Єдиний унікальний номер: 378/691/15-ц
Провадження № 2/378/230/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2015 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Скороход Т. Н.

за участю секретаря: Соколової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище справу за позовом ОСОБА_1 до Журавлиської сільської ради, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулася ОСОБА_1, посилаючись на те, що відповідно до погосподарських книг Журавлиської сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки та довідки Журавлиської сільської ради житловий будинок АДРЕСА_1, 1978 року побудови, належав до майна колгоспного двору, на час припинення якого в ньому постійно проживали ОСОБА_5 та вона, які набули права на майно колгоспного двору в рівних частках. Їхні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вибули з двору в 1991 та 2001 роках відповідно, та пропустили строк позовної давності щодо витребування частки з майна колгоспного двору. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, спадщину після смерті якого прийняла вона, дружина померлого та спадкоємиця за законом. Діти спадщину після смерті батька не приймали. Вважає, що ОСОБА_5 за життя набув права власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1 і це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок смерті останнього. Житловий будинок загальною площею 81,8 кв. метри, житловою площею 57,0 кв. метри, вартістю 140489 гривень. Земельна ділянка для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку не приватизована. Журавлиська сільська рада свідоцтва про право власності на ім'я померлого не видала, що позбавляє її можливості оформити свої спадкові права в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі.

Позивач просить суд визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1 як частку в майні колгоспного двору та право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_5 на ? частину вищевказаного житлового будинку, загальною площею 81,8 кв. метри, житловою площею 57,0 кв. метри, вартістю 140489 гривень.

Позивач та її представник в судове засідання не прибули, подали до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просять справу розглядати без їх участі.

Представник відповідача Журавлиської сільської ради в судове засідання не прибув. Журавлиська сільська рада направила до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просить справу розглядати без участі їх представника.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не прибули, направили до суду електронні повідомлення, в яких позовні вимоги визнали, просять справу розглядати без її участі.

Суд, розглянувши письмові заяви про визнання позову відповідачів, та перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до копій погосподарських книг Журавлиської сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки житловий будинок АДРЕСА_1, 1978 року побудови, належав до майна колгоспного двору, на час припинення якого в ньому постійно проживали ОСОБА_5 та вона, які набули права на майно колгоспного двору в рівних частках. Їхні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вибули з двору в 1991 та 2001 роках відповідно, та пропустили строк позовної давності щодо витребування частки з майна колгоспного двору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, спадщину після смерті якого прийняла вона, дружина померлого та спадкоємиця за законом, подавши до Ставищенської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Діти спадщину після смерті батька не приймали.

Житловий будинок загальною площею 81,8 кв. метри, житловою площею 57,0 кв. метри, вартістю 140489 гривень. Земельна ділянка для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку не приватизована.

У відповідності до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або проголошення її померлою.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 статті 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Відповідно до пункту 6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно (затвердженого наказом Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002 року) оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування. Проте, свідоцтво про право власності Журавлиською сільською радою на вищевказаний будинок на ім'я ОСОБА_5 не видавалось і сільська рада відмовила позивачу у видачі такого свідоцтва на ім'я померлого, оскільки первинна видача свідоцтв на право власності вказаним Типовим положенням на ім'я померлих не передбачена.

Згідно абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року №20/5), при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з реєстру прав власності.

З урахуванням положень ч. 1 ст.15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач набула право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_5 на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та право власності на 1/2 частину вищевказаного житлового будинку, як на майно колгоспного двору, і оскільки відповідачами Журавлиською сільською радою, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позов визнається, то він підлягає задоволенню.

Оскільки, Журавлиська сільська рада, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до пред'явлення позову про визнання права на спадщину на житловий будинок і в судовому засіданні не оспорювали цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на них не може бути покладений обов'язок по відшкодуванню судових витрат.

Керуючись ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963 р.), ст. ст. 182, 392, 1220, 1223 ч. 2, 1261, 1268 ч. 1, 3, 1270, 1272 ЦК, ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_5 на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку АДРЕСА_1 та право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 Ставищенського району Київської області як частку в майні колгоспного двору, загальною площею 81,8 кв. метри, житловою площею 57,0 кв. метри, вартістю 140489 (сто сорок тисяч чотириста вісімдесят дев'ять) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Т. Н. Скороход