АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 671/498/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1332/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Пєнти І.В.,

суддів: Корніюк А.П., Талалай О.І.,

при секретарі: Сацюк Г.О.

за участю: ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Волочиського районного суду Хмельницької області від 25 травня 2015 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення державного виконавця відділу державної виконавчої служби Волочиського РУЮ у Хмельницькій області щодо розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за минулий час.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на рішення державного виконавця відділу державної виконавчої служби Волочиського РУЮ у Хмельницькій області щодо розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за минулий час. Обгрунтовуючи вимоги, посилається на те, що в провадженнi державного виконавця Андрiяша ОСОБА_3 Волочиського РУЮ знаходиться дублiкат виконавчого листа №671/798/14-ц вiд 14 травня 2014 року, виданий Волочиським районним судом Хмельницької областi, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 алiментiв на утримання доньки ОСОБА_4 Юлi, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмiрi ? частини з усiх видiв заробiтку, починаючи з 21 серпня 2000 року i до досягнення дитиною повноліття. Виконавче провадження за вказаним дублiкатом виконанчого листа було вiдкрито 28 травня 2014 року. Як вказує заявник, рішення про стягнення аліментів було прийнято ще в 2000 роцi, однак виконавчий документ не був втрачений, а був повернутий ОСОБА_5, як стягувачу, на пiдставi п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» за її заявою, оскiльки він сплачував алiменти в добровiльному порядку. Таким чином, державний виконавець Андрiяш В.В. неправомiрно розрахував заборгованiсть зi сплати алiментiв за три роки до вiдкриття виконавчого провадження, оскiльки заборгованостi зі сплати аліментів у боржника за виконавчим листом немає, а пiсля вiдкритгя виконавчого провадження він сплачував аліменти щомісячно.

В ході судового розгляду скарги судом було залучено до участі в справі стягувача за виконавчим провадженням ОСОБА_5

Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 25 травня 2015 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення державного виконавця відділу державної виконавчої служби Волочиського РУЮ у Хмельницькій області ОСОБА_6 щодо розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за минулий час відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. При цьому, посилається на неправильне встановлення судом обставин, які мають значення для справи, неправильне дослідження та оцінку доказів, порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує, що у заяві про примусове виконання виконавчого листа, який надійшов на виконання, стягувач не ставила питання наявності заборгованості за минулий час і відповідно державним виконавцем відділу ДВС у постанові не проводився розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, так як заборгованості не існувало. Судом не враховано, що складаючи відповідний розрахунок, державний виконавець не викликав апелянта, не повідомив про проведення обчислення заборгованості відповідно до вимог п. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та не пересвідчився чи сплачувалися кошти по аліментних зобовязаннях до предявлення виконавчого листа у відділ ДВС в добровільному порядку.

В судовому засіданні заявник та його представник апеляційну скаргу підтримали.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином. Крім того, відділом ДВС подано заяву про слухання справи у відсутності представника відділу.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

У відповідності п. 2 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішені було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано доказів, не здобуто таких і судом, які б підтвердили, факт порушення державним виконавцем відділу ДВС ОСОБА_6 вимог законодавства при здійсненні розрахунку аліментів від 28.01.2015 року.

Однак з таким висновком суду погодитися не можна.

Відповідно до вимог ст. 387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено визначення розміру заборгованості з аліментів виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні.

У відповідності до розяснень п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз'яснено, що розмір заборгованості за виконавчим документом про стягнення аліментів державний виконавець повинен визначати, керуючись вимогами ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», відповідними нормами сімейного законодавства, а також постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 (з наступними змінами) «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». При цьому він не може вирішувати питання про повне або часткове звільнення від сплати заборгованості. Спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи. Залежно від предмета та суті вимог така заява може розглядатися у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, або у позовному провадженні.

Встановлено, що 28.05.2014 року постановою державного виконавця відділу ДВС Волочиського райуправління юстиції ОСОБА_6 відкрито виконавче провадження за дублікатом виконавчого листа №671/798/14-ц, виданим Волочиським районним судом 14.05.2014 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмір ? частини всіх видів заробітку, починаючи з 21.08.2000 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 21-22).

В ході здійснення виконавчого провадження стягувачем ОСОБА_5 подавалась відповідна заява про надання їй довідки (розрахунку) по аліментах (а.с. 42).

28.01.2015 року державним виконавцем Андріяш В.В. було здійснено розрахунок заборгованості по аліментах станом на 01.01.2015 року згідно виконавчого листа №671/798/14-ц,виданого Волочиським районним судом 14.05.2014 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дочки ОСОБА_7 (а.с. 43).

Разом з тим, при проведенні розрахунку державним виконавцем не було враховано сплачені боржником ОСОБА_1 аліменти за вересень 2013 року в сумі 300 грн., за березень 2014 року в сумі 500 грн. (фіскальний чек від 21.03.2014 року №0582) , за квітень 2014 року в сумі 500 грн. (фіскальний чек від 12.04.2014 року №0344), за грудень 2014 року в сумі 500 грн. (фіскальний чек від 05.12.2014 року №0118) (а.с. 9, 57).

Крім того, рішенням Волочиського районного суду від 12.05.2014 року встановлено ту обставину, що ОСОБА_1 06.09.2013 року і 12.04.2014 року сплатив ОСОБА_4 аліменти в сумі 300 грн. та 500 грн. (ч. 3 ст. 61 ЦПК України).

Оцінивши докази по справі в їх сукупності, колегія суддів прийшла до висновку, що дії державного виконавця щодо визначення розміру заборгованості за аліментами не в повній мірі відповідають вимогам закону у зв'язку з чим його слід зобовязати здійснити таке обчислення згідно з вимогами закону. В звязку з чим, ухвала суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні скарги про визнання неправомірним рішення державного виконавця відділу ДВС Волочиського РУЮ від 28.01.2015 року щодо проведення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за минулий час та зобовязання державного виконавця усунути виявлені порушення підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали в цій частині про задоволення заявлених вимог.

Доводи апеляційної скарги про систематичну сплату ОСОБА_1 аліментів є безпідставними та не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази, відповідно до вимог ст. ст. 57 - 60 ЦПК України.

Посилання в апеляційній скарзі щодо перебування ОСОБА_1 на обліку в Волочиському центрі зайнятості, щодо знаходження на його утриманні неповнолітніх дітей та матері не можуть впливати на правильність проведення розрахунку заборгованості по аліментах.

Разом з тим, правильним є висновок суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні заявлених вимог про звільнення ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментах за минулий час з 28.05.2011 року по 28.05.2014 року.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції в цій частині.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Волочиського районного суду Хмельницької області від 25 травня 2015 року в частині відмови в задоволенні скарги про визнання неправомірним рішення державного виконавця відділу ДВС Волочиського РУЮ від 28.01.2015 року щодо проведення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за минулий час та зобовязання державного виконавця усунути виявлені порушення скасувати та постановити в цій частині нову ухвалу.

Визнати неправомірним рішення державного виконавця відділу ДВС Волочиського РУЮ від 28.01.2015 року щодо проведення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за минулий час.

Зобовязати державного виконавця відділу ДВС Волочиського районного управління юстиції усунути допущене порушення, поновити права шляхом складання розрахунку заборгованості по аліментах з урахуванням сплачених аліментів за вересень 2013 року в сумі 300 грн., за березень 2014 року в сумі 500 грн., за квітень 2014 року в сумі 500 грн., за грудень 2014 року в сумі 500 грн.

В решті ухвалу Волочиського районного суду Хмельницької області від 25 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду І.В. Пєнта

____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8 Провадження № 22-ц/792/1332/15

Доповідач Пєнта І.В. Категорія № ухвала