Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2126/15-ц
Провадження № 2/553/849/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
10.07.2015 рокум. Полтава
Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді - Парахіної Є.В.,
при секретарі - Бутенко Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Управління державної міграційної служби України в Полтавській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, -
У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, в якому вказує, що йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, де крім позивача зареєстрований його син ОСОБА_2, який у 2009 році забрав свої речі та виїхав з квартири і з цього часу в ній не проживає. Просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування квартирою № 116 в будинку № 18 по вул. Головка в м. Полтаві, та зняття з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2, повідомлений про час та місце слухання справи, до суду не з'явився, про причини неявки не повідомив.
Представник третьої особи Управління ДМС України у Полтавській області не з'явився в судове засідання, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без участі представника, в якій зазначив, що при вирішенні позовних вимог покладається на розсуд суду.
Суд, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 17.07.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3 та зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 23.07.2004 року.
Позивач ОСОБА_1 зареєстрований та постійно проживає в належній йому квартирі АДРЕСА_2.
Як вбачається з довідки УКП "ЖЕО № 2 " Полтавської міської ради № 4224 від 16.04.2013 року та довідки адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Полтавській області від 10.06.2015 року, за адресою: АДРЕСА_3, зареєстрований також син власника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Як пояснив в судовому засіданні позивач, його син ОСОБА_2 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 орієнтовно з 2009 року, його особистих речей немає, участі в утриманні вказаного нерухомого майна він не бере.
Той факт, що відповідач ОСОБА_2 тривалий час в квартирі АДРЕСА_4 не проживає, а його особисті речі в ній відсутні, підтвердили допитані в якості свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5
Згідно ст. ст. 376, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Згідно положень ст. 150 ЖК України, які узгоджуються зі змістом ст. 383 ЦК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи викладене, доведеність того факту, що відповідач ОСОБА_2 без поважних причин більше року не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, суд вважає такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання його таким, що втратив право користування квартирою.
В ст. ст. 7, 8 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця перебування здійснюється за заявою особи, яка зобовязана подати її протягом семи днів після прибуття в місце перебування. Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Разом з тим, судом достовірно встановлено, що приводом для звернення позивача ОСОБА_1 до суду з позовом про зняття ОСОБА_2 з реєстрації в квартирі № 116 будинку № 18 по вул Головка в м. Полтаві стала наявність реєстрації відповідача в належній позивачу квартирі, й невиконання ним вищенаведених вимог чинного законодавства щодо зняття з реєстраційного обліку шляхом подання відповідної особистої заяви до відповідного органу міграційної служби, і реєстрації за місцем свого постійного проживання.
З огляду на вищенаведене, беручи до уваги той факт, що підставою для зняття особи з реєстрації за певною адресою може стати, зокрема, рішення суду про визнання цієї особи такою, що втратила право корстування житловим приміщенням, й суд дійшов висновку про обгрунтованість і необхідність задоволення відповідних позовних вимог ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою № 116 будинку № 18 по вул Головка в м. Полтаві, що можливо зробити шляхом подання судового рішення до органу міграційної служби, а також зважаючи на недоведеність існування спору з питання зняття відповідача з реєстрації, суд приходить до висновку про безпідставність його позовних вимог в цій частині.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 130, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 116 будинку № 18 по вул. Головка в м. Полтаві.
В іншій частині в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь в розгляді справи, але не були присутні при проголошенні рішення в 10-денний строк з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_6