Справа № 603/552/15-ц
Провадження №2/603/207/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2015 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Галіяна І. М.

при секретарі Смолінчук М.М.

розглянувши в судовому засіданні в залі суду міста Монастириська цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до Гранітненської сільської ради Монастириського району Тернопільської області

про визнання права власності на спадкове майно

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Монастириського районного суду Тернопільської області з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на:

- земельну ділянку площею 0,82 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гранітненської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №661292;

- земельну ділянку площею 0,28 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гранітненської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №661292.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 10.10.2005 року помер його батько ОСОБА_2. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається із:

- земельної ділянки площею 0,82 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гранітненської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №661292;

- земельної ділянки площею 0,28 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гранітненської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №661292.

Позивач вважає що саме він повинен успадковувати за померлим спадкодавцем як спадкоємець за законом, оскільки фактично прийняв спадщину та вступив в управління спадковим майном оскільки проживав на час смерті з померлим.

Позивач ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте оформити спадщину нотаріус не зміг, оскільки виявилося, що відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, через канцелярію суду представник позивача ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи у відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач - представник Гранітненської сільської ради Монастириського району Тернопільської області в судове засідання не зявився, суду подав заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника, позовні вимоги визнають повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника.

Судом встановлено, що 10.10.2005 року в с.Гранітне Монастириського району Тернопільської області у віці 72 років помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ИД №003224 виданого 12.10.2005 року, актовий запис №9.

Ще за життя померлому належали:

- земельна ділянка площею 0,82 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гранітненської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №661292, що підтверджується інформацією про нормативну грошову оцінку земельної ділянки виданої Відділом Держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області за №29-1912-0.9-1502/2-15 від 17.08.2015 року;

- земельна ділянка площею 0,28 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гранітненської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №661292, що підтверджується інформацією про нормативну грошову оцінку земельної ділянки виданої Відділом Держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області за №29-1912-0.9-1502/2-15 від 17.08.2015 року.

Родинні відносини між позивачем ОСОБА_1 та померлим 10.10.2005 року ОСОБА_2, підтверджуються свідоцтвом про народження серії VII-УР №1296686 виданого 29.03.1966 року, згідно якого ОСОБА_2 є батьком позивача ОСОБА_1

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, через відсутність правовстановлюючих документів ОСОБА_1 не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, що підтверджується відмовою державної нотаріальної контори №629/01-16 від 10.08.2015 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Як слідує з матеріалів справи оригінал Державного акту був втрачений про що свідчить повідомлення в засобах масової інформації, а саме, в газеті «Вісті Придністровя» №27 (7109) від 17.07.2015 року.

Згідно даного повідомлення вбачається, що державний акт на право власності на землю серії Р1 №661292, виданий Гранітненською сільською радою ОСОБА_2, загублений.

На даний час виготовити (отримати) правовстановлюючі документи на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як фізичної особи, припинена у момент його смерті.

Відсутність оригінала правовстановлюючого документа стала причиною неможливості оформлення спадкових документів на земельну ділянку згідно закону після смерті ОСОБА_1 в державній нотаріальній конторі.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки як спадкоємці першої черги.

Як вже було встановлено з матеріалів справи, позивач перебуває в родинних відносинах з померлим ОСОБА_2, а саме, є його сином.

А тому, беручи до уваги вищевказане суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 має право на прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_2 який помер 10.10.2005 року, як син померлого та спадкоємець першої черги.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно та неможливість з даних причин оформити спадщину в установленому законом порядку доведена матеріалами справи.

Спадкове майно ОСОБА_1 фактично прийняв оскільки на час смерті проживав із померлим, що підтверджується довідкою №143 від 11.08.2015 року, виданою виконавчим комітетом Гранітненської сільської ради.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Суд не бере до уваги заяву ОСОБА_4, засвідчену секретарем виконавчого комітету Гранітненської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, яка б мала право на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_5, згідно якої вона відмовилась від права на спадкове майно, що залишилось після смерті городецького С.Г., так як, згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, а саме протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Натомість, вищевказана заява ОСОБА_4 свідчить про те, що їй відомо про заявлені вимоги ОСОБА_1 та щодо них не заперечує, так як протягом розгляду справи в суді заперечень проти позову не подавала і ніяких дій, які б могли помішати позивачу у задоволенні його заявлених вимогах не вчиняла.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведено обставини викладені в позовній заяві, а отже, ОСОБА_1, як спадкоємець за законом має право на земельну ділянку.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що за час відкриття спадщини та розгляду справи в суді будь-які інші можливі спадкоємці заяв про прийняття спадщини в нотаріальну контору не подавали і жодних правовстановлюючих документів на вищезгадане майно чи право його успадкування суду не було предявлено, а ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2, тому є підстави визнати за ним право власності на зазначене майно. В судовому засіданні не встановлено підстав, що перешкоджали б в набутті права власності позивачем на спадкове майно, яким являється земельна ділянка.

Крім того, відповідач позов визнав, не заперечує проти його задоволення.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності на те законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд приймає таке визнання і виносить рішення про задоволення позову повністю.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 294 ЦПК України, ст. 392, 1220, 1216, 1218, 1223, 1225, 1261 ЦК України, 81 ЗК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Гранітненської сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на:

- земельну ділянку площею 0,82 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гранітненської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №661292;

- земельну ділянку площею 0,28 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гранітненської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №661292 і які належали ОСОБА_2, який помер 10.10.2005 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя ОСОБА_6