Справа №431/2030/15-ц
Провадження №2/431/1199/15
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2015 року Старобільський районний суд Луганської області

в складі: головуючого судді Пелиха О.О.,

при секретарі Чесаловій О.Є.,

за участю прокурора Борсенко Н.О.,

представника позивача - Органу опіки та піклування Старобільської районної державної адміністрації ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Старобільської районної державної адміністрації в інтересах малолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей,-

В с т а н о в и в:

Орган опіки та піклування Старобільської районної державної адміністрації в інтересах малолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що ОСОБА_5, є матірю малолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, 14.02.2012 р.н, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 є батьком малолітніх ОСОБА_2, 19.03.2010 р. н., та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 Батько малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, записаний відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Відповідачі власного житла та постійного місця проживання не мають, не працюють, зловживають алкогольними напоями. Діти перебувають у службі у справах дітей, на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, у звязку з тим, що їх батьки ухиляються від виконання своїх обовязків з виховання та утримання дітей, не піклуються про їхній розвиток. Матір постійно залишає дітей без материнського догляду на декілька діб та тижнів, в результаті чого покинуті матірю діти часто хворіють. Батько дітей, постійно виїжджає за межі району, на даний момент покинув дітей. Єлизавета та Богдан не відвідують дитячий навчальний заклад. Під час багаточисельних профілактичних рейдів було зясовано, що батьки дітей, майже завжди відсутні вдома, діти недоглянуті, брудні, в будинку не прибрано, у кімнатах пил, на підлозі і на ліжках розкидані речі та дитячий одяг, запас продуктів харчування дуже обмежений. Їжа не відповідає потребам у харчуванні дітей відповідно до їх віку. ОСОБА_5 і ОСОБА_6 не піклуються про дітей: не створюють елементарних санітарно-гігієнічних умов для проживання малолітніх сина та дочок та виховання їх у родині. Відповідач отримує державну допомогу на дітей, але гроші витрачає на власні потреби. У звязку з наведеним просив суд позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх малолітніх дітей та стягнути аліменти.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі та просила суд його задовольнити.

Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи до суду не зявилися, надали суду заяви в яких просили суд справу розглянути без їх участі, позов визнати в повному обсязі.

Суд, вислухавши позивача, думку прокурора, яка вважала, що позов підлягає задоволенню, перевіривши наведені в позові доводи, дослідивши заяви надані відповідачами, приходить до наступних висновків.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.

Батьками малолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, 14.02.2012р.н та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 власного житла не мають, не працюють, зловживають алкогольними напоями.

Малолітні діти ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають у службі у справах дітей, на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, у звязку з тим, що їх батьки ухиляються від виконання своїх обовязків з виховання та утримання дітей, не піклуються про їхній розвиток. ОСОБА_5 постійно залишає трьох власних малолітніх дітей без материнського догляду на декілька діб та тижнів, в результаті чого покинуті матірю діти часто хворіють. ОСОБА_6, який є батьком двох дітей, постійно виїжджає за межи району, на даний момент покинув дітей.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не відвідують дитячий навчальний заклад.

Під час профілактичних рейдів „Сімя спеціалістами служби та працівниками Бутівської сільської ради було зясовано, що батьки дітей майже завжди відсутні вдома, діти недоглянуті, брудні, в будинку не прибрано, у кімнатах пил, на підлозі і на ліжках розкидані речі та дитячий одяг, запас продуктів харчування дуже обмежений. Їжа не відповідає потребам у харчуванні дітей відповідно до їх віку. ОСОБА_5 і ОСОБА_6 не піклуються про дітей: не створюють елементарних санітарно-гігієнічних умов для проживання малолітніх сина та дочок та виховання їх у родині.

ОСОБА_5 за ухилення від виконання батьківських обовязків неодноразово притягувалася до відповідальності за ст.184 КУпАП.

06.05.2015 року виконкомом Бутівської сільської ради було прийнято рішення про негайне відібрання ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у їх матері ОСОБА_5 Діти вилучені із загрожуючих умов та влаштовані до районної лікарні.

ОСОБА_6 надав заяву про те, що не зможе дати дітям повноцінного догляду, так як не має власного житла, постійного доходу (а.с.14).

Оскільки законодавство при позбавленні батьківських прав з підстав ухилення від виконання обовязків по вихованню дитини, повязує винну, протиправну поведінку батьків, судом зясовувалось чи не ухилялись батьки від виконання обовязків з поважних причин.

Судом ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було надано право надати докази, що вони не ухиляються від батьківських обовязків, і не виконують їх з поважних причин. Проте, відповідачі не надали жодного доказу, що вони за станом здоровя, чи з інших підстав не могли усвідомлювати свої батьківські зобовязання та не мала можливість виховувати дітей, зустрічатися з ними, тривалий час знаходилися за межами району, області, країни, не могли надавати матеріальну допомогу, чи чинилися перешкоди з боку позивача або інших осіб щодо спілкування з малолітніми.

Відповідно до статті 150 СК України батьки, де б вони не перебували, зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти.

Згідно з ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України Про охорону дитинства виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно ч.1 ст.164 СК України, підставами позбавлення батьківських прав є, зокрема ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Дана норма передбачає позбавлення батьківських прав, а не батьківства.

Позбавлення батьківських прав це насамперед спосіб захисту та інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав це санкція за протиправну винну поведінку батьків.

Ухилення від виконання юридичного обовязку це акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.

Судова практика склалась таким чином, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму та наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР №798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, статтею 12 Закону "Про охорону дитинства" передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватись про їх здоров'я, фізичний, духовний, моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці.

Відповідно до положень Конвенції про права дитини - позбавлення батьківських прав, це, перш за все, спосіб захисту прав та інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та моральної забезпеченості.

Вирішуючи спір, суд приймає до уваги, як ставлення батьків до дітей, так і ставлення дітей до батьків.

Відповідачами не надано переконливих доводів, які спростовували твердження позивача щодо ухилення їх від виконання своїх обов'язків по виховання дітей та свідомого нехтування своїми обов'язками.

Таким чином, надані у справі докази вказують про небажання відповідачів належним чином виконувати батьківські обов'язки, піклуватись про дітей, їх здоров'я, займатись їх вихованням. Відповідачі не бажають спілкуються з дітьми при наявності такої можливості.

Особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. У свою чергу, батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України до батьків, які ухиляються від виконання батьківських обов'язків передбачено застосування правові санкції для застосування до них юридичної відповідальності, встановленої законом.

Таким чином, суд вважає, що до відповідачів необхідно застосувати один із заходів юридичної сімейно-правової відповідальності, яка настає при винній поведінці батьків, а саме: необхідно позбавити батьківських прав щодо їх дітей.

Згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

У свідоцтві про народження малолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відповідачі записані їх батьками. Батько ОСОБА_7, записаний згідно ч.1 ст.135 СК України (а.с.3).

Беручи до уваги, що відповідачі відмовляються матеріально утримувати дітей, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання.

При визначенні розміру аліментів суд також враховує, що у відповідності зі ст.51 Конституції України кожний з подружжя має рівні права і обовязки, а також батьки зобовязані утримувати дітей до повноліття.

Відповідачі не надали суду відомостей і доказів, які дають право звільнити їх від сплати судового збору, а тому суд згідно ст.88 ЦПК України стягує з них судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за 1 місяць підлягає негайному виконанню на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України.

Приймаючи до уваги наведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 19, 150, 155,157, 159, 164, 166, 180 СК України, ст. ст. 3,4,10, 11, 60, 88, 209, 212-215, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Органу опіки та піклування Старобільської районної державної адміністрації в інтересах малолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 у відношенні малолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10 у відношенні малолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, інд. код НОМЕР_1 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь Комунального закладу „Лисичанський центр соціально-психологичної реабілітації дітей (93118, Луганська область, м.Лисичанськ, кв-л 40 Років Перемоги, 12-а); на утримання малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8 і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9 на користь Луганського обласного будинку дитини №2 (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Лисичанська, 1б), у розмірі ? частини доходів (заробітку) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 травня 2015 року до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10 на користь інд.код НОМЕР_2 аліменти на утримання малолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь закладу Комунального закладу „Лисичанський центр соціально - психологичної реабілітації дітей (93118, Луганська область, м. Лисичанськ, кв-л 40 Років Перемоги, 12-а), на утримання малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8 на користь закладу Луганського обласного будинку дитини № 2 (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Лисичанська, 1б), у розмірі 1/3 частини доходів (заробітку) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 травня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, інд.код НОМЕР_1 судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10 на користь інд.код НОМЕР_2 судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О. Пелих