Справа № 639/5112/15-ц
Провадження № 2/639/1573/15
15 липня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Гаврилюк С.М.,
за участю секретаря - Волкової Н.О., Богоявленської І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення,
Представник позивача ОСОБА_3, що діє на підставі довіреності, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи, просила розглядати справу за її відсутності.
Відповідачі в судове засідання не зявились, хоча відповідно до ч. 3 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомлялись про час і місце розгляду справи, однак судові повістки від відповідачів повернулись до суду за закінченням терміну зберігання.
Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обовязки. У звязку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.04.2015 року задоволено заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 05.03.2015 року та скасовано судовий наказ від 05.03.2015 року про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь КП "Харківводоканал" заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.01.2014 року по 31.01.2015 року у розмірі 843,76 грн. та водовідведення за період з 01.07.2012 року по 31.01.2015 року у розмірі 698,24 грн., три відсотки річних у розмірі 26,98 грн., індекс інфляції 229,22 грн. і судового збору в розмірі по 60,9 грн. з кожного .
Відповідачі зареєстровані за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою КП «Жилкомсервіс».
Згідно договору доручення № 143/12-ДП/11, укладеного 28.12.2011 року між Комунальним підприємством «Виробничо-технологічне підприємство «Вода» і Комунальним підприємством каналізаційного господарства «Харківкомуночиствод» про представництво інтересів в судових та інших державних органах з метою стягнення заборгованості за послуги водопостачання з споживачів фізичних та юридичних осіб, а також додаткової угоди №1 до договору доручення № 143/12-ДП/11 від 28.12.2011 року Комунальне підприємство «Харківводоканал» є представником Комунального підприємства «Виробничо-технологічне підприємство «Вода» у цивільних справах про стягнення заборгованості за послуги водопостачання.
Статтею. 67 ЖК Української РСР передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК Української РСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 р. споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» №2918 від 10.01.2002 р. споживач зобовязаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.
Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У звязку з простроченням відповідачами виконання зобовязання по оплаті за надані послуги боржнику нараховані інфляційні витрати за час прострочення у сумі 654 грн. 01 коп., а також три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 32 грн. 03 коп.
Аналізуючи викладене вище, суд приходить до висновку про необхідність стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані послуги з водопостачання за період з 01.01.2014 року по 30.04.2015 року у розмірі 795 грн. 13 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.07.2012 року по 30.04.2015 року у розмірі 900 грн. 44 коп., інфляційні витрати за час прострочення у сумі 654 грн. 01 коп., а також три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 32 грн. 03 коп.
Відповідно до ч. 2 ст. 99 ЦПК України у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.
Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Сплачений позивачем судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., що документально підтверджується платіжними дорученнями , долученими до матеріалів цивільної справи, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 5, 8, 10, 11, 15, 57-60, 88, 209-210, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 322, 625, 257, 267 ЦК України, 64, 67, 68 ЖК Української РСР, ст. 20, 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, суд
Позовну заяву задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.М.Гаврилюк