Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2015 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

народних засідателів - Кравченко В.В., Лунга Ю.М.

при секретарі - Дзюба Г.І,

за участю прокурора - Прилипко А.В.

лікаря - психіатра - ОСОБА_1

пацієнтки ОСОБА_2

законного представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі в залі суду № 21 справу за заявою Комунальної установи «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя» про продовження госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 б. 16, кв. 8

ВСТАНОВИВ:

Комунальна установа „ООМЦПЗ звернулась до суду із заявою про продовження госпіталізації у психіатричному стаціонарі у примусовому порядку ОСОБА_2. Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 страждає на психічне захворювання з 1984р. Визнана недієздатною 30.11.2009р. рішенням Суворовського райсуду м. Одеси. Згідно рішення Приморського районного суду м. Одеси опікуном призначена ОСОБА_4.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 29.01.2015р. було вирішено про продовження психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_2.

На момент огляду: контакт формальний, в діалозі неспроможна, на запитання відповідає вкрай неохоче і не завжди по-суті. Мислення розірване, паралогічне. Зовні зла, підозріла, тримається гордовито, осібно. Емоційно лабільна, негатівістічна, протестуозна, агресивна, імпульсивна. У відділенні відчуває галюцінаторні обмани сприйняття, сама з собою розмовляє, жестикулює, озлобляється, кричить, нецензурно лаятись, погрожує. Буває вкривається з головою, мотивуючи це тим, що «на неї впливають електромагнітні хвилі». Нікого до себе не підпускає, відмовляється виконувати інструкції і вимоги відділення: на прогулянку у двір не виходить, часто відмовляється від їжі, гігієнічних процедур, медикаментозного лікування та додаткових методів обстеження. Усвідомлення своєї хвороби немає, вважає себе здоровою. Діагноз: Шизофренія параноїчна, епізодичний тип перебігу зі стабільним параноїчним дефектом, стан декомпенсації.

У зв'язку з психічним захворюванням, яке характеризується наявністю у хворої маячних ідей впливу, відносини, порушенням сприйняття у вигляді слухових і зорових галюцинацій, невмотивованим деструктивною поведінкою: агресивність, імпульсивність, дратівливість, конфліктність, а також відмовою від їжі та гігієнічних процедур, заявник просить в судовому засіданні вирішити питання про доцільність продовження госпіталізації в примусовому порядку, згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу».

В судовому засіданні лікаря-психіатр ОСОБА_1 підтримала подана заяву, оскільки стан здоровя ОСОБА_2 не змінився, вона потребує додаткового лікування.

У судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що хворою себе не вважає, але категорично не бажає залишитися в лікарні, просить її відпустити до дому.

Законний представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 просила задовольнити подану заяву, оскільки ОСОБА_2 потребує у лікуванні.

Законний представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 в судове засідання не зявилась, зі слів лікаря-психіатра ОСОБА_1 вона не змогла додзвонитись до неї, а також повідомити про розгляд справи.

Представник прокуратури вважала необхідним продовжити госпіталізацію в примусовому порядку в психіатричній установі ОСОБА_2, оскільки виходячи з поведінки хворої остання потребує такого лікування.

Вислухавши пояснення представника КУ „ООМЦПЗ, думку законного представника та представника останьої, думку прокурора, вивчивши надані документи, історію хвороби, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Так, ОСОБА_2 страждає на психічне захворювання з 1984р., була госпіталізована 35 разів, визнана недієздатною 30.11.2009р. рішенням Суворовського райсуду м. Одеси та згідно рішення Приморського районного суду м. Одеси, яке набуло чинності 12.11.2013г. призначено два опікуна ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

20.01.2014р. Суворовським районним судом м. Одеси прийнято рішення про госпіталізацію в примусовому порядку ОСОБА_2 в умовах КУ «ООМЦПЗ».

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 29.01.2015р. було прийнято рішення про продовження психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_2.

Виходячи з пояснень лікаря-психіатра та матеріалів історії хвороби, недієздатна ОСОБА_2 госпіталізована повторно, доставлена опікуном ОСОБА_4, у зв'язку з неадекватною поведінкою: збуджена, галюцинує, агресивна, не спить. Страждає на психічне захворювання з 1984р., яке має хронічний характер.

На момент огляду: контакт формальний, в діалозі неспроможна, на запитання відповідає вкрай неохоче і не завжди по-суті. Мислення розірване, паралогічне. Стверджує: «Тут у відділенні все з обличчя ОСОБА_2». Зовні зла, підозріла, тримається гордовито, осібно. Емоційно лабільна, негатівістічна, протестуозна, агресивна, імпульсивна. У відділенні відчуває галюцінаторні обмани сприйняття, сама з собою розмовляє, жестикулює, озлобляється, кричить, нецензурно лаятись, погрожує. Буває вкривається з головою, мотивуючи це тим, що «на неї впливають електромагнітні хвилі». Нікого до себе не підпускає, відмовляється виконувати інструкції і вимоги відділення: на прогулянку у двір не виходить, часто відмовляється від їжі, гігієнічних процедур, медикаментозного лікування та додаткових методів обстеження. Усвідомлення своєї хвороби немає, вважає себе здоровою.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів . № 1390 від 16 липня 2015р. ОСОБА_2К поставлений діагноз:

Шизофренія параноїчна, епізодичний тип перебігу зі стабільним параноїчним дефектом, стан декомпенсації.

Як вбачається з матеріалів історії хвороби, пояснення лікаря-психіатра позитивна динаміка та зміни в стані хворої ОСОБА_2 відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до вимог ст.17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

З врахуванням встановленого, та того, що хвора, зважаючи на її вік та стан, вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, а також неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_2 потребує подальшого лікування в психіатричному закладі у примусовому порядку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 14, 17, 22 Закони України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 р., ст.ст. 1, 10, 11, 60, 61, 212-215, 218, 279-282, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Продовжити госпіталізацію в примусовому порядку в психіатричній установі без згоди строком на шість місяців ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в умовах Комунальної установи «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Головуючий суддя В.К. Кисельов

Народні засідателі:

ОСОБА_6

ОСОБА_7