Справа № 476/311/15-ц
Провадження № 2/476/74/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.08.2015 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

В складі: головуючої судді Чернякової Н.В.

при секретарі Козаченко Л.М.

за участю позивача ОСОБА_1, представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Єланець цивільну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором поставки обладнання

В С Т А Н О В И В :

18.03.2015 року фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором поставки обладнання.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 10 липня 2014 року між ним та ОСОБА_4 був укладений договір поставки обладнання, за умовами якого він зобов'язувався продати та доставити покупцеві ОСОБА_4 обладнання на суму 17000 доларів США, що відповідно до комерційного курсу станом на 10.07.2014 року складає 204000 грн., а покупець зобов'язувався прийняти та оплатити товар. Пунктом 2.2 договору передбачено, що розрахунки за цим договором між постачальником і покупцем здійснюються трьома частинами: покупець сплачує передоплату в розмірі 60% від вартості обладнання, 20% вартості сплачує після надходження обладнання на територію України і 20% після проведення пуско-наладочних робіт обладнання на виробничій прощадці. Розрахунки, по домовленості сторін, проводяться готівкою в доларах США.

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 виконав умови вищевказаного договору, поставивши відповідачеві замовлене обладнання, а відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань, не оплатив частину коштів після підписання акту прийому-передачі в сумі 6000 доларів США або 72000 грн.

Посилаючись на положення ст. 712 ЦК України позивач просив стягнути з ОСОБА_4 на його користь заборгованість за договором поставки обладнання в сумі 72000 грн. та судові витрати по справі.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю, просили задовольнити.

Відповідач та його представник просили відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач не повністю довів обставини, на які посилався в позовній заяві.

Вислухавши сторони, їх представників суд приходить до слідуючого висновку.

Частиною 1 статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні 10 липня 2014 року між відповідачем ОСОБА_4 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 укладено договір поставки обладнання (а.с. 5-7). Сторонами була підписана Специфікація товару до Договору поставки товару, відповідно до якої встановлена остаточна вартість товару (а.с. 8).

Відповідно до п.1.1. Договору поставки обладнання від 10.07.2014 року позивач зобов'язувався продати, а відповідач зобов'язався купити обладнання, зазначене в Специфікації. Позивач зобов'язався, згідно з умовами даного договору, доставити відповідачеві обладнання, зазначене в Специфікації, а також надати комплекс послуг повязаних з його налагодженням, а відповідач зобов'язався прийняти та оплатити обладнання.

Сторони договору дійшли згоди, що обладнання має зафіксовану вартість у доларах США, і його вартість складає 17000 доларів США, що відповідно до комерційного курсу станом на 10.07.2014 року складає 204000 грн. (п. 2.1 договору).

Пунктом 2.2 договору передбачено, що розрахунки за цим договором між постачальником і покупцем здійснюються трьома частинами: покупець сплачує передоплату в розмірі 60% від вартості обладнання, 20% вартості сплачує після надходження обладнання на територію України і 20% після проведення пуско-наладочних робіт обладнання на виробничій прощадці.

Згідно умов договору розрахунки, за домовленістю сторін, проводяться готівкою в доларах США.

Судом встановлено, що відповідачем була проведена передоплата, відповідно до п. 2.2 Договору, в сумі 11000 доларів США, що відповідно до комерційного курсу станом на 10.07.2014 року складає 132000 грн.

05.08.2014 року між сторонами був складений акт прийому передачі товару - широкоформатного принтеру Epson SC-S30610 (серійний номер PXWE000431) (а.с.9), відповідно до якого прийнятий відповідачем товар відповідає вимогам Договору, поставлений в строки та на умовах Договору.

В судовому засіданні встановлено, що товар прийнятий відповідачем в повному комплекті та відповідає серійному номеру.

Отже, позивач свої зобов'язання за договором поставки обладнання виконав, проте відповідач порушив умови договору, не сплативши залишок коштів за поставлений товар в сумі 72000 грн.

Доводи відповідача про передачу коштів в розмірі 72000 грн. ОСОБА_6, який являвся власником вищевказаного принтера, суд вважає необгрунтованими, оскільки вони не підтверджені належними доказами.

Так, відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Так як суд дійшов до висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати по сплаті судового збору в сумі 720,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИ Р І Ш И В :

Позовну заяву фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором поставки обладнання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 заборгованість за договором поставки обладнання від 10 липня 2014 року в розмірі 72000 (сімдесят дві тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 720 (сімсот двадцять) грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Єланецький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.В. Чернякова.