Справа № 638/9831/15 Ц
Номер провадження 2/638/4674/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Штих Т. В.

за участю секретаря Долгової К. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася 11.06.2015 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб між ним ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 29.08.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 1 Харківського управління юстиції, актовий запис № 099641.

В обґрунтування поданого позову ОСОБА_1 зазначає, що 29.08.2008 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем, в шлюбі у них народилася дитина ОСОБА_3, 17.02.2010 р. н., протягом 2013 р. відносини між ними погіршилися, вони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила суд задовольнити позов на тих підставах, які в ньому викладені, заперечувала проти збереження шлюбу.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 не заперечував проти розірвання шлюбу, він вважав не можливим зберегти родину.

За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_2, 11.01.1987 р. н., та ОСОБА_4, 04.01.1987 р. н., зареєстрували шлюб 29.08.2008 р., про що в Книзі реєстрації шлюбів 29.08.2008 р. зроблено відповідний актовий запис за № 1647. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_2, дружини ОСОБА_2. Місце реєстрації: відділ реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 29.08.2008 р. Серія 1 ВЛ № 099641.

ОСОБА_3 народився 17.02.2010 р. в м. Харкові, про що в Книзі реєстрації народжень 06.03.2010 р. зроблено відповідний актовий запис за № 1069. Його батьками записані: батько ОСОБА_2, мати ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження Серія 1 ВЛ № 190316.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з розясненнями п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.08.2008 р., мають малолітню дитину ОСОБА_3, 17.02.2010 р. н.

Спільне життя сторін не склалося, сторони не підтримують сімейно шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сімєю.

Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача по справі.

За ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач при реєстрації шлюбу змінила своє прізвище, після розірвання шлюбу надалі іменується шлюбним прізвищем.

На підставі ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113 СК України, керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 14, 60, 88, 174, 209, 212 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 29.08.2008 р. між ОСОБА_2, 11.01.1987 р. н., та ОСОБА_1, 04.01.1987 р. н., у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис за № 1647 розірвати.

Після розірвання шлюбу позивач надалі іменується шлюбним прізвищем ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: