Справа № /222/1465/14-ц
Провадження № 2/222/26/2015 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року Володарський районний суд Донецької області

в складі: Головуючого - судді Демочко Т.Є.,

при секретарі Павловій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Володарське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл сумісного майна подружжя ,-

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовними вимогами по слідуючим підставам:

Сторони знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 18.08.1979 року. 21.01. 2014 року рішенням Володарського райсуду шлюб було розірвано. За час шлюбу з ОСОБА_2, позивачка та відповідач спільно придбали будинок з господарськими побудовами: сіни - літ.а; ганок - літ.а '; сарай - літ. Б; погріб - літ. Б/п., розташований за адресою: АДРЕСА_1; транспортний засіб ЗАЗ 110217, 2005 р. випуску, д/н НОМЕР_1 та автомобільний причеп, який коштує 2 800 гривень. Також спільно було придбане таке майно: морозильна камера - 1000,00 грн., електро духовка - 2000,00 грн., люстра - 1 500,00 грн., відео проігрувач - 500,00 грн., кондиціонер - 1 500,00 грн., скутер - 1000,00 грн., холодильник - 1 500,00 грн., пральна машинка - 1000,00 грн., микроволнова піч - 500,00 грн., диван - 6 000,00 грн., люстра - 900,00 грн. великий кольоровий телевізор діаганалью 32 дюйма - 2000,00 грн. та сільськогосподарський мотоблок - 2 000,00 грн. Позивачка вважає що все майно вони придбали з відповідачем коли знаходились в зареєстрованому шлюбі, та вона має на майно такі ж самі права як і ОСОБА_2, а тому як відповідач відмовився видати їй частину спільно нажитого майна, вона вимушена звертатися до суду та просить визнати право власності на ? частину будинку з господарськми побудовами: сіни - літ.а; ганок - літ.а '; сарай - літ. Б; погріб - літ. Б/п., розташованими за адресою: АДРЕСА_1; транспортний засіб ЗАЗ 110217, 2005 р. випуску, д/н НОМЕР_1; автомобільний причеп, який коштує 2 800 гривень. Із іншого сумісно нажитого майна просить виділити їй таке майно: морозильну камеру - 1000,00 грн., електро духовку - 2000,00 грн., люстру - 1 500,00 грн., відео проігрувач - 500,00 грн., кондиціонер - 1 500,00 грн. За відповідачем призначити право власності на: скутер - 1000,00 грн., холодильник - 1 500,00 грн. ,пральну машинку - 1000,00 грн., микроволнову піч - 500,00 грн., диван - 6 000,00 грн., люстру - 900,00 грн. Також просить визнати право власності за ОСОБА_4 на великий кольоровий телевізор діаганалью 32 дюйма - 2000,00 грн. та на сільськогосподарський мотоблок - 2 000,00 грн.

У судовому засіданні позивачка підтримали позовні вимоги, та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач по справі с позовом погодився, не заперечував проти задоволення позовних вимог позивачки.

Вислухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи й додатково надані докази заявлених вимог, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позову і можливість його задоволення, виходячи з наступного:

Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано 18.08.1979 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Володарського районного управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 72.

Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 21.01.2014 р. шлюб було розірвано.

Згідно свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6, який було зареєстровано 15.11.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Володарського районного управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 72.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, № 7247198 від 16.05.2005 р., ОСОБА_2 на праві приватної власності належить домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів, 20.04.2005 року, приватрним нотаріусом Купінським М.М. була проведена реєстрація договіру купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_1, відчужувач ОСОБА_9, набувач ОСОБА_2

Відповідно до договіру купівлі-продажу жилого будинку, ОСОБА_9 продав, а гр. ОСОБА_2 придбав житловий будинок АДРЕСА_1, з належними до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами подвір*я.

Крім того, з пояснень позивачки вбачається, що в період шлюбу ними також, за спільні кошти, було придбано транспортний засіб ЗАЗ 110217, 2005 р. випуску, д/н НОМЕР_1.

Згідно із ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно зі ст. 60 СК України (чинного з 1 січня 2004 року) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Аналогічне положення закону було закріплено й у ст. 22 КпШС України, який діяв до 1 січня 2004 року та був чинний на час набуття сторонами спірного майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КпШС передбачалось, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Частиною 1 ст.69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання

шлюбу.

Згідно із ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Також, згідно із ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, щожитловий будинок з господарськими побудовами, розташовані в АДРЕСА_1, транспортний засіб ЗАЗ 110217, 2005 р. випуску, д/н НОМЕР_1 та автомобільний причеп, який коштує 2 800 гривень є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, та позивачці ОСОБА_1 належить ? його частини.

Статтею 71 СК України передбачено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Крім того сторони придбали інше майно за час шлюбу і кожний має право по ? частині. Позивачці із сумісно нажитого майна слід виділити морозильну камеру - 1000,00 грн., електро духовку - 2000,00 грн., люстру - 1 500,00 грн., відео проігрувач - 500,00 грн., кондиціонер - 1 500,00 грн. Відповідачу слід виділити: скутер - 1000,00 грн., холодильник - 1 500,00 грн., пральну машинку - 1000,00 грн., микроволнову піч - 500,00 грн., диван - 6 000,00 грн., люстру - 900,00 грн.

Також суд приходить до висновку, що за згодою позивачки та відповідача, необхідно визнати право власності на великий кольоровий телевізор діаганалью 32 дюйма - 2000,00 грн. та сільськогосподарський мотоблок - 2 000,00 грн. за їх сином - ОСОБА_4.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 57-61, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 368, 372 ЦК України, ст.ст. 22, 28 КпШС, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл сумісного майна подружжя - задовольнити у повному обсязі.

Із сумісно нажитого майна подружжя визнати право власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по ? частині кожному:

будинку з господарськми побудовами: сіни - літ.а; ганок - літ.а '; сарай - літ. Б; погріб - літ. Б/п., розташованими за адресою: АДРЕСА_1;

транспортного засобу ЗАЗ 110217, 2005 р. випуску, д/н НОМЕР_1;

автомобільного причепу, який коштує 2 800 гривень.

Із іншого сумісно нажитого майна виділити:

ОСОБА_1:

морозильну камеру - 1000,00 грн.

електро духовку - 2000,00 грн.

люстру - 1 500,00 грн.

відео проігрувач - 500,00 грн.

кондиціонер - 1 500,00 грн.

ОСОБА_2:

скутер - 1000,00 грн.

холодильник - 1 500,00 грн.

пральну машинку - 1000,00 грн.

микроволнову піч - 500,00 грн.

диван - 6 000,00 грн.

люстру - 900,00 грн.

Визнати право власності за ОСОБА_4 на великий кольоровий телевізор діаганалью 32 дюйма - 2000,00 грн. та на сільськогосподарський мотоблок - 2 000,00 грн.

Повний текст рішення виготовлений 23.03.2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області м. Маріуполя через Володарський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.Є. Демочко