог наполягали з підстав, викладених в уточненому позову, просили задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився.

Вислухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають з 01 жовтня 2005 року в зареєстрованому шлюбі (а.с. 11 копія свідоцтва про шлюб).

Згідно зі ст.ст. 60, 112 ч.2 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

В судовому засіданні встановлено, що з метою придбання побутової техніки між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрсибБанк» 17.08.2913 року було укладено договір № 0 про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна, відповідно до якого вона отримала кредит в розмірі 9643,50 грн. на купівлю холодильника/морозильної камери LG GC 439PL, пральної машини «Samsung WF 8598», післяпродажного сертифікату Технозахист, 2 Екстра-сервіс (а.с. 6 копія договору).

28 грудня 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір № 1568, про надання споживчого кредиту на суму 9273,27 грн., які були витрачені на придбання ноутбуку (а.с. 7 копія довідки).

09 грудня 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Ідея Банк» було укладено кредитний договір № Р22.217.70716 відповідно до якого банк надав ОСОБА_1 кредит на поточні потреби в сумі 36374,00 грн. (а.с. 5 копія договору).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Вимоги позивача зводяться до перерозподілу обов'язків сторін за кредитними договорами і фактично позивач просить покласти обов'язки по виконанню договору № Р22.217.70716 від 09.12.2014 року укладеного нею з ПАТ "Ідея Банк" на відповідача, що є неможливим.

Згідно ст. 510 ЦК України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. У зобов'язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб. Якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Стаття 520 ЦК України передбачає, що боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, згоди на переведення кредитного зобов'язання з позивача на відповідача та розподілу кредитних зобов'язань кредитодавець в особі ПАТ «Ідея Банк» не надавав, зміни до договору № Р22.217.70716 від 09.12.2014 року також не вносилися, а відтак у суду відсутні підстави для розподілу кредитних зобов'язань.

З огляду на викладене, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо розподілу непогашених кредитних зобов'язань, оскільки відсутня згода відповідача на прийняття обов'язків за кредитним договором та такий розподіл тягне за собою зобов'язання ПАТ «Ідея банк» до укладення додаткових угод до кредитного договору, однак згода кредитора на укладання додаткових угод та зміни сторін у зобов'язаннях відсутня.

Керуючись ст.ст.60,70 СК України, 510,520 ЦК України, ст.ст.10,60,88,212 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

в позові ОСОБА_1 відмовити повністю.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_4