Справа №2-1462/11
Провадження №2/442/13/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі :

головуючого судді Хомика А.П.

з участю секретаря Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про розподіл спадкового майна та визнання права власності на самочинне будівництво, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за відповідачкою право власності на 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що на вул. Тиха, 16 в м. Дрогобичі, розділити в натурі між нею та відповідачкою їхнє спадкове майно житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що на вул. Тиха, 16 в м. Дрогобичі з врахуванням фактичного користування та визнати за ними право власності на самочинно збудовані споруди.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 вересня 2007 року по цивільній справі №2-2417/07 було визнано за нею, ОСОБА_1 право власності на 1/2 ід. частину житлового будинку з відповідною частиною господарських споруд, що знаходяться на вул. Тиха, 16 в м. Дрогобичі в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер 17.04.1995 р. Вказаний будинок побудований на земельній ділянці площею 611 кв. м., виділеній на підставі рішення Дрогобицької міської ради депутатів трудящих № 679 від 04.05.1954 року. Однак, при ухваленні даного рішення не було визнано за нею право власності на господарську споруду сарай літ "Е" та вбиральню літ. "Є", що унеможливлює вільне розпорядження своєю власністю.

Зазначає, що відповідно до заповіту №1- 1365 від 13.04.1983 року, ОСОБА_4 заповіла належну їй частку будинку №16 на вул. Тиха м. Дрогобича Львівської області відповідачці, яка постійно проживала у вказаному будинку і вважається такою, що прийняла спадщину.

Спірним спадковим майном вона та відповідачка користується вже багато років та практично визначили для себе порядок його реального розподілу. Однак, відповідачка відмовляється погодитися на запропонований нею реальний розподіл спірного спадкового майна.

Крім цього, вона самочинно переобладнала в майстерню приміщення, що на схемплані позначено літ. "А-1 2-2"; також переобладнала в майстерню приміщення, що на схемплані позначено літ. "а1 2-1; 2-3"; гараж що на схемплані позначено літ. "В".

Відповідачкою ОСОБА_2 також самочинно побудовано житлову прибудову, що на схемплані позначено літ. "А1 - 1-4"; сіни, що на схемплані позначено літ. "а2 1-1; 1-2"; літню кухню, що на схемпдані позначено літ. "Б"; тамбур, що на схемплані позначено літ. "б"; сарай що на схемплані позначено літ. "Г"; сарай, що на схемплані позначено літ. "З"; півпідвал, що на схемплані позначено літ. "II".

Вважає, що вказане самочинне будівництво ними з відповідачкою здійснено без порушення будівельних норм та правил, протипожежних вимог та жодним чином не порушує права та інтереси третіх осіб, а тому просить суд постановити рішення, яким також визнати за нею та відповідачкою право власності на спірну нерухомість.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилались на обставини, викладені в позові, який просить задоволити та провести розподіл будинку згідно висновку експертизи №389/15 від 05.01.2015 року.

Відповідачка ОСОБА_2 неодноразово в судові засідання не з'являлась, хоча повістка їй направлялась своєчасно на останню відому судові адресу і, керуючись ст. 224 ЦПК України, суд вважає цю особу повідомленою про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідачки неповажною та розглянув справу у її відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Представник відповідача виконкому дрогобицької міської ради ОСОБА_5 в судове засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності. З приводу задоволення позову покладаться на думку суду.

Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Небажання відповідача ОСОБА_2 надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право обмежитися доказами, наданими позивачем.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 вересня 2007 року по цивільній справі №2-2417/07 визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 ід. частину житлового будинку з відповідною частиною господарських споруд, що знаходяться на вул. Тиха, 16 в м. Дрогобичі в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер 17.04.1995 року.

Зазначений житловий будинок розміщений на земельній ділянці площею 611 кв. м., виділеній на підставі рішення Дрогобицької міської ради депутатів трудящих № 679 від 04.05.1954 року для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться на вул. Тиха, 16 в м. Дрогобичі. На вказаній земельній ділянці також розміщено сарай літ "Е" та вбиральня літ. "Є", які успадкувала позивачка, однак належним чином не зареєструвала своє право власності на зазначені обєкти нерухомості, однак як встановлено вказаним вище рішенням суду позивач спадщину прийняла, а тому ця її вимога підлягає до задоволення.

Разом з тим, як стверджує в судовому засіданні позивач, відповідно до заповіту №1-1365 від 13.04.1983 року, ОСОБА_4 заповіла належну їй частку будинку №16 на вул. Тиха м. Дрогобича Львівської області відповідачці ОСОБА_2, яка проживала у спадковому будинку та вважається такою, що прийняла спадщину. Однак будь-яких доказів щодо наявності у ОСОБА_2 правовстановлюючих документів на зазначену частину нерухомості сторонами не надано.

Крім цього, як встановлено в судовому засіданні та підтверджено письмовими матеріалами справи, позивачка на вказаній вище земельній ділянці самочинно переобладнала в майстерню приміщення, що на схемплані позначено літ. "А-1 2-2", літ. "а1 2-1; 2-3" та гараж, що на схемплані позначено літ. "В".

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Цією нормою передбачено загальне правило про те, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК).

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво, лише у випадках, передбачених ст. 376 ЦК, а саме: за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч. 3 ст. 376 ЦК); за особою власником (користувачем) земельної ділянки, яка здійснила самочинне будівництво на цій ділянці, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК).

Враховуючи наведене, той факт, що самочинне будівництво нерухомого майна переобладнаних в майстерню приміщень, що на схемплані позначено літ. "А-1 2-2", літ. "а1 2-1; 2-3" та гаражу, що на схемплані позначено літ. "В" позивачкою здійснено на відведеній для ОЖБ земельній ділянці, без порушення будівельних норм і правил, нормативних актів з пожежної безпеки (висновок про відповідність самочинно добудованої прибудови до житлового будинку, самочинно переобладнаної частини житлового будинку під майстерню та самочинно побудованих літньої кухні, двох сараїв та гаражу в будинковолодіння на вул. Тиха, 16 в м. Дрогобичі архітектурно - будівельним нормам, складений КАПП "Архпроект"), а тому суд приходить до переконання, що таке будівництво не суперечить суспільним інтересам, не порушує прав інших осіб. При таких обставинах суд вважає, що позов в частині визнання за позивачкою права власності на самочинне будівництво підлягає до задоволення.

Що стосується позову в частині визнання за відповідачко права власності на самочинне будівництво, суд вважає, що така вимога не підлягає до задоволення, оскільки згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Як правило лише власник порушеного права може скористатися конкретним способом захисту свого права. Однак, відповідачка ОСОБА_2 особисто до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів не зверталася, а відтак без відповідного її звернення неможливо встановити чи взагалі порушуються такі її права, свободи чи інтереси.

Що стосується розподілу в натурі житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що на вул. Тиха, 16 в м. Дрогобичі, суд вважає, що така вимога також підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Майно учасників спільної часткової власності за наявності спору між ними ділиться в натурі, коли це можливо без нерозмірної шкоди для його призначення. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 6 постанови від 4 жовтня 1991 р. №7 з наступними змінами та доповненнями "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", виділ у натурі часток жилого будинку можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом.

У пункті 7 цієї Постанови вказано, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділена відокремлена частина будинку, яка відповідає розміру часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин справи може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учасникові спільної власності, частка якого зменшилася. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він провадиться за наявності дозволу на це виконкому місцевої ради (ст. 152 ЖК). При поділі житлового будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику.

Поряд з цим, як врегульовано Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженою Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 за №55, поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна (додаток 1) або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна (додаток 2). Об'єкти нерухомого майна, які підлягають технічній інвентаризації відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 N 127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 за N 582/5773 (із змінами), а також єдині майнові комплекси, що належать на праві власності і розташовані на одній земельній ділянці, можуть бути поділені на самостійні об'єкти нерухомого майна. Поділ на самостійні об'єкти нерухомого майна провадиться відповідно до законодавства з наданням кожному об'єкту поштової адреси.

Висновком судової будівельно-технічної експертизи №389/15 від 05.01.2015, складеним судовим експертом ОСОБА_6, визначено 1 варіант розподілу спірного житлового будинку №16 на вул. Тихій в м. Дрогобичі Львівської області. Вартість частини будинку, що пропонується виділити за розробленим варіантом позивачу (І-му співвласнику) складає 69374 грн., фактична реальна частка позивача з урахуванням самочинних прибудов до житлового будинку та побудованих господарських будівель складає 3/10 ід.частин. Вартість частини будинковолодіння, що пропонується виділити за розробленим ІІ-му співвласнику складає 161626 грн. і фактична реальна частка ІІ-го співвласника з урахуванням самочинних прибудов до житлового будинку та побудованих господарських будівель складає 7/10 ід.частин. невідповідність розміру ідеальних часток виділених співвласникам необхідно компенсувати у грошовому виразі.

З огляду на вказане суд вважає за можливе провести розподіл будинку між позивачкою та іншим його співвласником саме у відповідності до висновку судової будівельно-технічної експертизи №389/15 від 05.01.2015 року, оскільки саме цим варіантом передбачено існуючий порядок користування приміщеннями у спірному будинку і такий розподіл є найбільш раціональним відносно нормативності, функціональності.

Разом з тим, суд вважає за неможливе виділити приміщення, передбачені як для ІІ-го співвласника у будинковолодіння №16 на вул. Тихій в м. Дрогобичі Львівської області саме ОСОБА_2, оскільки, як зазначено вище жодних доказів наявності у неї права власності на ці обєкти в судовому засіданні не здобуто.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно сарай літ "Е" та вбиральню літ. "Є", що в будинковолодінні №16 на вул. Тиха в м. Дрогобичі Львівської області по спадкуванню за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 17.04.1995 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинне будівництво - самочинно переобладнала в майстерню приміщення, літ. "А-1 2-2", літ. "а1 2-1; 2-3" та гараж літ. "В".

Виділити у власність ОСОБА_1 в основній частині житлового будинку №16 на вул. Тиха в м. Дрогобичі Львівської області приміщення житлової кімнати позначене на плані літ. 2-2.

Другому співвласнику житлового будинку №16 на вул. Тиха в м. Дрогобичі Львівської області залишити в основній частині житлового будинку №16 на вул. Тиха в м. Дрогобичі Львівської області приміщення позначене на плані літ. 1-2, 1-3.

Виділити у власність ОСОБА_1 частину горищного простору, що розташований над тими приміщеннями, які виділені їй у власність в основній частині будинку, зокрема, над приміщенням літ 2-2 (план на додатку №6 арк. 1).

Другому співвласнику житлового будинку №16 на вул. Тиха в м. Дрогобичі Львівської області залишити частину горищного простору, що розташований над його приміщеннями, які залишаються йому в основній частині будинку за варіантом розподілу, зокрема над приміщеннями літ. 1-2, літ. 1-3 (план на додатку 6 арк. 1).

Виділити у власність ОСОБА_1 частину огорожі літ. "1" 23,61 кв.м., частину замощення літ. "І" 6,3 кв.м., що в будинковолодіння №16 на вул. Тиха в м. Дрогобичі Львівської області.

Другому співвласнику будинковолодіння №16 на вул. Тиха в м. Дрогобичі Львівської області залишити вбиральню літ. "Д", частину огорожі літ. "1" 23,6 кв.м., частину замощення літ. "І" 6,3 кв.м.

Виділені кожному співвласнику відокремлені частини будинку мають самостійні входи-виходи. Позивачу ОСОБА_1 є можливість використовувати виділену частину будинку як вбудовані приміщення для надання послуг громадянам. Другому співвласнику є можливість обладнати виділену частину будинку як ізольовану квартиру у відповідності до вимог Державних будівельних норм, що буде відповідати вимогам п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року.

Для розмежування виділених співвласникам частин житлового будинку А-1 (див. додаток №6 арк. 1) необхідності проводити ремонтно-будівельні роботи на стадії проектного завдання не виникає: в існуючому вигляді частини будинку розмежовані та ізольовані між собою.

Лінії енергозабезпечення для відокремлених частин житлового будинку співвласникам (при потребі) слід виконувати за розробленими проектами.

Вартість частини будинковолодіння, що виділяється у власність ОСОБА_1 (1/2 ід. частка) складає 39739 грн., що на 1389 грн. більше від ідеальної частки.

Вартість частини будинковолодіння, що пропонується виділити за розробленим варіантом 2-му співвласнику (1/2 ід. частка) складає 36961 грн., що на 1389 грн. менше від ідеальної частки,

ОСОБА_1 сплачує 1389 грн. 2-му співвласнику будинковолодіння №16 на вул. Тиха в м. Дрогобичі Львівської області.

Фактична (реальна) частка ОСОБА_1 в основній частині жилого будинку №16 на вул. Тиха в м. Дрогобичі Львівської області після розподілу становить 1/2 ід. частину, а в будинковолодінні №16 на вул. Тиха в м. Дрогобичі Львівської області 13/25 ід.частин.

Фактична (реальна) частка 2-го співвласника в основній частині жилого будинку №16 на вул. Тиха в м. Дрогобичі Львівської області після розподілу становитиме 1/2 ід. частину, а в будинковолодінні №16 на вул. Тиха в м. Дрогобичі Львівської області 12/25 ід.частин.

Фактична (реальна) частка ОСОБА_1 в жилому будинку №16 на вул. Тиха в м. Дрогобичі Львівської області з урахуванням самочинних прибудов до житлового будинку становить 13/50 ід.частин.

Фактична (реальна) частка 2-го співвласника в жилому будинку №16 на вул. Тиха в м. Дрогобичі Львівської області з урахуванням самочинних прибудов до житлового будинку становитиме 37/50 ід.частин.

Фактична (реальна) частка ОСОБА_1 в будинковолодінні №16 на вул. Тиха в м. Дрогобичі Львівської області з урахуванням самочинних прибудов до житлового будинку та побудованих господарських будівель складає 3/10 ід.частин.

Фактична (реальна) частка 2-го співвласника в будинковолодінні №16 на вул. Тиха в м. Дрогобичі Львівської області з урахуванням самочинних прибудов до житлового будинку побудованих господарських будівель становитиме 7/10 ід.частин.

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя А.П. Хомик