Справа №463/3097/15-ц
Провадження №2/463/1453/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Головатий Р. Я., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на майно, -

встановив:

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення 350000 грн. заборгованості за договором позики, 122500 грн. процентів за користування позикою, в рахунок погашення якої звернути стягнення на 1/3 частки квартири №48 в будинку №5 на вул.Кільцевій у м.Львові-Винники.

Крім цього подала до суду клопотання про забезпечення позову, яким просить накласти арешт, шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження та обтяження правами третіх осіб (шляхом продажу, дарування, оренди, застави, іпотеки, міни, передачі до статутних фондів господарських товариств) квартири АДРЕСА_1 - Винники до моменту набрання законної сили рішення суду по даній справі.

Заяву мотивує тим, що позивач належним чином виконала умови договору позики, що підтверджується власноручною розпискою відповідача по справі про отримання грошових коштів по даній справі, однак відповідач станом на 23.06.2015 року взяті на себе зобовязання згідно з Договором від 12.04.2007 року не виконав, чим порушив законні права та інтереси позивача, а враховуючи значну ціну позову (472 500,00 грн.) відповідач по справі зможе відчужити або іншим чином обтяжити квартиру АДРЕСА_1 - Винники, співвласником якої є саме ОСОБА_2

Вивчивши подані матеріали заяви, вважаю, що у відповідності до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України її слід розглянути без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши подані матеріали заяви про забезпечення позову, оглянувши матеріали позовної заяви, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Як вбачається з роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.4 Постанови від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Разом з тим, звертаючись до суду і позовом про стягнення 350000 грн. заборгованості за договором позики, 122500 грн. процентів за користування позикою, в рахунок погашення якої звернути стягнення на 1/3 частки квартири №48 в будинку №5 на вул.Кільцевій у м.Львові-Винники, позивач не наводить обґрунтованих доводів існування реальної загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Безпідставними є посилання позивача на існування загрози відчуження відповідачем квартири АДРЕСА_1 Винники, оскільки як вбачається із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, така належить сторонам та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності, а відповідно до ч.2 ст.369 ЦК України розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

За таких обставин відчужити квартиру АДРЕСА_1 Винники відповідач може лише за згодою позивача, а тому додаткового накладення арешту на вказане майно в якості забезпечення позову суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, -

ухвалив:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на майно відмовити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова протягом пяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: Р.Я. Головатий