Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 223/341/14-ц головуючий у 1-й інстанції Луньова О.Г.
провадження № 22ц/778/2810/15 суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Кухарь С.В., Панкеєва О.В.,

при секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 23 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та стягнення грошової компенсації та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та стягнення грошової компенсації.

В обґрунтування позову зазначила, що 08 жовтня 2005 року між ними був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Павлівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області, актовий запис № 12. 21 січня 2014 року цей шлюб було розірвано.

За час шлюбу позивач та відповідач придбали у власність легковий автомобіль ВАЗ 210700-20, червоного кольору, державний реєстраційний номер: АН6176ВІ.

У зв'язку з зазначеним та уточнивши позовні вимоги позивач просила суд припинити право спільної сумісної власності на спірний автомобіль та

стягнути з відповідача, на її користь, грошову компенсацію в різниці часток подружжя в спільному сумісному майні, в сумі 18 000 грн.

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя, в обґрунтування якого зазначив, що під час шлюбу вони, окрім спірного легкового автомобіля ВАЗ 210700-20, червоного кольору, державний реєстраційний номер: АН6176ВІ придбали у спільну сумісну власність інше майно і просив суд визнати майном спільної сумісної власності подружжя, як таке що набуте у шлюбі, майно, яке знаходиться в домоволодінні, яке належить батькам ОСОБА_3, а саме: холодильник LG, вартістю 4 000 гривень, меблі спальні, вартістю 5 000 гривень, фотоапарат Раnasonіс, вартістю 5 000 гривень, насосну станцію, вартістю 1 000 гривень, газовий котел Термобар, вартістю 5 000 гривень, диван придбано ПП, на ринку м. Вугледар, вартістю 2 000 гривень, супутникову антенну, вартістю 600 гривень, мікрохвильову піч, вартістю 500 гривень, газову пічGretta, вартістю 1 000 гривень, хлібопічку, вартістю 700 гривень, пилосос , вартістю 1 000 гривень, електром'ясорубку, вартістю 700 гривень, шифер у кількості 20 листів, 60 грн. кожний, на суму 1 200 гривень, рейки металеві у кількості 5 шт. вартістю 500 гривень, пасіка, 4 вулики з бджолами, вартістю 3 000 гривень.

Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 23 грудня 2014 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя та стягнення грошової компенсації задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію в різниці часток подружжя в спільному сумісному майні в сумі 18 000 грн.

У задоволені зустрічного позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя відмовлено.

На зазначене рішення суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя задовольнити.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог процесуального та матеріального права.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, що 08.10.2005 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2Л зареєстрували шлюб у виконкомомі Павлівської сільської ради Марїнського району Донецької області, актовий запис № 12.

30.08.2006 року у період шлюбу, подружжя придбало автомобіль легковий автомобіль ВАЗ 210700-20, 2006 року випуску, червоного кольору, державний реєстраційний номер: АН6176ВІ; свідоцтво про реєстрацію РСА № 717132, номер кузову: ХТА9693, номер двигуна: 5, який був зареєстрований на ОСОБА_2

21.01.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вугледарського МУЮ Донецької області було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, актовий запис № 02.

За повідомленням органу УДАІ ГУ УМВС України в Донецькій області та довідкою-розрахунку від 05.07.2014 року, легковий автомобіль ВАЗ 210700-20, 2006 року випуску, який належав подружжю ОСОБА_3, був проданий ОСОБА_4 за 36000 гривень та перереєстрований на неї.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

Згідно зі ч.ч. 1-3 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції дійшов висновку проте, що ОСОБА_2 було відчужено автомобіль, який є спільною сумісною власністю подружжя, після розірвання шлюбу з ОСОБА_3, а саме 05.07.2014 року, коли було оформлено довідку-рахунок та здійснено перереєстрацію автомобіля, а тому стягнув компенсацію ? частки автомобіля на користь другого подружжя ОСОБА_3

Відмовляючи в задоволені позову ОСОБА_2 суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність його вимог.

В силу вимог ст. 303 ч. 1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді в першій інстанції.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 10 ч. 3 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 проте, що суд безпідставно відмовив йому у вимогах про розподіл майна є безпідставними, бо жодного доказу про наявність майна подружжя, окрім автомобіля в матеріалах справи не має. Відповідач заперечує проти того, що в період шлюбу придбане майно, поділити яке вимагає відповідач. Доказування за правилами ч.4 ст. 60 ЦПК України не може ґрунтуватись на припущеннях.

Підстави для звільнення позивача ОСОБА_2 від доказування, передбачені ст. 61 ЦПК України, у цій справі відсутні.

про визнання спільним майном подружжя майна у вигляді холодильника LG, вартістю 4 000 гривень, спальні, вартістю 5 000 гривень, фотоапарату Раnasonіс, вартістю 5 000 гривень, насосної станції, вартістю 1 000 гривень, газового котлу Термобар, вартістю 5 000 гривень, дивану, вартістю 2 000 гривень, супутникової антенну, вартістю 600 гривень, мікрохвильової пічки, вартістю 500 гривень, газової пічці Gretta, вартістю 1 000 гривень, хлібопічки , вартістю 700 гривень, пилососу , вартістю 1 000 гривень, електром'ясорубки, вартістю 700 гривень, шиферу, на суму 1 200 гривень, рейок металевих вартістю 500 гривень, пасіки з 4 вуликів з бджолами, вартістю 3 000 гривень.

Суд першої інстанції виходячи із вимог ч.4 ст. 60 ЦПК України, 212 ЦПК України, обґрунтовано відмовлено у задоволені вимог ОСОБА_2 за відсутністю доказів його вимог, а апеляційна скарга з посиланням на докази не містить в собі обґрунтування наявності майна подружжя, яке підлягає поділу, а голослівне бездоказове твердження ОСОБА_2 про наявність такого майна обґрунтовано не прийнято судом.

Відповідно до роз'яснень, викладених в п.30 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Доводи апеляційної скарги проте, що суд неправильно стягнув з нього половину вартості автомобіля, бо автомобіль належить іншій особі ОСОБА_4, гроші за яку він отримав в період шлюбу ще у квітні 2013 року не приймаються колегіє судів, оскільки за довідкою-розрахунку від 05.07.2014 року, легковий автомобіль ВАЗ 210700-20, 2006 року випуску, був проданий 05.07.2014 року ОСОБА_4 за 36000 гривень та перереєстрований на неї. (а.с.79.80)

Оскільки доводи апеляційної скарги з посиланням на докази не спростовують висновки суду першої інстанції, які відповідають матеріалам справи, порушення вимог матеріального і процесуального права колегією судів не встановлено, а тому не має підстав для висновку щодо незаконності чи неправильності оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин судова колегія вважає, що апеляційна скарга має бути відхилена з залишенням без змін оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 23 грудня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді