Провадження № 2/638/1671/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
15.07.2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого судді Шишкіна О.В.,
секретаря - Голуб Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шостої Харківської державної нотаріальної контори про зобовязання вчинити певні дії, -
Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду із позовом до Шостої ХДНК, у якій просила суд зобовязати відповідача видати дублікат свідоцтва на право на спадщину за законом № 2-9630 від 03.11.1995 року, або нотаріально посвідчену її фотокопію.
В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує, що вона 01.06.2012 року звернулась із зверненням до 6ї державної нотаріальної контори міста Харкова про видачу дубліката, або засвідченої копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 03.11.1996 року за № 2-9630. Відсутність документу позивач виявила при перевірці документів, які залишились після смерті її чоловіка. В нотаріальній конторі ОСОБА_1 у видачі дублікату свідоцтва було відмовлено та розяснено, що оскільки свідоцтво видавалось їй та сестрі, то у разі втрати свідоцтва вони звернутись до нотаріальної контори по його дублікат удвох. Пояснення позивача про те, що її сестра проживає в іншій державі та із нею відсутній звязок не допомогли.
У судове засідання позивач зявилась, підтримала позовні вимоги на підставах, викладених у позові та просила задовольнити. Відповідачі при належному повідомленні не зявились, про причини неявки суд не повідомлено, заперечень до позовної заяви не надавали. Зі згоди позивача, суд розглядає справу в порядку, передбаченому ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
За ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Власниками житлового будинку із надвірними будівлями, розташованого за адресою Харківська область, м. Крсанокутськ, вул. К.Маркса, 90, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 11, 44).
Правом власності, відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
За ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
01.06.2012 року ОСОБА_1 звернулась до Шостої державної нотаріальної контори міста Харкова із заявою про видачу дублікату втраченого свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого їй 03.11.1995 року у звязку із втратою документу. 27.06.2012 року на її адресу надіслано відповідь, якою позивачу було запропоновано звернутись до ОСОБА_2 із питанням чи не знаходиться оригінал запитуваного свідоцтва у неї та у разі відсутності документу, удвох звернутись до нотаріальної контори по його дублікат, оскільки оригінал свідоцтва було видано двом спадкоємцям.
За ч.1 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Як стверджує позивач, вона не має оригіналу свідоцтва про право на спадщину за законом, звязку із співвласницею вказаного нерухомого майна, ОСОБА_2, вона не має. ОСОБА_2 проживає за межами України, що крім пояснень позивача, підтверджується і матеріалами справи листом заступника начальника ХМУ ГУМВС України в Харківській області (а.с. 10), листом Шостої ХДНК від 12.12.2012 року (а.с. 49-51), запитом та довідкою Адресно-довідкового бюро (52-53).
Таким чином, позивач як дійсний співвласник спадкового майна через відсутність документу на руках, який ідентифікує її як власника, позбавлена можливості користуватись своїми правами у повному обсязі.
За ч.1 ст. 53 Закону України «Про нотаріат», п.п. 1.1. Глави 22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, за письмовою заявою осіб, перелічених у першому реченні частини п'ятої статті 8 цього Закону, видається дублікат втраченого документа. Копії документів, що зберігаються у нотаріуса, видаються нотаріусом виключно фізичним та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії. дублікат утраченого або зіпсованого документа видається нотаріусом за місцем його зберігання.
Так, оскільки нотаріальна дія видача свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а майно, яке входить до обєму спадщини розподіляється між спадкоємцями у рівних частинах, то ОСОБА_1 має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на рівні з ОСОБА_2. При цьому, ані Закон України «Про нотаріат», ані Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не містять прямої норми, яка б забороняла отримання одним із спадкоємців належним чином завіреної копії такого свідоцтва без присутності решти спадкоємців.
З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, главами 84, 86 ЦК України, ст.ст. 50, 53 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Зобовязати Шосту Харківську державну нотаріальну контору видати ОСОБА_1 належним чином посвідчену копію свідоцтва права на спадщину за законом №2-9630 від 03 листопада 1995 року після смерті ОСОБА_3.
Стягнути з Шостої Харківської державної нотаріальної контори на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243,60 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення складено і віддруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Головуючий: суддя