АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 760/17397/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4799/15
Головуючий у суді першої інстанції: Лазаренко В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

25 березня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Семенюк Т.А

Суддів Кравець В.А., Шиманського В.Й.,

при секретарі Аршакян Р.Т.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання малолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано всі обставини, що мають значення для справи

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча була повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе слухати справу у відсутність особи, яка не з`явилася.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що у серпні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про зменшення розміру аліментів, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 травня 2010, з нього стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , у розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законом, починаючи з 10 березня 2010 року.

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 21 листопада 2011 року з нього стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 7 листопада 2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

Зазначив, що на даний час він займає посаду заступника начальника командувача високомобільних десантних військ з логістики - начальника логістики Командування високомобільних десантних військ Збройних Сил України та після відрахувань з його грошового забезпечення в тому числі за рішеннями судів про сплату аліментів фактично отримує 8200 грн. При цьому він сплачує за піднайм житла 6000,00 грн., що в свою чергу зумовлено тим, що він знімає трикімнатну квартиру для розміщення рідної сестри з сином, які виїхали з району проведення антитерористичної операції - м. Донецьк. Також зазначив, що стан його здоров`я потребує довготривалого лікування та проведення операції, що вимагає додаткових фінансових витрат.

У зв`язку із викладеним просив суд зменшити розмір аліментів з вищезазначеним рішеннями суду до 1/3 частини грошового утримання кожному з відповідачів щомісячно.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили його задовольнити.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 є батьком малолітніх ОСОБА_4 , 2007 року народження та , ОСОБА_5 , 2010 року народження.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 травня 2010, з нього стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , у розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законом, починаючи з 10 березня 2010 року.

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 21 листопада 2011 року з нього стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 7 листопада 2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на військовій службі у Командуванні високомобільних десантних військ Збройних Сил України та займає посаду заступника командувача високомобільних десантних військ - начальника логістики Командування високомобільних десантних військ Збройних Сил України.

З довідки військової частини НОМЕР_1 від 7 серпня 2014 №116/194 вбачається, що грошове забезпечення позивача за період з лютого 2014 по липень 2014 в середньому складало 16481,84 грн. в місяць, відрахування аліментів за вищевказаними рішеннями судів - 8455,42 грн. в місяць.

Також з матеріалів справи вбачається, що на утриманні відповідача знаходиться його сестра ОСОБА_7 та її син ОСОБА_8 , які виїхали з району проведення антитерористичнї операції.

За ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів та наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей.

За положенням ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що СК не передбачено обов`язку позивача утримувати працездатну сестру та її повнолітнього сина.

Також позивачем не надано належних доказів на підтвердження погіршення фізичного стану здоров`я.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції повною мірою погодитися не можна.

Суд першої інстанції не звернув увагу на наяву в матеріалах справи заяву ОСОБА_2 , датованої 24 жовтня 2014 року про визнання нею позовної заяви.

Крім того, судом першої інстанції не надано оцінку доводам позивача про те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь відповідачів, становить більшу частину заробітної плати позивача, а наявності у нього інших видів доходу судом не встановлено. Також судом першої інстанції не надано оцінку погіршенню стану здоров`я позивача з 2011 року.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за можливе задовольнити апеляційну скаргу, та вимоги позивача про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на утримання двох дітей з ј частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року скасувати, ухваливши нове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання малолітніх дітей задовольнити.

Розмір аліментів, визначений рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 травня 2010 року у справі №2-9563/10, згідно з яким з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно - зменшити до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів, визначений рішенням Пирятинського районного суду м. Полтавської області від 21 листопада 2011 року у справі №2-777/2011 згідно з яким з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно - зменшити до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді