Справа № 136/1038/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"03" липня 2015 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Кривенка Д. Т.

за участю секретаря Марчук Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сиваковецької сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтувала з огляду на таке.

21 жовтня 2-13 року померла її, ОСОБА_1, мати ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом вчиненим за життя спадкодавця 09.11.2005 року, відповідно до якого вона заповіла земельну ділянку згідно державного акта серія ВН №06168 «МислІцькій Тамілі Михайлівні», у той час як згідно паспортних документів її прізвище правильно значиться як «Мислицька Таміла Михайлівна». В установлений законодавцем строк позивачем спадщину прийнято шляхом звернення до нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою відповідного змісту. Проте при зверненні до нотаріуса було наголошено на неправильність написання її прізвища у заповіті. Крім цього, постановою приватного нотаріуса їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі на її імя свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку (пай) згідно Державного акта серія ВН №06168 після смерті ОСОБА_3, так як заявником не було предявлено нотаріусу оригінала правовстановлюючого документа, по скільки ще за життя спадкодавця його було втрачено. Ураховуючи те, що спадщина належить спадкоємцям з моменту її відкриття, однак позивач позбавлена можливості її прийняти з причин, що не залежать від її волі, що вказує на порушення її прав, тому позивач просила суд здійснити їх захист шляхом визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом та встановити факт належності їй правовстановлюючого документа - заповіту.

В судове засідання позивач не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала з підстав, що наведені у позовній заяві, просила суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити за її відсутності.

Відповідач представник Сиваковецької сільської ради Липовецького району Вінницької області в судове засідання також не з'явився, в заяві, яку сільський голова адресував суду зазначив, що позовні вимоги визнає, не заперечує щодо задоволення позову в заявленому обсязі щодо визнання права власності за позивачем на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері та встановлення юридичного факту.

Прийнявши до уваги те, що сторони скористались наданими їм ч.2 ст.158 ЦПК України правами, заявляти клопотання про розгляд справи у їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних доказів у відсутності сторін в загальному порядку.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно зясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами дійшов висновку про наступне.

21.10.2013 року в місті Вінниця померла ОСОБА_2, на що вказує свідоцтво про смерть серія І-АМ №282432. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом вчиненим спадкодавцем 09.11.2005 року, який був посвідчений секретарем Сиваковецької сільської ради Липовецького району Вінницької області 09.11.2005 року та зареєстрований в реєстрі за №20. Як убачається із запису вчиненого 10.04.2014 року секретарем Сиваковецької сільської ради на зворотній стороні заповіту, по відомостях сільської ради спадкодавцем заповіт не змінювався та не скасовувався. Згідно заповідального розпорядження спадкодавець розпорядилась належною їй згідно Державного акта серія ВН №06168 земельною ділянкою, площею 1,8970 га заповівши її на користь ОСОБА_4.

В підтвердження обставин щодо належності їй, ОСОБА_1, заповіту вчиненого 09.11.2005 року секретарем Сиваковецької сільської ради Липовецького району Вінницької області, надано наступні докази: свідоцтво про народження серія ІІІ-УР №623506, згідно якого матірю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_3, тобто спадкодавець; свідоцтво про укладення шлюбу серія І-АМ №284823, згідно якого ОСОБА_5 уклала шлюб із ОСОБА_6 та змінила прізвище на ОСОБА_6; довідка видана 03.06.2015 року виконавчим комітетом Сиваковецької сільської ради Липовецького району Вінницької області №297, згідно якої констатовано, що ОСОБА_5 є дочкою ОСОБА_2 та входила до складу її сімї відповідно до записів вчинених у по господарських книгах.

На виконання розяснень п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», судом було витребувано у приватного нотаріуса Липовецького районного нотаріального округу ОСОБА_7 матеріали Спадкової справи до майна померлої ОСОБА_2 №16/2014, відповідно до яких встановлено, що своїм правом на прийняття спадщини скористалась позивач ОСОБА_1 подавши заяву про прийняття спадщини за заповітом у шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини.

Матеріали Спадкової справи свідчать, що у померлого є й інші спадкоємці онука спадкодавця ОСОБА_8, яка надала нотаріусу заяву про відмову від належної їй частки спадщини як за законом так і за заповітом. Інших спадкоємців, визначених ст.1241 ЦК України, які б мали обовязкову частку у спадщині не має. Отже позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом на майно ОСОБА_2. Наведене підтверджено довідкою виданою 10.04.2014 року виконкомом Сиваковецької сільської ради Липовецького району.

02.06.2015 року приватним нотаріусом Липовецького районного нотаріального округу було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та видачі на імя позивачка свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 1,8970 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Сиваковецької сільської ради Липовецького району Вінницької області після смерті 21 жовтня 2013 року ОСОБА_2, оскільки заявником нотаріусу не було предявлено оригіналу Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку.

Статтею 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК України).

Відповідно до ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто (ст.1234 ЦК України).

Зі змісту ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

В постанові №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" Пленум Верховного Суду України, висловив наступну правову позицію, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Аналізуючи здобуті у справі докази судом зясовано, що спадкодавець за життя розпорядився належним йому майном висловивши свою волю у заповіті, позивач спадщину прийняв, інші спадкоємці відсутні. Проте успадкувати майно в нотаріальному порядку позивач позбавлений можливості, так як відсутній правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності спадкодавця, на таке майно, оскільки ще за його життя був втрачений.

Факт належності земельної ділянки ОСОБА_2 підтверджується архівною копією Державного акта на право приватної власності на землю серія ВН №06168, а також Витягом з технічної документації з нормативної грошової оцінки від 22.12.2014 року; Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку сформованого 23.12.2014 року.

Згідно оголошення надрукованого в газеті «Липовецькі вісті» від 05 червня 2015 року №41 (1527), Державний акт на право приватної власності на землю серія ВН №06168 виданий на імя ОСОБА_2 було втрачено, у звязку із чим слід вважати його недійсним.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що позивач довів обставини викладені ним у позовній заяві належними та допустимими доказами, відтак вимоги обґрунтовані, а тому підлягають до задоволення задля відновлення порушеного та невизнаного права позивача на спадкове майно за заповітом.

Згідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності на те законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

На підставі ст.ст. 25, 346, 1217, 1218 - 1223, 1233, 1234, 1235, 1268 -1270 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", керуючись ст. ст. 10, 60, ч.2 158, ч.4 174, 208-209, 212 - 215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити юридичний факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, заповіту вчиненого ОСОБА_2 09.11.2005 року, посвідченого секретарем Сиваковецької сільської ради Липовецького району Вінницької області 09.11.2005 року та зареєстрованого за №20, на імя ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за заповітом вчиненим 09.11.2005 року після смерті ОСОБА_2, яка настала 21.10.2013 року в м. Вінниця Вінницької області, на земельну ділянку, що розташована на території Сиваковецької сільської ради Липовецького району Вінницької області, площею 1,8970 га, яка належала померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ВН № 06168, виданого 14 березня 2000 року на підставі 20 сесії 23 скликання Сиваковецької сільської ради народних депутатів від 26.12.2000 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право власності на землю за порядковим номером №161; цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_9