Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.15 року Лисичанський міський суд Луганської області

у складі: головуючої судді Чернобривко Л.Б.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1М .

з участю позивача ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Учбово-курсового комбінату» про стягнення вихідної допомоги та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

позивач, посилаючись на те, що він працював на посаді інженера з охорони праці та техніки безпеки учбового пункту шахта «Новодружеська». Наказом № 58-к від 01.04.2015 року був звільнений з займаної посади за власним бажанням. Відповідач до винесення рішення суду добровільно змінив формулювання звільнення з роботи позивача тому в цій частині справа не розглядалась за заявою позивача. При звільненні позивачу відповідачем не було виплачено вихідну допомогу та не відшкодовано завдану моральну шкоду в сумі 5000грн. Тому просить задовольнити позовні вимоги, які не виконані відповідачем.

У судовому засіданні позивач підтримав позов, просив його задовольнити. У своїх поясненнях посилався на обставини, викладених у позовній заяві, про що надав суду відповідні докази. Доповнив, що сума вихідної допомоги ним була розрахована самостійно, оскільки відповідач не надав йому даних про середній заробіток. Завдана моральна шкода полягає у тому, що відповідач звільнив його за ст.38 КЗпП України не за власним бажанням, а у зв»язку з порушенням відповідачем строків виплати заробітної плати, не виплатою у повному обсязі заборгованості по заробітній платі та вихідної допомоги при звільненні. Він, з погіршенням стану здоров»я, 09.02.2015 року вимушений був звернутися до цехового лікаря на підприємстві, який встановив діагноз та виписав ліки, які ним було придбано, що підтверджується товарними чеками. Вважає розмір завданої йому моральної шкоди в сумі 5000грн. На день розгляду справи відповідач у повному обсязі виплатив йому вихідну допомогу. Тому просив стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 5000грн.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнала, подала до суду письмові заперечення та усно пояснила, що дійсно при звільненні позивача , з ним у повному обсязі не було проведено розрахунок, не виплачена сума вихідної допомоги, але на день розгляду справи вихідна допомога позивачу виплачена у повному обсязі. Щодо стягнення завданої моральної шкоди, вважає позов в цій частині необґрунтованим, таким, що не підлягає задоволенню, оскільки позивач не надав пояснень в чому полягає ця шкода, якими діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачу та чим він обґрунтовує її розмір. Право вихідної допомоги у позивача виникло лише після його звільнення з роботи, а звертався він до лікарня значно раніше. Тому просить відмовити позивачу у задоволені позову у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що заборгованість по заробітній платі та несвоєчасна виплата вихідної допомоги сталась через те, що підприємство є відокремленим підрозділом ПАТ «Лисичанськвугілля» і отримує грошові кошти від ПАТ «ЛВ» лише після реалізації підприємством вугілля, реалізація якого на теперішній час є проблематичним. Тому підприємство ніяким чином не могло завдати моральну шкоду позивачу.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що середньомісячної заробітної плати та виплата вихідної допомоги були розраховані позивачу на підстав Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року. Сума вихідної допомоги нарахована у розмірі 9 955грн.62 коп. з урахуванням вирахувань НДФЛ 1493,34 грн., військового збору в сумі 149,33 грн. сума до виплати становить 8312,95 грн. яка була перерахована позивачу двома частинами 22.05.2015 року 1170, 66 грн. та 26.06.2015 року 7142, 29 грн. Розрахунок з позивачем проведено у повному обсязі.

Суд досліджує надані докази:

копія паспорту та ідентифікаційного номеру позивача, копія трудової книжки, копі наказу від 01.04.2015 № 58-к, заперечення на позов, довідки про нараховану заробітну плату, довідка лікаря, копії товарних чеків, копія витягу з колективного договору, довідка про розрахунок вихідної допомоги.

Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 працював на посаді інженера з охорони праці та техніки безпеки учбового пункту шахта «Новодружеська». Наказом № 58-к від 01.04.2015 року був звільнений за ст.38 КЗпП України у зв»язку невиконанням законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору ( формулювання звільнення внесено відповідачем добровільно до винесення рішення суду (а.с.6,8). У день звільнення позивачу не виплатили належну йому при звільненні вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку на підставі ст. 44 ч.1 КЗпП України, відповідно до якої при припиненні трудового договору з підставі, зазначених в ст. 38 внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільнені працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Із довідки б/н ( а.с.46) ВП «Навчально-курсовий комбінат» ПАТ «Лисичанськвугілля», завіреною належним чином, тому сумніву у суду не викликає , позивачем у судовому засіданні після ознайомлення, не оспорюєвалась, , вбачається, що середній заробіток за лютий-березень 2015 року становить 3 318грн.54 коп. , сума трьохмісячної допомоги становить 9 955,62 грн.( 3318,54х3). З нарахованої суми проведено відрахування: НДФЛ 1493,34 грн., військовий збір 1,5% 149,33 грн. , всього удержано 1642,67 грн. Позивачу перераховано на картковий рахунок 22.05.2015 року 1170,66 грн., 26.06.2015 року 7142,29 грн. Позивачу, до прийняття рішенням суду, відповідачем добровільно перерахована сума вихідної допомоги позивачу, про що він не заперечував у судовому засіданні

Щодо стягнення моральної шкоди, суд вважає, що позов в цій частині не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів, що саме діями відповідача йому завдано моральну шкоду, пов»язану з погіршенням його здоров»я. Позивача звільнено з роботи наказом від 01.04.2015 року. Із наданої позивачем довідки ( а.с.23) вбачається, що звертався він до цехового лікаря 09.02.2015 року. При звернені, лікарем встановлено діагноз: «анемія , ІБС 2 ф.кл. Гіпертонічна хвороба 2 ст. хронічний бронхіт, ст.ремісії, хронічний панкреатит, приймав препарати.» Суд вважає, що вказані хвороби вникли у позивача не в період, коли стало питання щодо не виплати йому заборговнаості по заробітної плати та вихідної допомоги, а значно раніше, тому не вбачає підстав для задоволення позову щодо стягнення з відповідача моральної школи в сумі 5000грн.

На підставі ст. 44, 116 КЗпП України, керуючись ст.ст. 10,11,60, 212-215,218, ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

У задоволені позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Учбово-курсового комбінату» про стягнення вихідної допомоги та моральної шкоди відмовити за небгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.Б.Чернобривко