Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.08.2015 Справа №607/7809/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, укладеним між ними 01 лютого 2012 року, згідно якого відповідач позичив у нього 31 270 доларів США, із сплатою 12% річних (312 доларів США в місяць), які зобовязувався повернути в строк до 01 червня 2012 року, про що надав письмову розписку. ОСОБА_1 неодноразово звертався до відповідача з вимогою про повернення боргу, однак ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобов»язання та не реагує на його вимоги.

Просить стягнути з відповідача в його користь суму неповернутого боргу в розмірі 31 270 доларів США, що еквівалентно станом на день звернення із позовом в суд (30.04.2015 р.) 658 108, 42 грн. та 229 822,32 грн. нарахованих процентів за 2 роки 11 місяців.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився, однак подав суду заяву із клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально.

Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив:

Як вбачається із письмової розписки, оглянутої у судовому засіданні, ОСОБА_2, приватний підприємець, паспорт серії АА435995, виданий 25.03.1997 р. Жмеринським РВ УМВС України у Вінницькій області, 01 лютого 2012 року позичив у ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 31 270 доларів США, що еквівалентно 252 050 грн. під 12 % річних (312 доларів в місяць), які зобов»язався повернути 01 червня 2012 року .

Відповідно до вимог ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

В силу ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На момент звернення позивача до суду, відповідач не виконав зобовязання за договором позики, оскільки не повернув ОСОБА_1 отримані від нього кошти в сумі 31 270 доларів США, у строк обумовлений розпискою.

Таким чином, суд вважає, що з відповідача слід стягнути в користь позивача суму не повернутого боргу в розмірі 31 270 доларів США, що еквівалентно (згідно офіційного курсу НБУ, станом на 30.04.2015 року, 100 дол.США: 2104,6 грн.) 658 108, 42 грн..

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У наявній при матеріалах справи борговій розписці зазначено, що ОСОБА_2 позичає у ОСОБА_1 кошти під 12 % річних (312 доларів в місяць).

Згідно наявного при матеріалах справи розрахунку, сума відсотків за користування позикою, 02 роки 11 місяців, становить 229 822,32 грн.

Також, як вбачається із представленої розписки від 15.09.2013 року, ОСОБА_1 15.09.2013 року отримав від ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу по розписці від 01.12.2012 року на суму 252 050 гривень кошти у розмірі 820,0 гривень.

Отже, в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту, шляхом стягнення з відповідача в користь позивача суми неповернутого боргу, що складає 657 288, 42 грн. та нарахованих відсотків в сумі 229 822,32 грн., що разом становить 887 119 грн. 74 коп.

Крім того, на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача в користь ОСОБА_1 понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 625, 1046, 1048, 1051 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 суму неповернутого боргу в розмірі 887 119 (вісімсот вісімдесят сім тисяч сто дев»ятнадцять) грн. 74 коп., а також 300 (триста) грн. 00 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із позовом в суд.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в сумі 3 354 (три тисячі триста п»ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_3