Волноваський районний суд Донецької області
14 серпня 2015 року м. Волноваха
Волноваський районний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Аксьоненка В.І.,
при секретарі судового засідання Денисенко Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Волноваського районного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини, -
27.07.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача з вимогою про стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитини повноліття. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідач є батьком дитини, однак на його утримання добровільно матеріальної допомоги не надає, в зв'язку з чим вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина.
Позивач у письмовій заяві повідомила суд про те, що вона підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які були викладені в позовній заяві, та прохає справу розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Виходячи з наведеного, а також положень частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивача.
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причини своєї неявки судові не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без її участі не заявив, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
У відповідності до вимог частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд, з'ясувавши позицію позивача у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до положень статті 10 ЦПК Україницивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 11 ЦПК Українивстановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.
12.07.2003 року народився ОСОБА_3, батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження серії 1-НО №427703 (а.с.7).
На теперішній час дитина проживає з матірю, що вбачається з довідки від 27.07.2015 року, виданої квартальною громадського квартального комітету (а.с.3).
Згідно матеріалів справи вбачається, що відповідач не дбає про матеріальне благополуччя доньки, чим фактично ухиляється від обов'язку їх утримувати, іншим особам аліменти не виплачує.
Відповідно до статті 51 Конституції Українита статті 180 Сімейного кодексу України(далі - СК України), батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.
Згідно з частиною 3 статті 181 СК Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
При визначенні розміру аліментів суд враховує (стаття 182 СК України): стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Відповідно до частин першої і другої статті 183 СК Україничастка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно з частиною 1 статті 191 СК Україниаліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Відповідач не довів факт належного виконання свого обов'язку утримувати дитину до її повноліття, чим не виконав вимоги статті 10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.
Беручи до уваги те, що між сторонами існують суперечки та неузгодженість щодо спільного утримання дитини, в той час як закон покладає обов'язок щодо утримання дитини рівною мірою на обох батьків, суд прийшов до висновку про задоволення позову.
Оскільки позивача при пред'явленні до суду позову звільнено від оплати судових витрат, а рішення ухвалено на його користь, суд, у відповідності до вимог, передбачених статті 88 ЦПК України, має підстави для стягнення з відповідача в дохід держави судових витрат в сумі 243 грн. 60 коп.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного, керуючись статтею 51 Конституції України, статтями 180-183 СК України, статтями 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 226 пунктом 1 частини 1 статті 367 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_2, який народився 25 липня 1977 року в с. Бугас Волновіаського району Донецької області, ІПН НОМЕР_1) грошові кошти (аліменти) на користь ОСОБА_1, яка народилася 26 лютого 1975 року в місті Уджеван Вірменії) на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.07.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 243 (двохсот сорока трьох) гривень 60 (шістдесяти) копійок.
Рішення допускається до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив - Волноваським районним судом Донецької області, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції - Волноваський районний суд Донецької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК Українинабирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.І. Аксьоненко

14.08.2015