У х в а л а

іменем україни

18 червня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Амеліна В.І., Гончара В.П., Савченко В.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права на спадкування за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 15 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що з 18 лютого 1994 року він перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_6 по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 та разом проживали у АДРЕСА_1, яка була придбана ними для спільного проживання. У вказаній квартирі було проведено реконструкцію з метою покращення житлових умов. За весь час спільного проживання з ОСОБА_6 позивач утримував її, оскільки мав високий прибуток. У ОСОБА_6 було виявлено онкологічну хворобу. За час лікування ним було витрачено значну суму коштів, яку позивач отримав у борг. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 померла, поховання останньої було організовано позивачем.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на все належне померлій майно. Позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, у чому йому було відмовлено. Позивачу також стало відомо, про те що до нотаріальної контори за прийняттям спадщини звернулась сестра померлої - ОСОБА_5

Посилаючись на наведене, просив суд встановити факт його проживання з ОСОБА_6 однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з 02 липня 1996 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1; визнати за ним право на спадкування разом із іншими спадкоємцями, які бажають отримати спадщину; встановити факт ухилення відповідача ОСОБА_5 від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця ОСОБА_6 та усунути її від спадкування.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15 квітня 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Встановлено факт проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_6 однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з 02 липня 1996 року по ІНФОРМАЦІЯ_3. В іншій частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що обов'язок сестри утримувати спадкодавця у випадку коли остання перебувала у фактичних шлюбних відносинах з позивачем, чинним законодавством не передбачено.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами попередніх інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 15 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В.І. Амелін
В.П. Гончар В.О. Савченко