У Х В А Л А

9 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Гуменюка В.І.,Сеніна Ю.Л.,

розглянувши заяви ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від

22 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до спеціалізованого підприємства ПП «Нива-В.Ш.», Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», ОСОБА_6 про застосування наслідків недійсності правочину та відшкодування збитків,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що 20 квітня 2011 року Замостянським відділом державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції (далі - Замостянський ВДВС Вінницького МУЮ) через спеціалізоване підприємство ПП «Нива-В.Ш» (далі - СП ПП «Нива-В.Ш») проведено публічні торги з продажу арештованого майна - приміщення перукарні, переможцем яких визнано її.

На виконання вимог законодавства про виконавче провадження 20 квітня 2011 року вона перерахувала на депозитний рахунок Замостянського ВДВС Вінницького МУЮ кошти у розмірі 189 042 грн, які згодом були розподілені та перераховані вказаним відділом державної виконавчої служби: публічному акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») - 125 240 грн 19 коп., публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») - 4 207 грн

41 коп.; публічному акціонерному товариству «Універсал Банк» (далі -

ПАТ «Універсал Банк») - 29 564 грн 34 коп.; ОСОБА_7 - 10 578 грн 79 коп.; Замостянському ВДВС Вінницького МУЮ - 19 451 грн 27 коп. судового збору. Також вона сплатила на рахунок СП ПП «Нива-В.Ш» гарантійний внесок у розмірі 3 858 грн.

Оскільки рішенням Апеляційного суду Вінницької області від

20 серпня 2013 року в іншій справі, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від

16 жовтня 2013 року, вказані прилюдні торги визнано такими, що не відбулися; визнано недійсними та скасовано протокол СП ПП «Нива-В.Ш.» від

20 квітня 2011 року про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, акт державного виконавця про проведені прилюдні торги від 21 квітня 2011 року, свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів,

ОСОБА_4 просила стягнути з відповідачів сплачені нею кошти в розмірі

189 042 грн, гарантійний внесок у розмірі 3 858 грн, а також відшкодувати моральну шкоду.

Рішенням Вінницького міського суду від 24 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 2 грудня 2014 року, позов задоволено частково: ухвалено стягнути на користь ОСОБА_4 в рахунок повернення коштів, отриманих на виконання недійсного правочину: із

СП ПП «Нива - В. Ш.» - 3 858 грн; із Замостянського ВДВС Вінницького МУЮ - 19 451 грн 27 коп.; з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» - 4 207 грн 41 коп.; з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - 125 240 грн 19 коп.; з ПАТ «Універсал Банк» - 29 564 грн 34 коп.; з ОСОБА_7 - 10 578 гривень 79 коп. В решті вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від

22 квітня 2015 року вказані судові рішення скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

У поданих до Верховного Суду України заявах ОСОБА_4 порушує питання про скасування зазначеної ухвали суду касаційної інстанції та ухвалення нового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), а саме:

неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права (статті 216 Цивільного кодексу України), що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах;

неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права (статті 338 ЦПК України) - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаними заявами в частині про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

В ухвалі від 22 квітня 2015 року, щодо якої подано заяви про перегляд, суд касаційної інстанції скасував судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та передав справу на новий розгляд з тих підстав, що суди не встановили повно, всебічно й обґрунтовано обставини справи, не визначилися з характером спірних правовідносин та нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, та не надали належну оцінку наявним у справі доказам, що є порушенням вимог статей 213, 214 ЦПК України та що призвело до неможливості встановити та перевірити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, судовою ухвалою, про перегляд якої подано заяви, суд касаційної інстанції скасував рішення суду першої та апеляційної інстанцій та передав справу на новий розгляд з підстав, передбачених частиною другою статті 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що призвело до неможливості встановити та перевірити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

У наданих для порівняння:

ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 липня 2013 року суд касаційної інстанції, відмовивши у відкритті касаційного провадження у справі про застосування наслідків недійсності правочину та стягнення коштів, фактично погодився з установленими судами фактичними обставинами справи та дійшов висновку про відсутність необхідності перевірки матеріалів справи.

постанові Вищого господарського суду України від 28 жовтня 2014 року суд касаційної інстанції залишив без змін рішення суду апеляційної інстанції про відмову в позові про стягнення коштів з тих підстав, що позов пред'явлено до неналежного відповідача.

Порівняння змісту указаних для прикладу судових рішень зі змістом судового рішення, про перегляд якого подано заяви, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

За викладених обставин вважати заяви ОСОБА_4 у частині перегляду судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, обґрунтованими немає підстав.

Крім того, відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Проте зміст наданих для порівняння ухвал не дає підстав для висновку про те, що має місце неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Доводи, які наведені в заявах про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норми процесуального права (статті 338 ЦПК України), не свідчать про наявність підстав для перегляду судового рішення згідно з вимогами пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до спеціалізованого підприємства ПП «Нива-В.Ш.», Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», ОСОБА_6 про застосування наслідків недійсності правочину та відшкодування збитків за заявами ОСОБА_4 про перегляд судового рішення відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України:А.Г. Ярема В.І. Гуменюк Ю.Л. Сенін