Справа № 364/874/15-ц
Провадження № 2/364/292/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.15 року, Володарський районний суд Київської області, в складі:

головуючого судді Моргун Г. Л.,

за участі секретаря Сіваченко Л.В.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні , в смт Володарка , справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ :

У липні 2015 року до суду звернулася позивач з позовною заявою, в якій вказувала, що 22 травня 2009 року померла її мати ОСОБА_3 . Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина за законом на земельні ділянки площею 5,6506 га. Оскільки Державний акт , який посвідчував право власності на земельну ділянку втрачено , нотаріус відмовив їй в оформленні спадкових прав у встановленому законом порядку.

Позивач просить суд визнати за нею , - ОСОБА_1 , право власності на належне спадкове майно за законом, а саме на земельну ділянку площею 5,6506 га., з цільовим призначенням для ведення товарного сількогосподарського виробництва , що розташована на території Матвіїської сільської ради Володарського району Київської області після ОСОБА_3 , яка померла 22 травня 2009 року .

Позивач та представник позивача в попереднє судове засідання не зявилися . Представник позивача просив суд провести розгляд справи за їх відсутності та задоволити позовні вимоги ( а.с. 25).

Відповідач в попереднє судове засідання не зявився. На адресу суду надійшла заява , якою просить суд розгляд справи провести без його участі , позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову ( а.с.24) .

Суд , вважає , що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання , оскільки ч. 4 ст. 130 ЦПК України , вказує , що при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст. 174 цього кодексу . Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову .

Виходячи з розяснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Окрім того у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі , чи у разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд ознайомившись із позовною заявою , взявши до уваги позицію позивача , позицію відповідача викладену у письмових заявах , що надійшли на адресу суду , дослідивши матеріали справи вважає , що позов підлягає задоволенню .

Із змісту позовної заяви та із матеріалів справи встановлено , що 22 травня 2009 року померла ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про її смерть ( а.с.3). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на спадкове майно , зокрема, на земельну ділянку площею 5,6506 га., з цільовим призначенням для ведення товарного сількогосподарського виробництва , що розташована на території Матвіїської сільської ради Володарського району Київської області . Право власності на зазначену вище земельну ділянку було посвідчено державним актом серії КВ № 030192 на що вказує довідка відділу Держкомзему у Володарському районі Київської області № 85 від 14.04.2014 року ( а.с.7). Державний акт на право власності на землю було втрачено , про що в місцевій газеті « Голос Володарщини» від 26 червня 2015 року було поміщено відповідне оголошення ( а.с.11) .

Встановлені судом обставини вказують , що позивач є донькою спадкодавця та має право на спадщину за законом відповідно до ст.1261 ЦК України , як спадкоємець першої черги ( а.с.5). Відповідач по справі є чоловіком спадкодавця та спадкоємцем першої черги , однак , він на спадкове майно не претендує та не заперечує проти його прийняття позивачем про що він вказав у своїй заяві , що надійшла до суду ( а.с. 24).

Внаслідок втрати правовстановлюючого документа на спадкове майно, позивач позбавлена можливості оформити належним чином прийняття спадщини у нотаріуса . За наведених підстав нотаріусом позивачу було відмовлено в оформленні прийняття спадщини на земельну ділянку і вона вимушена звернутися до суду для усунення перешкод та поновлення своїх прав на спадкове майно ( а.с.10) .

Вирішуючи спір , суд керується діючим законодавством .

Так, відповідно до ст. 328 ЦК України , право власності набувається на підставах , що не заборонені законом , зокрема із правочинів .

Право власності вважається набутим правомірно , якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом .

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Судом встановлено , що позивач має право на спадщину , що залишилась після померлої за законом , оскільки ст. 1218 ЦК України зазначає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Крім того, відповідно до ст. 1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини , а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України.

Підсумовуючи вище викладене, суд прийшов до висновку: позивач не має змоги оформити у нотаріуса прийняття спадщини , оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно було втрачено. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно, в порядку спадкування за законом, базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити .

Керуючись ст.81 ч.1 п.г Земельного Кодексу України, ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1225, 1261 , 1268, 1273, 1275 ЦК України , ст.ст. 57, 79, 130, 174 , 197, 208, 209, 212 215 ЦПК України , суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на належне спадкове майно за законом, а саме на земельну ділянку площею 5,6506 га., з цільовим призначенням для ведення товарного сількогосподарського виробництва , що розташована на території Матвіїської сільської ради Володарського району Київської області , після матері ОСОБА_3 , яка померла 22 травня 2009 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г. Л. Моргун