УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Горелкіної Н.А., Завгородньої І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Житлово-будівельного кооперативу «Станок-16» про зобов'язання провести перевірку та ремонт квартирних лічильників, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 04 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, мотивуючи його тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1. Будинок знаходиться на балансі Житлово-будівельного кооперативу «Станок-16» (далі - ЖБК «Станок-16»).

На звернення позивача щодо проведення повірки, обслуговування та ремонту квартирних лічильників гарячої та холодної води за рахунок ЖБК «Станок-16» , останнє не реагує.

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 4 лютого 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Подільського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року та ухвали апеляційного суду м. Києва від 04 лютого 2015 року, оскільки вони законні та обґрунтовані.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з того, що проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води та теплової енергії здійснюються за рахунок виконавця зазначених послуг, а витрати, понесені виконавцем, включаються у тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій й сплачуються споживачем щомісячно.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» <nau://ukr/1875-15|st13>, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій й мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Центральним органом виконавчої влади визначаються Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Разом з тим, Примірний перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затверджений наказом Держжитлокомунгоспу України від 10 серпня 2004 року № 150, не передбачає послуг з періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки.

Сторонами по справі не надано суду будь-яких переконливих доказів, які б свідчили про те, що такі послуги включені відповідачем у тарифи на послуги з утримання будинку і прибудинкової території й сплачуються позивачем щомісячно.

З огляду на викладене, якщо періодична повірка, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, не входять до переліку послуг з утримання будинку та прибудинкової території, ці роботи оплачуються безпосередньо споживачем на підставі договору з уповноваженими центральним органом виконавчої влади у сфері метрології на проведення повірки метрологічним центром, територіальним органом або повірочною лабораторією підприємства чи організації.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року у справі № 6-60цс15, яка має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів (ст. 360-7 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 04 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко Н.А. Горелкіна І.М. Завгородня