Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/743/15-ц Головуючий у 1-й інст. Галасюк Р. А.
Категорія 50 Доповідач Товянська О. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого: судді Товянської О.В.

суддів: Микитюк О.Ю., Гансецької І.А.

при секретарі: Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на рішення Корольовського райсуду м. Житомира Житомирської області від 12 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

В січні 2015р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом. Просила стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3, 18.10.1996р.н., який продовжує навчання, в розмірі 1000грн. щомісячно до завершення навчання. Син навчається на 2 курсі стаціонару КНУ ім..ОСОБА_4; строк навчання - до 30.06.2017р. Син потребує матеріальної допомоги. Відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на період навчання сина до досягнення ним 23 років.

Рішенням Корольовського райсуду м. Житомира Житомирської області від 12 червня 2015р. позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі - 500грн. щомісячно, із 22.01.2015р. до закінчення навчання - до 30.06.2017р., але не більше ніж до досягнення ним 23років.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові за безпідставністю. Зазначає, що у лютому 2008р. переніс інфаркт міокарда, його двічі оперували, для чого він позичив 150000грн. Після операції йому встановили 2 гр. інвалідності. Подальша реабілітація потребує значних коштів. З його пенсії у розмірі 1049грн. 50% відраховують за виконавчим листом, у нього залишається 524грн. проживання за рахунок батьків. В разі покращення стану здоровя він зможе працювати і надавати матеріальну допомогу сину.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення змінити, збільшити розмір аліментів до 745грн. Вважає, що у колишнього чоловіка кошти є, вона сплатила йому гроші за ? квартири. По закону він зобовязаний платити аліменти на утримання сина під час навчання.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_1 - відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, якщо батьки можуть надавати таку допомогу. Проте законодавець повязує обовязок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Судом встановлено, що відповідач є батьком повнолітнього ОСОБА_3, 18.10.1996р.н. (а.с.4), який безоплатно навчається у Київському національному університеті ім.Т.Шевченка на денному відділенні (а.с.7), отримує стипендію в розмірі 803грн. та аліменти 262,25грн. (а.с.53).

Відповідач не працює, є інвалідом ІІ групи. Розмір його пенсії по інвалідності становить 1049грн. Проте із пенсії у нього відраховують 50% - 524,50грн. на утримання другого неповнолітнього сина сторін. Крім того, він погашає заборгованість по аліментах на ОСОБА_3 (а.с.22,23,27,30,31)

Позивачкою не надано суду доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги у звязку із навчанням (затрат на харчування, проїзд, придбання підручників, зошитів для навчання тощо). Із довідки про вартість проживання у гуртожитку вбачається, що за три роки із вересня 2013р. по травень 2015р. він сплатив 769,50грн.

Задовольняючи частково позов, суд не врахував вимог ст.199 СК України та розяснень, викладених у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - позивачкою не доведено необхідність стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, та те, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу (з врахуванням розміру його пенсії, сплати аліментів на другого сина та заборгованості за виконавчим листом).

Є безпідставними доводи позивачки про те, що відповідач зобовязаний сплачувати аліменти, незалежно від його матеріального стану, оскільки лише та обставина, що на батьків покладено обовязок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Таким чином, аналіз змісту вказаної статті дає підстави для висновку, що для виникнення обовязку батька (матері) утримувати свою повнолітню дочку (сина) необхідні наявність таких умов: дочка (син) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дочку (сина). Тобто, крім родинного звязку батьків і дітей, продовження повнолітніми навчання, потреби повнолітніх дітей у звязку із продовженням навчання в матеріальній допомозі, необхідно перевіряти і здатність батьків таку допомогу надавати. При відсутності хоча б одного із наведених фактів, аліментне зобовязання, повязане із утриманням батьками своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, не виникає.

При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання й другим із батьків і врахувати стан здоровя та матеріальне становище як дочки (сина), так і платника аліментів, інших дітей чи непрацездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ст.ст.182,200 СК України).

Мати дитини позивачка по справі не надала жодних доказів на підтвердження понесених нею матеріальних витрат на утримання сина, крім оплати 769,50грн. за проживання, ніяких клопотань з цього приводу не заявляла.

Посилання на те, що відповідач повинен сплачувати аліменти із грошей, які позивачка за виконавчим листом перераховувала колишньому чоловіку за ? частину квартири в сумі 123854,50грн. після розлучення на протязі декількох років із 2009р. по 2015р., не може бути прийнято до уваги. В цей період відповідач переніс 2 операції на серце, він потребує постійного лікування. Крім того, позивачка не довела, що в нього ці кошти є. Відповідач пояснив, що ці гроші він витратив на оперативне втручання та лікування.

Відповідно до ст.ст.3,10,11,60 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд забезпечив сторонам змагальність процесу, створивши їм умови для реалізації своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обовязків.

Позивачка не надала доказів про те, що відповідач має значно вищі статки та доходи. Ніяких клопотань з цього приводу не заявляла.

Керуючись ст.ст.209,218,303,304,307,309,314,316,319,324,325 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити. Рішення Корольовського районного суду м. Житомира Житомирської області від 12 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_1 у позові за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: