Справа № 630/263/15-ц
Провадження № 2/630/226/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року м Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Малихіна О.О.

за участю секретаря Косенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень до позовних вимог від 05 червня 2015 року, просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 12 грудня 2007 року в сумі 13080,44 грн., а також стягнути понесені ним судові витрати.

Позивач вказував, що з відповідачем 12 грудня 2007 року був укладений кредитний договір без номеру, за яким відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідачем ОСОБА_1 зобовязання за договором порушувались, внаслідок чого станом на 31 січня 2015 року виникла заборгованість за договором в загальному розмірі 13080,44 грн., яка складається з заборгованості по кредиту 3929,94 грн., заборгованості по процентах 6151,43 грн., заборгованості по пені 1900,00 грн., та штрафі 500,00 грн. і 599,07 грн., та яку позивач вимагає від відповідача повернути в повному обсязі.

В судове засідання позивач не з'явився, але його представник ОСОБА_2 подав суду заяву про підтримання позовних вимог і про розгляд справи за його відсутності. В поданій заяві представник позивача вказував, що кредит відповідачу був виданий на підставі її заяви від 12 грудня 2007 року, яка складається з двох частин, кожна з яких утворює самостійний кредитний договір.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, але подала заяву від 19 травня 2015 року про визнання позовних вимог в частини заборгованості по кредиту в сумі 3929,94 грн. та заперечення проти інших вимог позивача.

В судовому засіданні, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне.

Між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», і відповідачем 12 грудня 2007 року був укладений договір, який складається з таких документів: Анкета-заява позичальника, Памятка клієнта, Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи. За цим договором ОСОБА_1 були надані кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку.

У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлені строки відповідно до умов договору. Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або неналежне виконання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема, сплату неустойки.

Договором (п.п. 6.5., 8.6. розділу І Умов і правил надання банківських послуг) встановлено обовязок позичальника здійснювати погашення по кредиту та процентам за його використання, та у випадку порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань більше ніж на 120 днів, він повинен сплатити Банку штраф у розмірі 500,00 грн. + 5% від суми боргу.

З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач, користуючись кредитними коштами, належним чином не виконувала свої зобовязання за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту і сплати відсотків за користування кредитом. Станом на 31 січня 2015 року з боку відповідача ОСОБА_1 перед позивачем утворилась заборгованість за кредитом в сумі 3929,94 грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом 6151,43 грн. В зв'язку з порушенням відповідачем строків платежів за договором, ОСОБА_1 також має сплатити на користь Банку штраф (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн.

Представник позивача в поданій заяві про уточнення позовних вимог стверджує про те, що відповідач має сплатити на його користь заборгованість по пені в сумі 1900,00 грн., на давши на обґрунтування такої вимоги копію наказу ПАТ КБ «ПриватБанк» № СП-2013-6776448 від 19 вересня 2013 року. Таким наказом передбачено внесення змін до Тарифів по карткам «Універсальна» та запроваджено збільшений розмір штрафу, 100,00 грн., за прострочку щомісячного платежу

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Складовою частиною договору про надання банківських послуг, укладеного 12 грудня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1, є Тарифи. Однак примірник Тарифів, з яким була ознайомлена ОСОБА_1, та який вона підписала, представником позивача суду не представлений.

Аналізуючи подані позивачем та його представником докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вони не підтверджують домовленість сторін в момент складання і підписання заяви від 12 грудня 2007 року про застосування під час виконання кредитного договору серед інших тарифів такого їх виду як пеня, тобто міри відповідальності позичальника за порушення своїх зобовязань.

Більш того, в ст. 549 ЦК України визначено пеню, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання, як один з видів неустойки, відмінний від іншого виду штрафу, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Отже, наказ ПАТ КБ «ПриватБанк» № СП-2013-6776448 від 19 вересня 2013 року фактично вказує на те, що позивач має намір застосувати до невизначеного кола позичальників такий вид забезпечення виконання зобовязання як штраф, а не пеню. Але позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу в позові та уточненнях до нього не заявлені.

Таким чином, належних доказів, які б свідчили про наявність у Банку права вимоги до відповідача про сплату пені в певному розмірі позивачем та його представником суду не надані та в Заяві від 12 грудня 2007 року відповідний обовязок для відповідача відсутній. Тому в цій частині позовних вимог суд відмовляє в задоволені.

У відповідності до ст.ст. 625, 1048, 1054 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, і за кредитним договором зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти.

При таких обставинах, суд задовольняє позов частково і стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 3929,94 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 6151,43 грн. та фіксовану частину штрафу у розмірі 500,00 грн. Одночасно з цим, суд на користь позивача частково стягує з відповідача штраф (процентна складова) в сумі 504,07 грн., що дорівнює 5% від суми заборгованості за договором (3929,94 + 6151,43 = 10081,37 грн.), а також стягує понесені позивачем витрати по оплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 610, 611, 625, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» (, МФО 305299, рах. № 3111) заборгованість за договором без номеру від 12 грудня 2007 року за кредитом у розмірі 3929 (Три тисячі девятсот двадцять девять) грн. 94 коп., заборгованість по процентам у розмірі 6151 (Шість тисяч сто пятдесят одна) грн. 43 коп., фіксовану частину штрафу у розмірі 500 (Пятсот) грн. 00 коп. та штраф (процентна складова) в сумі 504 (Пятсот чотири) грн. 07 коп., а також судовий збір в розмірі 205,94 грн.

В іншій частині позовних вимог в задоволенні відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Люботинського міського суду Харківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. О. Малихін