Справа № 523/8536/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" липня 2015 р. м. Одеса.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Погрібного М.О.

При секретарі Вальчук Л.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №14, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення та зобовязання не перешкоджати в користуванні квартирою, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву, в якій просить вселити його в квартиру АДРЕСА_1 та зобовязати відповідачку ОСОБА_2 не перешкоджати йому в користуванні квартирою.

В обґрунтування свого позову він посилався на те, що проживав спільно у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 2000 року по 09 квітня 2013 рік, після чого шлюб був розірваний.

Під час спільного проживання, 07 серпня 2007 року він придбав однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору про дольову участь у будівництві житла від 07 січня 2006 року.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 20 листопада 2013 року, вказана квартира була визнання спільним майном подружжя та за ним і відповідачкою було визнано право власності на вказану квартиру в рівних частинах, по 1/2 кожному.

Він, як співвласник квартири має право володіти і користуватися нею. Однак, відповідачка, після їхнього припинення шлюбу, не пускає його до квартири, поміняла замки і постійно перешкоджає йому в здійснені своїх прав власника. Неодноразові звернення до міліції, щодо неправомірних дій відповідачки, до позитивних результатів не привели. Тому просить його права захистити в судовому порядку і позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та його обґрунтування в повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не прибула, подавши 16 липня 2015 року до загальної канцелярії суду письмове клопотання з проханням відкласти розгляд справи, посилаючись на те, що із-за смерті сина ОСОБА_3, який помер 10 грудня 2014 року, вона до сих пір себе погано почуває.

Вислухавши думку позивача і його представника, суд своєю ухвалою відмовив в задоволені клопотання відповідачки і визнав її неявку неповажною, оскільки із поштового повідомлення про вручення відповідачці копії ухвали про відкриття провадження, позовної заяви та усіх доданих до неї документів, видно, що вона отримала вказані документи 01 липня 2015 року і у неї було достатньо часу для підготовки до участі в судовому розгляді даної справи. Крім того, відповідачка не надала суду жодного доказу того, що вона за станом здоровя не змогла прибути в судове засідання і бути присутньої при розгляді справи.

На підстав ст. 169 ч.2 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності відповідачки, яка належним чином повідомлена і причини її неявки якої були визнані судом неповажними.

Вислухав позивача та його представника, вивчив матеріали справи, суд вважає, що на підставі встановлених в судовому засіданні фактів та досліджених доказів, позов підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 і відповідачка ОСОБА_2 являються співвласниками однокімнатної квартири АДРЕСА_3, в рівних частинах, по 1/2 кожний, загальною площею 38,1 кв./м., жилою площею 17,9 кв./м., що підтверджується Рішенням апеляційного суду Одеської області від 20 листопада 2013 року, яке набрало законної сили та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №40060030 від 03 липня 2015 року (л.с.№ №9, 21).

Відповідачка ОСОБА_2 протягом двох останніх років перешкоджає позивачу, як співвласнику 1/2 частини, вказаної вище квартири користуватися нею, шляхом заміни замків на вхідних дверях та іншим фізичним перешкоджанням, що підтверджується договором №349 від 12 травня 2013 року, укладеного між позивачем і Товариством з обмеженою відповідальністю «Платан» про примусове відкривання вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 (л.с. №11), талонами повідомленнями за №№001004 та №000752 Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, із яких видно, що позивач неодноразово звертався до правоохоронних органів з заявою про протиправні дії відповідачки повязані з заміною нею замків на вхідній двері, вказаної вище квартири та перешкоджанні йому в користуванні квартирою (л.№№12).

Згідно ст. 383 ч.1 ЦК України - власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 41 ч.1, ч.4 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги позивача правомірні, ґрунтуються на нормах Конституції та ЦК України, вказаних вище та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 383 ч.1, 391 ЦК України, ст. 41 Конституції України, суд, -

В И Р І Ш И В

Позов задовольнити.

Вселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в квартиру АДРЕСА_1.

Зобовязати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 в користуванні квартирою №233, будинку №38 по вулиці Академіка Сахарова у м. Одесі.

Копію рішення направити відповідачці.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів через Суворовський районний суд м. Одеси.

Суддя: