Дата документу 27.08.2015
Справа N 2/320/1692/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«27» серпня 2015 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Кучеренко В.В.

при секретарі: Прозоровій Т.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про повернення (стягнення) виконаного за недійсним правочином,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 5 000 доларів США, що еквівалентно 150 000 гривень, зазначивши, що 22.03.2013 року між ним та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу автомобіля НОМЕР_1 в підтвердження укладання між ними договору купівлі-продажу ОСОБА_3 була власноруч написана розписка про отримання коштів в сумі 5000 доларів США. Крім того, між ними була досягнута домовленість, про те, що через декілька місяців вони здійснять перереєстрацію автомобіля та вказаний автомобіль залишиться у користуванні відповідача. Однак відповідач у визначений термін автомобіль не повернув та уникав перереєстрації автомобіля. Тому позивач вважає, що на його користь з ОСОБА_3 повинно бути стягнуто 5 000 доларів США отриманих ним за автомобіль НОМЕР_1, що еквівалентно 150 000 гривень.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги та пояснив, що дійсно між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу автомобіля НОМЕР_2, за 5 000 доларів США, про що є розписка. Однак до теперішнього часу автомобіль не було передано покупцю, а тому позивач має право вимагати повернення суми, тобто 5 000 доларів США.

Відповідач та його представник ОСОБА_4, у судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, та зазначив, що позовні вимоги відповідач не визнає в повному обсязі.

Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з розпискою від 22.03.2013 року ОСОБА_3 продав свій автомобіль BMW 520i 2002 року випуску державний номер НОМЕР_3 ОСОБА_2 за 5 000 тисяч доларів США , грошові кошти ОСОБА_3 отримав у повному обсязі /а.с. 5/.

18.11.2014 року спірний автомобіль було перереєстровано на ОСОБА_5 з присвоєнням нового державного номера АР5393СР.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13.02.2015 року, яке набрало законної чинності 24.02.2015 року позивачу було відмовлено у визнанні дійсною угоди купівлі-продажу автомобіля, визнанні права власності на автомобіль, витребування майна із чужого незаконного володіння, в звязку з тим, що ними був порушений порядок укладення вказаного договору, таким чином суд підтвердив, що вкладений між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 правочин є дійсним.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 отримав 5 000 доларів США за продаж автомобілю НОМЕР_2.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у 20 і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу, належить вчиняти у письмовій формі.

Так, у відповідності до вимог ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або обов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Дійсно судом встановлено, що 22.03.2013 року було складено розписку, відповідно якої ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 гроші у сумі 5 000 доларів США за продаж спірного автомобіля НОМЕР_2.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що у нього вдома він бачив як позивач ОСОБА_2 передав 5 000 доларів США відповідачу ОСОБА_3 за придбаний ним автомобіль згідно укладеному між ними договору купівлі-продажу, про що останній в його присутності написав розписку.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що в середині березня 2013 року був укладений договір купівлі продажу автомобіля між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 Вдома у ОСОБА_6 він бачив як позивач передав відповідачу гроші за придбаний автомобіль, розписку, яку написав відповідач за отримання грошей у сумі 5 000 тисяч доларів США.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показала, що у нєї вдома вона бачила як позивач ОСОБА_2 передав 5 000 доларів США відповідачу ОСОБА_3 за придбаний ним автомобіль згідно укладеному між ними договору купівлі-продажу, про що останній в її присутності написав розписку

Однак, у відповідності до діючого законодавства розписка за своїм змістом не є договором купівлі-продажу, а тільки підтверджує той факт, що ОСОБА_3 отримав гроші за проданий автомобіль, право власності на який у подальшому сторони повинні були оформити у встановленому законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином.

Отже, судом встановлено, що відповідач не виконав зобовязання щодо оформлення належного договору купівлі-продажу автомобіля НОМЕР_2, а гроші за продаж автомобіля отримав, то суд вважає за необхідним стягнути з нього на користь позивача сплачену ним суму у розмірі 5 000 доларів США.

Згідно п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року розяснено, що згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Відповідно до наданої довідки Національного банку України офіційний курс долара відносно гривні складає 2 142,57 гривень за 100 доларів США, тобто 21,4257 гривень за 1 долар США. Таким чином, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 необхідно стягнути 107 128/сто сім тисяч сто двадцять вісім/ гривень 50 копійок (5 000 доларів США х 21,4257 гривень = 107 128 гривень 50 копійок).

Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, суд, аналізуючи усі докази у сукупності та кожний окремо, приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплаченої ним суми у розмірі 5 000 /пять тисяч/ доларів США, що еквівалентно 107 128 /сто сім тисяч сто двадцять вісім/ гривень 50 копійок, а також понесених витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 071 грн. 29 копійок, тобто 1 відсоток від задоволеної судом суми.

На підставі викладеного та керуючись ст. 15, 57, 59, 88, 107, 208, 212-215 ЦПК України 208, 509, 623, 1212 ЦК України, Постановою пленуму верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про повернення (стягнення) виконаного за недійсним правочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНН НОМЕР_4) на користь ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_5), 5 000 /пять тисяч/ доларів США, що еквівалентно 107 128 /сто сім тисяч сто двадцять вісім/ гривень 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНН НОМЕР_4) на користь ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_5) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 071 гривень 29 копійок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.В. Кучеренко