Номер провадження: 22-ц/785/6102/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Панасенков В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - судді Панасенкова В.О.

суддів: Парапана В.Ф.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Добряк Н.І.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 червня 2015 року за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про утримання дитини,

в с т а н о в и л а:

14 січня 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, поділ спільного майна подружжя та стягнення аліментів на утримання дитини.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20 січня 2015 року вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини виділені в окреме провадження.

Свої вимоги позивачка ОСОБА_5 обґрунтувала тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 з 30 квітня 2008 року, 13 жовтня 2009 року у них народилась дочка ОСОБА_6. З червня 2013 року вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, дочка проживає з нею й знаходиться на її утриманні. Після залишенні сімї відповідач передає нерегулярно від 500 грн. до 700 грн., хоча витрати на дитину складають приблизно 3500 грн. щомісяця. Вона не працює й займається утриманням та вихованням дочки. Відповідач працює, але його заробіток є мінливим і нестабільним. Вона вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісяця.

Посилаючись на ці обставини та на ст. ст. 180, 182, 184 СК України, позивачка ОСОБА_5 просила суд позов задовольнити (а.с. 3-6).

Відповідач ОСОБА_3 проти позову заперечував й в своїх усних та письмових поясненнях зазначав, що після припинення шлюбних відносин у червні 2013 року він передає відповідачці на утримання дочки по 700-900 грн. щомісяця, по мірі можливості допомагає дитині продуктами, одягом. Він працює менеджером в ТОВ «Фейхуа», має стабільний дохід та може сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі ? свого заробітку щомісяця (а.с. 24-25).

Рішенням суду першої інстанції позов ОСОБА_5 задоволено частково. Суд стягнув з відповідача ОСОБА_3 аліменти на користь позивачки на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини зі усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 14 січня 2015 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 13 жовтня 2027 року. Вирішено питання щодо судових витрат у справі (а.с. 8-9).

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції й ухвалити рішення, яким задовольнити її вимоги в повному обсязі, мотивуючи тим, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, а саме, судом не враховано, що розмір аліментів, присуджений судом на утриманні дочки, становить 325 грн. й при непрацюючої матері порушує права дитини (а.с. 64-66).

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги позивачки ОСОБА_5, пояснення на апеляцію представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, апеляційна скарга позивачки підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка набула чинності для України з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансові можливостей.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони у справі перебували у шлюбі з 30 квітня 2008 року (а.с. 7), рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2015 року шлюб між ними розірваний, 13 жовтня 2009 року у них народилась дочка ОСОБА_6 (а.с. 8).

З червня 2013 року сторони у справі припинили шлюбні відносини, проживають окремо, дочка залишилась проживати з матірю, відповідач ОСОБА_3 добровільно надає матеріальну допомогу дитині, що визнається сторонами у справі.

Дочка ОСОБА_6 з 24 жовтня 2014 року відвідує Одеській дошкільний навчальний заклад «Ясла-садок» № 170.

Згідно довідки про доходи Товариства з обмеженою відповідальністю «Фейхуа» від 11 лютого 2015 року відповідач ОСОБА_3 працює на посаді менеджера зі збуту та отримує заробітну плату, яка за період з серпня 2014 року по січень 2015 року становить 7110,90 грн., тобто у середньому 1185, 15 грн. щомісяця (а.с. 26), іншого доходу немає.

Позивачка ОСОБА_5 не працює, займається вихованням дитини.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 3 ЦПК України).

За таких обставин, вирішуючи спір, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідач зобовязаний утримувати дитину, між сторонами у справі виник спір щодо розміру аліментів на утримання дитини й, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, рівності обовязків батьків щодо утримання дитини та розміру його постійного доходу, має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів його доходу щомісяця.

Доводи позивачки ОСОБА_5 в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, оскільки суд не врахував майнове становище дитини, розмір аліментів, присуджений судом на утриманні дочки, становить 325 грн., що при непрацюючої матері порушує права дитини, не можуть бути прийняті судом до уваги з таких підстав.

У п. 17 постанови №3 Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року Верховний Суд України розяснив, 17, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК ) і виплачуються щомісячно.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV Про виконавче провадження він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частинами 3, 4 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу позивачка була зобов'язана довести в судовому засіданні ті обставини, на які вона посилалась як на підставу вимог, а саме, те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., але позивачкою не доведено в судовому засіданні те, що дохід відповідача носить нерегулярний, мінливий характер та те, що він має інших дохід.

Аналізуючи зазначені положення закону, розяснення Пленуму Верховного Суду України, враховуючи вказані обставини та оцінуючи докази, надані сторонами у справі колегія суддів вважає, що в судовому засіданні доведено те, що аліменти на утримання дружини мають бути присуджені в частці від заробітку відповідача, оскільки відповідач має постійний заробіток та, виходячи з майнового стану дитини та майнового стану платника аліментів, відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі ? частки його заробітку щомісяця.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи по суті.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини по справі, рішення суду відповідає вимогам ст.ст. 213, 215 ЦПК України, а тому підстави для його скасування відсутні.

Однак помилкове застосування судом першої інстанції положень ч. 2 ст. 182 СК України щодо зазначення у резолютивній частині того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та неправильне застосування норм процесуального права, а саме, ч. 2 ст. 88 ЦПК України щодо стягнення судових витрат не у дохід держави, а на користь позивачки, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду першої інстанції й ухвалення нового рішення про задоволення позову частково.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 3, 309 ч. 1 п. 4, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 червня 2015 року змінити й ухвалити нове рішення.

Викласти резолютивну частину Малиновського районного суду м. Одеси від 902 червня 2015 року у наступній редакції: Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку щомісяця, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 січня 2015 року й до досягнення дитиною трьох років, до 13 жовтня 2027 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір в сумі 243,60 грн. у дохід держави.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням.

Судді апеляційного суду

Одеської області: ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_2