АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/3560/2015 Головуючий у І інстанції - Притула Н.Г.
Доповідач - Андрієнко А.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Осмолович В.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2007 року у справі за позовом Закритого акціонерного товариства «АБС-УКР» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, треті особи - Київське міське бюро технічно інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ромасенко Ніна Францівна, про визнання особи такою, що не набула права власності, визнання правовстановлюючого документу та договору купівлі-продажу недійсним,

В С Т А Н О В И Л А :

05 квітня 2007 року позивач ЗАТ «АВС-УКР» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2, в якому просив з урахуванням уточнених позовних вимог під час розгляду справи визнати ОСОБА_3 таким, що не набув права власності на гараж НОМЕР_1 (2-й ряд) в ГБК «Покровський» по вул. Пимоненка, 24; визнати правовстановлюючий документ на цей гараж, а саме довідку автокооперативу «Покровський» №02 від 29 жовтня 1994 року, видану ОСОБА_3, недійсною; визнати недійсним договір купівлі-продажу від 18 травня 1995 року, реєстраційний номер 2795 гаражного боксу НОМЕР_1 (2-й ряд) в ГБК «Покровський» по вул. Пимоненка, 24, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що позивачу надано в користування земельну ділянку по вул. Пимоненка, 24. Про те,що відповідач на цій же земельній ділянці має гараж та порушує право позивача на користування цією ділянкою позивачу стало відомо28 жовтня 2006 року з позовної заяви ОСОБА_2 Позивач зазначив, що право власності на гаражний бокс було зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі нелегітимної довідки ГБК «Покровський» №02 від 29 жовтня 1994 року, яка не є правовстановлюючим документом, оскільки автокооператив «Покровський» був зареєстрований, як юридична особа лише 03 квітня 1996 року, тому документ виданий в 1994 року неіснуючою юридичною особою. Крім того, довідка містить неправдиві відомості щодо відведення земельної ділянки під будівництво гаражів ГБК «Покровський» , а колишній голова автокооперативу в нотаріально посвідченій заяві визнав, що видані довідки є нелегітимними.

Рішенням господарського суду м. Києва встановлено, що Київською міською радою не приймалось рішення та не видавався документ, який би посвідчував ГБК «Покровський» право власності чи право користування ділянкою, а також встановлено самовільне заняття земельної ділянки та самочинне будівництво гаражів, які не були введені в експлуатацію. Тому у ОСОБА_3, який продав гараж ОСОБА_2 не могло виникнути право на вказану земельну ділянку та на самочинно збудований гараж. Зазначають, що державна реєстрація права власності проводилась з грубим порушенням законодавства, а тому відповідач ОСОБА_3 не набув права власності на гараж, а відповідно і відповідач ОСОБА_2 не може набути права власності за договором купівлі-продажу, оскільки на підставі ч. 3 ст. 215 та ст. 216 ЦК України даний договір є нікчемним. Вважають, що на підставі ст. 661 ЦК України ОСОБА_3 повинен відшкодувати вартість гаражу ОСОБА_2

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2007 року позовні вимоги ЗАТ «АБС-УКР» задоволені. Визнано ОСОБА_3 таким, що не набув право власності на гараж НОМЕР_1 (2-й ряд) в ГБК «Покровський» по вул. Пимоненка, 24. Визнано довідку гаражно-будівельного кооперативу «Покровський» №02 від 29 жовтня 1994 року, видану ОСОБА_3, недійсною. Визнано недійсним договір купівлі-продажу гаражного боксу НОМЕР_1 (2-й ряд) в ГБК «Покровський» по вул. Пимоненка, 24 від 18 травня 1995 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 02.07.2014 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2007 року скасовано та ухвалено нове, яким відмовлено в задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.10.2014 року рішення Апеляційного суду м. Києва від 02.07.2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, вказуючи на те, що суд неповно з'ясував обставини справи, зібраним доказам не дав належної оцінки, допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

В суді апеляційної інстанції апелянт апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Представник відповідачів проти апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що головою ГБК «Покровський» 9 жовтня 1994 року ОСОБА_3 була надана довідка за №02 як члену гаражно-будівельного кооперативу, згідно з якою він є власником гаража НОМЕР_1 (2-й ряд) в ГБК «Покровський» по вул. Пимоненка, 24, вартість гаражу - 187 500крб. Також у вказаній довідці зазначено, що ОСОБА_3 є членом ГБК «Покровський» з 15 грудня 1993 року.

На підставі зазначеної довідки ОСОБА_3 зареєстрував право власності на вказаний гараж в Бюро технічної інвентаризації та отримав реєстраційне посвідчення.

18 травня 1995 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу, за яким останній придбав гараж НОМЕР_1 (2-й ряд) в ГБК «Покровський» по вул. Пимоненка, 24.

На підставі рішення Київської міської ради від 28 грудня 2004 року ЗАТ «АБС-УКР» було передано в дострокову оренду на 25 років земельні ділянки загальною площею 2,38 га для будівництва житлового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями соціального призначення та підземним паркінгом у визначеному кварталі, зокрема по вул. Пимоненка, 24. За даним рішенням було затверджено проект відведення земельних ділянок позивачу із зобов'язанням забезпечити організацію паркінгу для автокооперативу відповідача.

Відповідно до підпункту 5.6 пункту 5 розпорядження Київської міської державної адміністрації № 1187 від 2 липня 2004 року «Про надання дозволу ЗАТ «АБС-УКР» на реконструкцію та забудову території, обмеженої вулицями Глибочицькою, Пимоненка та Студентською, та пункту 5.5 рішення Київської міської ради № 1088/2498 від 28 грудня 2004 року, передбачено забезпечення членів кооперативу машиномісцями у критому паркінгу на території, прилеглій до місця будівництва.

На підставі вказаного рішення 14 червня 2005 року між Київською міською радою та ЗАТ «АБС-УКР» було укладено договір оренди земельних ділянок, у тому числі і земельної ділянки по вул. Пимоненка, 24.

На вказаній земельній ділянці знаходились гаражі автокооперативу «Покровський», в тому числі і гараж ОСОБА_3, який на той час був проданий ОСОБА_2

Рішенням господарського районного суду м. Києва від 4 липня 2005 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 8 грудня 2005 року, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 27 квітня 2006 року, зобов'язано автокооператив «Покровський» усунути перешкоди щодо права користування земельною ділянкою загальною площею 0,22 га, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Пимоненка, 24, звільнити зазначену земельну ділянку, знести самовільно збудовані і розташовані на ній будівлі і передати цю земельну ділянку для потреб землекористувача - ЗАТ «АБС-УКР».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що авто гаражі були збудовані самочинно, без належно оформлених дозволів на їх будівництво, довідка видана ОСОБА_3 , на підставі якої було зареєстровано його право власності, була недійсною, а тому він не набув права власності на гаражний бокс та уклав з ОСОБА_2 договір купівлі-продажу цього гаражного боксу незаконно, а тому цей договір є недійсним.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна.

Відповідно до ст.. 16 ч.2 ЦК України визначено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів.

Суд першої інстанції при постановленні рішення порушив норми матеріального та процесуального права , що є підставою для його скасування та постановлення нового рішення.

Судом встановлено, що право власності ОСОБА_3 на гаражний бокс НОМЕР_1 (2-й ряд) в ГБК «Покровський» по вул. Пимоненка, 24, в м.Києві зареєстровано в Бюро технічної інвентаризації, а тому воно є встановленим і підтвердженим правовстановлюючим документом.

За таких обставин колегія суддів вважає, що позивачем, який просить визнати ОСОБА_3 таким, що не набув право власності, обрано спосіб захисту не передбачений ст.. 16 ЦК України.

Колегія суду також не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що довідка, видана головою ГБК «Покровський» 9 жовтня 1994 року, ОСОБА_3 була надана як члену гаражно-будівельного кооперативу, згідно з якою він є власником гаража НОМЕР_1 (2-й ряд) в ГБК «Покровський» по вул. Пимоненка, 24, вартість гаражу - 187 500крб. , ОСОБА_3 є членом ГБК «Покровський» з 15 грудня 1993 року, є недійсною.

Позивачем не зазначені підстави, з яких він просив визнати цю довідку недійсною.

Доказів того, що на момент видачі довідки вона не відповідала дійсним обставинам, позивач не надав. Позивач не довів, що в 1994 році не існував ГБК «Покровський» та що ОСОБА_3 не сплатив кошти за гараж, що стало підставою для набуття ним права власності, зареєстрованого в установленому законом порядку в БТІ.

Посилання позивача на ту обставину, що Статут ГБК «Покровський» було зареєстровано лише в 1996 році, а тому в 1994 році такого кооперативу не існувало, спростовується показами свідка ОСОБА_5.

Звертаючись із позовом про визнання довідки недійсною, позивач відповідачем зазначив лише самого ОСОБА_3, на ім'я якого була видана ця довідка, і не зазначив відповідачем особу, яка видавала вказану довідку, що є підставою для скасування в цій частині рішення та відмови у задоволенні позову.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, не визнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів , суд повинен встановити чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати чи залучений у справі відповідач відповідальний за це.

Колегія суддів прийшла до висновку про те, що довідка, видана ОСОБА_3 9 жовтня 1994 року та реєстрація права власності на підставі цієї довідки, а також укладення відповідачами 18 травня 1995 року договору купівлі-продажу гаражного боксу , не могли порушити права позивача, оскільки реєстрація юридичної особи ЗАТ «АБС-УКР» була проведена лише 24 лютого 1997 року , через кілька років після подій, які позивач оспорює, земельна ділянка передана позивачу в користування лише в 2004-2005 роках.

За таких обставин судом першої інстанції не було перевірено чи не були порушені права та інтереси власника гаражного боксу, який було знесено за ініціативою позивача та не виконано розпорядження пункту 5.5 рішення Київської міської ради № 1088/2498 від 28 грудня 2004 року, яким передбачено забезпечення членів кооперативу машиномісцями у критому паркінгу на території, прилеглій до місця будівництва.

Колегія суддів прийшла до висновку про те, що рішення суду першої інстанції не ґрунтується на вимогах закону і підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2007 року скасувати та постановити нове рішення , яким в задоволенні позовних вимог Закритого акціонерного товариства «АБС-УКР» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, треті особи - Київське міське бюро технічно інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ромасенко НінаФранцівна, про визнання особи такою, що не набула права власності, визнання правовстановлюючого документу та договору купівлі-продажу недійсним, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: