Справа № 308/7607/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Сарай А.І.

при секретарі Товтін Г.В.

з участю представника позивачки ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3, в інтересах якої діє Цебрик Л.В., звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення суми матеріальних збитків та моральної шкоди. Представник позивачки посилається на те, що ОСОБА_3 є власником квартири за адресою АДРЕСА_1, а відповідач ОСОБА_4 - власником квартири за адресою АДРЕСА_3, яка розташована безпосередньо над квартирою позивачки. У квартирі відповідача 26.04.2014 р. проводився ремонт у ванній кімнаті, під час якого через отвір у підлозі ванної кімнати відповідача на стелю ванної кімнати позивачки потрапила іскра, яка спричинила загорання полімерного матеріалу натяжної стелі. Зі стелі вогонь перекинувся вниз на пластмасову ванну, сантехнічне обладнання та інші речі позивача. В результаті пожежі у ванній кімнаті позивача натяжна стеля та ванна-джакузі згоріли повністю, двері ванної кімнати зазнали пошкоджень, сантехнічне обладнання вийшло з ладу, а стіни ванної кімнати, стеля і стіни житлових кімнат стали закопченими від диму. Нанесені пожежею матеріальні збитки були оцінені в розмірі 53384.6 грн. ремонтно-будівельних робіт разом з матеріалами станом на 12.05.2014 р. Однак, у зв'язку з тривалим розглядом справи вартість ремонтно-будівельних робіт знецінилася на величину індексу інфляції, який за період з травня по грудень 2014 року склав 17.3 %. Крім матеріальних збитків діями відповідача позивачці була завдана моральна шкода, яку вона оцінює в 5000 грн. Моральна шкода, завдана позивачці, полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї, у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку із знищенням та пошкодженням її майна, пожежа, спричинена відповідачем, потягла тяжкі вимушені зміни у життєвих і виробничих стосунках позивачки. Уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 збитки в розмірі 62620.1 грн., 5000 грн. моральної шкоди, 2020 грн. витрат за висновки експертного дослідження та судові витрати.

Представник позивачки в судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні просила у задоволенні позову відмовити. Пояснила, що позивачем долучено до позовної заяви висновок експертного дослідження № 90 по заяві ОСОБА_3 про визначення вартості нанесених матеріальних збитків, які виникли в результаті пожежі в приміщеннях квартири АДРЕСА_1, який складено 12.05.2014 р. експертом Корчинським Б.М. Вважає, що даний висновок не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки взагалі не містить відомостей про матеріальні ресурси, які були використанні при проведенні ремонтно-будівельних робіт в 2010 році та не містить посилання на документальні підтвердження вартості цих матеріалів. У висновку вказано, що такий складений 12.05.2014 р., проте долучені до висновку додатки, на які посилається експерт, датовані 23.05.2014 р. Щодо висновку спеціаліста № 24-2 від 16.05.2014 р., то вважає його таким, що підлягає сумніву, оскільки дослідження проведено тільки на копіях протоколів допиту свідків, а саме ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які складено адвокатом позивачки Цебрик Л.В. та копії акту про пожежу. Також цей висновок було складено експертом ОСОБА_12 без попередження за надання завідомо неправдивого висновку за статтями КК України. Вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди вважає необґрунтованими, оскільки позивачкою не вказано в чому саме полягає завдана їй моральна шкода, і такі жодними належними та допустимими доказами не підтвердженні.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 10-12).

Власником квартири АДРЕСА_3 є відповідач ОСОБА_4 (а.с. 106-110).

26.04.2014 р., приблизно о 20-й год., у квартирі позивачки, а саме у ванній кімнаті, виникла пожежа (а.с. 94, 233).

З акту обстеження комісії у складі головного інженера ТОВ «Підзамок», майстра та сантехніка від 29.04.2014 р. вбачається, що в результаті обстеження квартири АДРЕСА_1 було встановлено, що внаслідок пожежі у ванній кімнаті даної квартири, яка відбулася 26.04.2014 р., виявлені наступні пошкодження: натяжна стеля - згоріла повністю; ванна-джакузі акрилова - згоріла повністю; двері ванної - зазнали значних пошкоджень; сантехнічне обладнання - вийшло з ладу; стіни разом з покриттям кафельною плиткою - закопчено повністю; стелі і стіни житлових кімнат та коридору і кухні - значно закопчені (а.с. 93).

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення інших сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Встановлено, що квартира № 26, яка належить відповідачеві, знаходиться на четвертому поверсі, тобто над квартирою № 23, яка належить позивачці. 26.04.2014 р. у ванній кімнаті квартири № 26 на прохання ОСОБА_4 проводилися ремонтні роботи ОСОБА_11, що не заперечується сторонами.

Висновком спеціаліста № 24-2 від 16.05.2014 р. та ілюстративною таблицею до нього стверджується, що в квартирі АДРЕСА_1 був присутній один осередок виникнення горіння, а саме у верхньому правому куті ванної кімнати у місці розташування перекриття між третім та четвертим поверхом в якому знаходився отвір, через який проходило основне водопостачання будинку. Вогонь від осередку пожежі поширювався на всі напрямки по ванній кімнаті, а саме від натяжної стелі, яка прогорівши впала в акрилову ванну. Причинною виникнення пожежі квартири АДРЕСА_1 є виникнення горіння від теплових проявів іскор різного походження, а саме від газозварювального чи різального апарату типу «флекс». Згідно акту про пожежу відомо, що пожежу виявлено о 20.02 год., пожежу ліквідовано о 20.18 год., отже пожежа тривала 16 хвилин (а.с. 157-168).

Згідно вказаного висновку спеціалістом встановлено, що причиною пожежі є виникнення горіння від теплових проявів іскор різного походження, які проникали з ванної кімнати квартири № 26, яка розташована поверхом вище безпосередньо над ванною кімнатою квартири № 23.

Дані обставини також встановлені поясненнями будучи допитаної в судовому засіданні в якості свідка позивачки ОСОБА_3, свідків ОСОБА_9, ОСОБА_8 та експерта ОСОБА_12, яким було складено висновок № 24-2 від 16.05.2014 р.

Зокрема, свідок ОСОБА_8, яка проживає у квартирі АДРЕСА_7 ствердила, що 26.04.2014 р. вона чула гуркіт ремонтних робіт у квартирі відповідача, які проводилися з 09.00 год. та закінчилися приблизно о 19.00 год. Приблизно о 19.30. год. нею було виявлено затоплення у ванній кімнаті її квартири гарячою водою, також був наявний дим. Вона зателефонувала ОСОБА_3, квартира якої знаходиться поверхом вище та відразу піднялася на четвертий поверх, де проводився ремонт. Двері квартири відповідача їй відчинив майстер, де вона побачила різні металорізальні інструменти та шматки труб.

Свідок ОСОБА_9, яка проживає у квартирі АДРЕСА_8, пояснила, що 26.04.2014 р., після 17-ї год., вона чула звуки ремонтних робіт від інструменту, яким ріжуть метал, що доносився з квартири № 26. Після 20-ї год. вона разом з ОСОБА_3 зайшла у квартиру останньої, де стояв густий дим та був їдкий запах. Коли вона заходила у ванну кімнату квартири, то побачила, що ванна горіла, натяжна стеля вигоріла та на стелі був наявний конусоподібної форми отвір.

Будучи допитаним в судовому засіданні експерт ОСОБА_12 пояснив, що 26.04.2014 р. ним проводилося фотографування у ванній кімнаті квартири АДРЕСА_1, що належить позивачці, безпосередньо після того як було виявлено та усунуто пожежу. У ванній кімнаті позивачки, на стелі чітко було видно отвір скрізь неї, що зафіксовано на зроблених ним фотозображеннях. Осередок пожежі знаходився у ванній кімнаті у правому верхньому куті у місці розташування центрального трубопроводу водопостачання будинку.

Відповідно до висновку № 90 експертного дослідження по заяві ОСОБА_3 від 12.05.2014 р. встановлено, що орієнтовна вартість нанесених матеріальних збитків, які виникли в результаті пожежі в приміщеннях квартири АДРЕСА_1 становить 53384.6 грн. (а.с. 170-182).

Висновком експертного дослідження № 93 від 13.01.2015 р. встановлено, що орієнтовна вартість нанесених матеріальних збитків, які виникли в результаті пожежі в приміщеннях квартири АДРЕСА_1 станом на 12.01.2015 р. з урахуванням індексу інфляції за період з 12.05.2014 р. по 12.01.2015 р. (53384.6 х 1.173) становить 62620.1 грн. (а.с. 141-143).

У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

За правилами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Зі змісту викладеного випливає, що обов'язок доказування розподіляється таким чином, що позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач - відсутність його вини в заподіянні шкоди.

Нормами ст.ст. 156, 151, 177 ЖК України встановлено, що громадяни (власники, наймачі, члени їх сімей) зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування.

Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 із змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 власники квартир, а також наймачі, орендарі зобов'язані використовувати приміщення житлових будинків згідно їх призначення, зобов'язані дбати про стан санітарно-технічних приладів, утримувати їх у належному стані, не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинків, порушують умови проживання громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ч. 1 ст. 11, ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи вказані докази в їх сукупності суд вважає доведеним факт заподіяння матеріальної шкоди в результаті пожежі в приміщеннях квартири позивачкиз вини відповідача - власника квартири АДРЕСА_3.

При цьому, доказів у спростування того, що шкода завдана позивачці не з вини ОСОБА_4, представник відповідача не надала.

До того ж, представник відповідача в підтвердження своїх доводів щодо висновку спеціаліста № 24-2 від 16.05.2014 р. та висновку експертного дослідження № 90 від 12.05.2014 р. жодних доказів також не надала, з відповідним клопотанням про призначення експертизи щодо визначення вартості заподіяних матеріальних збитків не зверталася та ухвалою суду від 18.03.2015 р. у її клопотанні про проведення судової пожежно-технічної експертизи судом було відмовлено, оскільки, як пояснив у судовому засіданні представник позивачки, на даний час ОСОБА_3 вже зроблено ремонт у ванній кімнаті її квартири. Також суд вважає помилковими її посилання на відсутність підстав для стягнення моральної шкоди, так як належне позивачці майно було пошкоджено, що завдало їй душевних страждань.

За наведених обставин, враховуючи положення наведених норм чинного законодавства України, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача завданої внаслідок пожежі матеріальної шкоди у розмірі 62620.1 грн.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 5 Постанови № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіяні.

Так як належне ОСОБА_3 майно було пошкоджено, що завдало їй душевних страждань та водночас враховуючи співмірність моральної шкоди із заподіяною позивачці майновою шкодою, суд вважає, що з урахуванням принципів розумності і справедливості їй слід визначити моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені, то з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати на оплату за висновки експертного дослідження в сумі 2020 грн., з яких 1400 грн. за висновок експертного дослідження № 90 (а.с. 38) та 620 грн. за висновок експертного дослідження № 93 (а.с. 144), а також витрати на оплату судового збору в сумі 792 грн. (а.с. 6).

Згідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. У відповідності до п.п. 1, 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону за подання до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0.2 розміру мінімальної заробітної плати (243.6 грн.) та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (3654 грн.), позовної заяви немайнового характеру - 0.2 розміру мінімальної заробітної плати (243.6 грн.). Частиною 3 ст. 6 Закону визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Враховуючи, що під час розгляду справи позивачкою було збільшено позовні вимоги за вимогу про стягнення матеріальних збитків з 53384.6 грн. до 62620.1 грн., то з неї слід стягнути до спеціального фонду Державного бюджету України недоплачений судовий збір за цю вимогу в сумі 77.8 грн. (1 % від 53384.6 грн. матеріальних збитків = 533.85 грн., 0.2 розміру мінімальної заробітної плати від 5000 моральної шкоди = 243.6 грн., 533.85 грн. + 243.6 грн. = 777.45 грн. судового збору, який підлягав сплаті, 792 грн. сплаченого судового збору - 777.45 грн. = 14.55 грн. переплаченого судового збору, 1 % від 62620.1 грн. матеріальних збитків згідно збільшених позовних вимог = 626.2 грн., 626.2 грн. - 533.85 грн. = 92.35 грн. судового збору, який підлягав сплаті за збільшені позовні вимоги, 92.35 грн. - 14.55 грн. = 77.8 грн.).

На підставі викладено, керуючись ст.ст. 88, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 23, 317, 319, 1166, 1167, 1192 ЦК України, ст.ст. 156, 151, 177 ЖК України суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_4 (АДРЕСА_9, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) збитки в розмірі 62620 (шістдесят дві тисячі шістсот двадцять) гривень 10 копійок, 5000 (п'ять тисяч) гривень моральної шкоди, 2020 (дві тисячі двадцять) гривень витрат за висновки експертного дослідження та 792 (сімсот дев'яносто дві) гривні сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3до спеціального фонду Державного бюджету України 77 (сімдесят сім) гривень 80 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча Сарай А.І.