АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 14 січня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Закритий Недиверсифікований Венчурний Корпоративний Інвестиційний Фонд «Ханнер-Схід» до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу квартири, повернення нерухомого майна та визнання права власності, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року позивач звернувся із зазначеним позовом, на обґрунтування якого зазначив, що 30 травня 2013 року між ПАТ Закритий Недиверсифікований Венчурний Корпоративний Інвестиційний Фонд «Ханнер-Схід» та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу квартири, яка розташована за адресою АР Крим, м. Ялта, смт. Гурзуф, вул. Будівельників, 3, кв. 76. За домовленістю сторін продаж квартири здійснено за ціною 1358810,00 грн., що на день укладення договору за курсом НБ України становило 170000,00 доларів США, які Покупець мав перерахувати Продавцю: 639440,00 грн. не пізніше 01 липня 2013 року, а 719370,00 грн. не пізніше 01 грудня 2013 року.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 не здійснено розрахунку за об'єкт продажу в повному обсязі, позивач просив розірвати зазначений договір купівлі-продажу квартири, скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_1 на вказану квартиру та визнати право власності на цю квартиру за позивачем. (а.с.1-14)

Відповідач проти позову заперечувала. (а.с.45-47)

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 14 січня 2015 року позов задоволено частково, розірвано договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 смт. Гурзуф АР Крим, укладений 30 травня 2013 року між ПАТ «ЗНВКІФ «Ханнер-Схід» та ОСОБА_1, стягнуто з ПАТ «ЗНВКІФ «Ханнер-Схід» на користь ОСОБА_1 сплачену відповідно до договору купівлі-продажу квартири суму в розмірі 650 000,00 грн., стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ЗНВКІФ «Ханнер-Схід» судовий збір в розмірі 243,60 грн., в задоволенні іншої частини заявлених вимог відмовлено. (а.с.118-122)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення в частині визначення суми, яка підлягає поверненню відповідачу при розірванні договору і ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення із позивача на користь відповідачки 1 876 249.46 грн., з яких: 1 282 532.12 грн. платіж за договором купівлі-продажу квартири та 593 717.34 грн. вартість виконаних будівельних робіт та придбаних матеріалів. На обґрунтування скарги зазначила, що договором купівлі-продажу квартири сторонами визначено грошовий еквівалент зобов'язання в доларах США, тому вважає необхідним повернення сплачених коштів в гривневому еквіваленті за курсом долара США на день ухвалення судового рішення, або суму коштів із врахуванням індексу інфляції. (а.с.125-131)

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_2 підтримала скаргу і просила її задовольнити, представник ОСОБА_3 заперечував проти скарги і просив її відхилити.

ОСОБА_1 до суду не прибула про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином про що у справі є докази. (а.с.145-147)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що скарга задоволенню не підлягає враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 30 травня 2013 року між ПАТ Закритий Недиверсифікований Венчурний Корпоративний Інвестиційний Фонд «Ханнер-Схід» та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_1, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нумеріцькою С.П. та зареєстровано в реєстрі за № 870.

За п.2.1. вказаного Договору, продаж квартири здійснено за ціною 1358810,00 грн., що на день укладення договору за курсом НБ України еквівалентно 170000,00 доларів США та Покупець мав перерахувати Продавцю 639440,00 грн. що на день укладення договору за курсом НБ України еквівалентно 80000,00 доларів США не пізніше 01 липня 2013 року, а 719370,00 грн. що на день укладення договору за курсом НБ України еквівалентно 90000,00 доларів США не пізніше 01 грудня 2013 року. (а.с.6-9)

За наявною в матеріалах справи квитанцією №ПН113 від 03 червня 2013 року ОСОБА_1 сплатила на рахунок ПАТ Закритий Недиверсифікований Венчурний Корпоративний Інвестиційний Фонд «Ханнер-Схід» 650000,00 грн. за договором купівлі-продажу від 30 травня 2013 року. (а.с.48)

Стаття 655 ЦК України закріплює законодавче визначення договору купівлі-продажу, згідно з яким одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Істотними умовами договору купівлі-продажу є умови про предмет та ціну.

Ціна товару - це грошова сума, яка підлягає сплаті покупцем за одержану від продавця річ.

Відповідно до ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

За загальним правилом (ч. 1 ст. 692 ЦК України) оплата товару за договором купівлі-продажу здійснюється після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За п. 2 ст. 692 ЦК України покупець повинен виконати свій обов'язок щодо оплати одразу в повному обсязі, тобто сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Однак сторони можуть відійти від цього положення, застосувавши розстрочення платежу (ч. 2 ст. 692 ЦК України).

У випадку, якщо договором купівлі-продажу передбачена оплата товару через певний час після його передачі покупцю, покупець повинен провести оплату в строк, передбачений договором.

Якщо покупець не виконує свого обов'язку щодо оплати переданого йому товару в установлений договором купівлі-продажу строк, продавець набуває право вимоги такої оплати (ч. 3 ст. 692 ЦК України), або розірвання договору з підстав, передбачених ст. 651 ЦК України.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Доказів належного виконання зобов'язань за договором відповідачкою не надано. Цих обставин апелянт ОСОБА_1 не заперечувала і в поданій скарзі, а її представник ОСОБА_2 - в суді апеляційної інстанції.

Встановивши, що ОСОБА_1 не виконала взяті на себе зобов'язання щодо повної оплати вартості квартири, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог про розірвання договору.

Колегія суддів перевірила та відхилила доводи апелянта ОСОБА_1 в частині визначення суми, яка підлягає поверненню відповідачу при розірванні договору, враховуючи наступне.

За змістом ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Належним виконанням зобов'язання у даному випадку є внесення грошових коштів у національній валюті України - гривні, у сумі, що станом на день сплати відповідає еквіваленту визначеної вартості квартири в умовних одиницях. Тобто належним виконанням зобов'язання за договором слід вважати таку сплату суми у гривнях, яка розраховується виходячи з еквіваленту вартості квартири, зазначеного у договорі в умовних одиницях, перерахованого у гривню за курсом долару США до гривні на день здійснення платежу.

Відповідно до положень частини 4 ст. 653 цього Кодексу, сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Укладеним сторонами Договором купівлі-продажу від 30 травня 2013 року не передбачено обов'язку Продавця повернути Покупцю сплачені гроші виходячи з вартості гривні відносно долара США.

При цьому позивач не заперечував повернення відповідачці сплачених останньою 650 000 грн. і рішення суду в цій частині не оскаржував.

Посилання відповідачки на коливання курсу долару США до гривні на час розірвання судом оспорюваного правочину не можуть бути підставою для стягнення більшої суми ніж та, що була сплачена відповідачкою на часткове виконання укладеного нею договору, оскільки ризик валютних коливань в рівній мірі несуть сторони правочину. При цьому колегія суддів враховує, що власних вимог, у т.ч. щодо повернення сплаченої нею суми з урахуванням індексу інфляції, у цьому провадженні ОСОБА_1 не заявляла, а відтак, суд першої інстанції ґрунтовно визначив до повернення ОСОБА_1 - 650 000 грн., які були сплачені нею за придбану квартиру та відмовив у призначенні судової будівельної експертизи, оскільки з'ясування вартості поліпшень зроблених у квартирі перебуває за межами вимог заявлених позивачем.

Доводи скарги цих висновків не спростовують, не впливають на правильність ухваленого судом рішення, тому з огляду на вимоги ст. 308 ЦПК України, колегія суддів їх відхилила.

Інших підстав незаконності оскаржуваного рішення районного суду апеляційна скарга не містить, скарга від позивача до апеляційного суду не надходила, тому з огляду на положення ч. 1 ст. 303 ЦПК України, колегія суддів не вправі виходити за межі доводів поданої відповідачкою апеляційної скарги.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 14 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

О.Ф. Мазурик

Л.Д.Махлай

Справа № 22-ц/796/3810/2015

Унікальний номер 759/13139/14-ц

Головуючий у першій інстанції - Пятничук І.В.

Доповідач Левенець Б.Б.