Справа № 308/7500/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И

18 березня 2015 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Сарай А.І.

при секретарі Товтін Г.В.

з участю представника позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.08.2010 р. Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею. Також на її утриманні та вихованні знаходиться її син від першого шлюбу - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 Відповідач з жовтня 2013 року проживає окремо від них. На протязі останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб і сім'ю. Відповідач постійно нехтує її інтересами, не поважає її, між ними постійно виникають сварки, що негативно впливає на психічний стан дітей. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. Вона самостійно забезпечує сину ОСОБА_4 належні умови проживання і виховання. Відповідач не цікавиться побутом їхнього спільного сина та не допомагає матеріально для забезпечення нормального розвитку та життєдіяльності дитини. Добровільно виділяти кошти на утримання сина відповідач відмовляється, витрачає гроші на свої потреби, інтересами сім'ї не цікавиться. Відповідач є самозайнятою особою, оскільки зареєстрований та працює фізичною особою-підприємцем, за результатами своєї підприємницької діяльності отримує нерегулярний і мінливий дохід та сума його річного доходу становить понад 100000 грн. Крім того, на даний час вона ніде не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку, отримує соціальну допомогу, розмір якої в теперішній час є недостатнім для її існування та утримання двох дітей. Відповідач має реальну змогу сплачувати аліменти на її утримання до досягнення їхнім сином трирічного віку. Як їй відомо, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, інших дітей немає. Майнових спорів між ними немає, шлюб розривають вперше.

На підставі викладених обставин просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем; після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище ОСОБА_3; дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, після розірвання шлюбу залишити проживати з нею; стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання їхнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі по 2500 грн. щомісяця і до досягнення ним повноліття; стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі по 2500 грн. щомісяця і до досягнення їхнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини та просить позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечує щодо розірвання шлюбу між ним та позивачкою і залишення їхнього малолітнього сина ОСОБА_4, 2013 р.н., проживати з матір'ю. Просить стягувати аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно та відмовити у позовних вимогах щодо стягнення аліментів на утримання позивачки у твердій грошовій сумі по 2500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Пояснив, що він є приватним підприємцем, отримує нерегулярний дохід та вважає, що визначена позивачкою сума аліментів на утримання сина у розмірі 2500 грн. є завищеною. При визначені розміру аліментів просить врахувати рівень його доходів та фактичних витрат. Фінансовий результат його підприємницької діяльності за період другого півріччя 2013 - 2014 року є збитковим, його дохід за перше півріччя 2014 року складав 11820 грн., а тому в нього немає можливості сплачувати аліменти на утримання сина у визначеному позивачкою розмірі. Щодо вимог про стягнення з нього аліментів на утримання позивачки до досягнення сином трирічного віку, то він немає можливості надавати таку допомогу, оскільки його видатки є більшими ніж доходи на протязі останнього поточного року та призначення даного виду стягнення призведе до неможливості забезпечення потреб дитини по аліментним зобов'язанням. Також просить врахувати, що ним добровільно надавалася матеріальна допомога позивачці на утримання їхнього сина, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями про перерахування їй коштів.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 26.08.2010 р. між сторонами було зареєстровано шлюб, від якого у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою.

Подружнє життя між сторонами не склалося. Це підтверджується тими обставинами, що вони проживають окремо та не підтримують шлюбних відносин, обоє наполягають на розірванні шлюбу.

Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони остаточно втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного, їхня сім'я розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін.

Між батьками відсутня домовленість про сплату аліментів на їхню спільну дитину.

Встановлено, що позивачка має дитину від першого шлюбу - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та на даний час знаходиться на обліку в Ужгородському МУ ПСЗН і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини. Відповідач є фізичною особою-підприємцем та має нерегулярний, мінливий дохід.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує майновий стан позивачки, яка самостійно веде догляд за малолітнім сином та неповнолітньою дитиною від першого шлюбу, майновий стан відповідача, який є фізичною особою-підприємцем, відсутність у нього постійного місця праці, де його заробіток носить нерегулярний (мінливий) характер, відсутність інших аліментних зобов'язань та істотних причин, які б перешкоджали йому працювати і заробляти кошти, а також часткове визнання ним позову.

Тому, суд вважає, що відповідач, як молодий, працездатного віку чоловік, у змозі заробити суму, яка дасть йому можливість сплачувати на утримання своєї дитини 1000 грн. у місяць. Враховуючи, що згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1-го січня 2015 року становить 1032 грн., така сума аліментів, на думку суду, повинна забезпечити дитину хоча б найнеобхіднішим.

Згідно змісту ч. 2 та 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання дружина має за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини суд відповідно до вимог ст. 182 СК України враховує матеріальне становище дитини, ту істотну обставину, що мати самостійно здійснює догляд за дитиною і не має інших джерел матеріального забезпечення, крім призначеної їй щомісячної одноразової допомоги при народженні дитини, відсутність у відповідача інших утриманців. Тому, на думку суду, аліменти на утримання позивачки з якою проживає дитина слід визначити у сумі 1000 грн. до досягнення сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Розмір аліментів визначений судом відповідатиме принципам розумності та справедливості. При цьому суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів.

Враховуючи, що малолітній син сторін постійно проживає з позивачкою, а спору про його подальше місце проживання не виникає, його слід залишити проживати з матір'ю.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Беручи до уваги наведене, позовні вимоги позивачки в частині відновлення її дошлюбного прізвища слід задовольнити.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки сплачений нею судовий збір у сумі 243.6 грн. за вимогу про розірвання шлюбу та судовий збір у сумі 243.6 грн. в дохід держави за вимогу про стягнення аліментів.

Тому, керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 84, 110, 112, 113, 180, 182, 184 СК України суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Шлюб зареєстрований 26 серпня 2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 343 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - розірвати.

Відновити ОСОБА_3 дошлюбне прізвище - ОСОБА_3

Дитину сторін - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати з матір'ю ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, мешканки АДРЕСА_2, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у сумі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 11.06.2014 р. і до його повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, мешканки АДРЕСА_2, аліменти на її утримання як дружини, з якою проживає дитина, у сумі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 11.06.2014 р. і до досягнення сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча Сарай А.І.