Справа № 666/2355/15-ц
Провадження № 2/666/1411/15
11 серпня 2015 року Дніпровський районний суд м.Херсона у складі:
головуючого судді Рябової О.Д.,
за участю секретаря Дроздової Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення,-
В судовому засіданні позивач не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, а також надав заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просив виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_1.
У судове засідання відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з»явилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином. Про причини не явки суду не повідомили.
В зв'язку з наведеним, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню, враховуючи наступне.
За змістом частини 1 ст.575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека, як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов'язання, згідно з яким іпотеко держатель має право і разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.
Відповідно до ст. 589 ЦК України, ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язання шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотеко держателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону.
Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави(іпотеки) закріплене у ст. 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною першою статті 40 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленим законом.
За змістом частини другої статті 40 ЗУ «Про іпотеку» та частини третьої статті 109 ЖК Української РСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотеко держателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.
Відповідно до частини другої статті 109 ЖК Української РСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інші постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту(позики)банку чи іншою особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного житлового приміщення.
Відповідно до кредитного договору №НЕН0GK00000672 від 17.02.2005р. позивач надав відповідачу ОСОБА_1 кредит в сумі 7708,00 дол.США.,який відповідач зобов'язався повернути з нарахованими відсотками. За рахунок кредитних коштів відповідачем була придбана квартира за адресою: АДРЕСА_1, яка з метою забезпечення виконання зобов»язань по поверненню кредитних кошті, була передана в іпотеку 17.02.2005 р.
У зв'язку з неналежним виконанням своїх зобов'язань відповідачем по поверненню кредитних коштів, рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 28.08.2014 р. було задоволено позовні вимоги позивача та звернено стягнення в рахунок погашення заборгованості на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1. Дане рішення не оскаржено та набрало законної сили.
Відповідно листа-нагадування від 02.03.2015 р. позивачем відповідачу рекомендовано виселитись із зазначеної квартири
Згідно довідки з КП «Дніпровський» №1429 від 31.07.2015 р. про склад сім'ї, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1.
З огляду на вище викладене,судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 отримано кредит на придбання квартири АДРЕСА_1, яка була передана в іпотеку позивачу. В зв'язку з не належним виконанням відповідачем зобов'язань по поверненню кредиту, рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 28.08.2014 р. звернено стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №НЕН0GK00000672 від 17.02.2005р. на предмет іпотеки, а саме: квартири АДРЕСА_1. Рішення набрало законної чинності, але виконати його не можливо, оскільки там проживають та зареєстровані відповідачі, у зв'язку з чим суд, вважає, що відповідачі підлягають виселенню без надання іншого житлового приміщення.
Керуючись ЗУ «Про іпотеку», ст.575,589,590 ЦК України, 109 ЖК України, ст.ст.11,60,212-215,224 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" - задовольнити.
Виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, які зареєстровані та проживають в квартирі, яка є предметом іпотеки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 182,70грн. відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 182,70грн. відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з моменту його проголошення до Апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд м.Херсона.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.Д. Рябова