У Х В А Л А

13 липня 2015 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Кізюн Л.І., розглянувши позовну заяву ПП «Стрілець 02 Плюс» в особі директора Мостового Петра Мусійовича до приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про виплату страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, яка не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Так, відповідно до ст. 30 ЦПК України сторонами у справі можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Тому потрібно уточнити хто саме є позивачем - юридична або фізична особа.

Також, позивачу необхідно уточнити позовні вимоги, оскільки не зрозуміло на чию користь потрібно стягнути страхове відшкодування.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Позивач не сплатив судовий збір, оскільки вважає себе звільненим від його сплати відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів».

Однак, висновок позивача про те, що на спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», є неправильним.

Це випливає з правової позиції Верховного Суду України, викладеної в листі від 19.07.2011 «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування». Так, Верховний Суд України зазначає, що «стосовно поширення Закону № 1023-XII (Закон України «Про захист прав споживачів») на добровільне страхування слід зазначити таке.

Суди не вправі керуватися законодавством про захист прав споживачів при вирішенні спорів, що випливають з відносин між фізичними особами, які вступають у договірні відносини між собою з метою задоволення особистих потреб, не пов'язаних зі здійсненням підприємницької діяльності, а також із відносин, що виникають у зв'язку із придбанням фізичною особою - підприємцем товарів, виконанням для нього робіт чи наданням послуг не для особистих потреб, а для здійснення підприємницької діяльності або у зв'язку із придбанням товарів, виконанням робіт і наданням послуг з метою задоволення потреб юридичних осіб.

Щодо майнового страхування слід зазначити таке. Закон № 1023-XII регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров'я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики.

Згідно зі ст. 1 Закону № 85/96-ВР («Закон України «Про страхування») страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. У ст. 4 цього Закону зазначено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону, і пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування).

Метою страхування при укладенні договору майнового страхування є погашення за рахунок страховика ризику майнової відповідальності перед іншими особами чи ризику виникнення інших збитків у результаті страхового випадку.

Аналіз наведених норм свідчить, що відносини, які виникають з майнового страхування, не підпадають під предмет регулювання Закону № 1023-XII і положення цього Закону не застосовуються до відносин майнового страхування.

Зазначений Закон може застосовуватися, коли позивач прямо вказує на порушення норм, гарантованих цим Законом, наприклад, права на інформацію при ненаданні для ознайомлення правил страхування тощо.

Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1 % від ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати - 243,60 грн. та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати - 3564 грн.

Тому позивачу до позовної заяви необхідно долучити документ про сплату судового збору за ставками встановленими за подання позовної заяви майнового характеру.

В разі звільнення від сплати судових витрат, необхідно надати суду документ, який би підтверджував звільнення від їх сплати чи обґрунтувати підстави звільнення від їх сплати.

До позовної заяви (викладеної у новій редакції з усіма зазначеними судом усунутими недоліками) потрібно додати її копії та копії документів, що додаються до неї, у кількості відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства, то позивачу слід надати строк для усунення зазначених недоліків.

Враховуючи викладене і керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позовну заяву ПП «Стрілець 02 Плюс» в особі директора Мостового Петра Мусійовича до приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про виплату страхового відшкодування - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків протягом двох днів з дня отримання позивачем ухвали. Інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Суддя Л.І. Кізюн