АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №640/8590/15-ц Головуючий
Провадження № 22-ц/790/5459/15 1-ї інстанції: Дмитрієв О.Ф. Категорія: інші Доповідач: Трішкова І.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Трішкової І.Ю.,

суддів: - Бобровського В.В., Кірсанової Л.І.,

при секретарі - Доля О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Мегабанк" на ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 04 червня 2015 року по справі за заявою Публічного акціонерного товариства "Мегабанк" про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Слобожанська перспектива" по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Мегабанк" до ОСОБА_4 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ «МЕГАБАНК» звернувся до суду із заявою, в якій просить видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Слобожанська перспектива» від 27.04.2015 року по справі №2/1093-2015), яким була задоволена позовна заява ПАТ «МЕГАБАНК» до ОСОБА_4 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором.

ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 04 червня 2015 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі поставлено питання про скасування оскаржуваної ухвали та задоволення заяви про видачу виконавчого листав, оскільки судом постановлена незаконна ухвала, яка винесена при неповному з'ясуванні обставин справи.

Судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що 27.04.2015 р. року суддею Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Слобожанська Перспектива» Федоровим О.В. розглянуто позов ПАТ «МЕГАБАНК» до ОСОБА_4 й ухвалено рішення. Цим рішенням розірвано кредитний договір №36-08П/2013-А від 19.08.2013 року та стягнуто з ОСОБА_4 на користь банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 77 659,81 гри., а також витрати у справі.

Підставою для ухвалення такого рішення слугувала наявність в кредитному договорі третейського застереження (п. 9.1 договору), згідно якому у разі наявності спору щодо виконання договору спір має розглядатися Постійно діючим Третейським судом при Асоціації «Слобожанська перспектива».

При розгляді позову ПАТ "Мегабанк" у третейському суді ОСОБА_4 присутнім не був, пояснень не надав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про видачу виконавчого листа, суд першої інстанції виходив з того, що пунктом 14 ч.І ст.6 Закону України «Про третейські суди» встановлено заборону третейським судам на розгляд справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку , а тому зробив правильний висновок третейське застереження в кредитному договорі після 12 березня 2011 року між фізичною особою (споживачем) і банком укладено в порушення вимог пункту 14 частини першої статті 6 Закону України "Про третейські суди".

В рішенні Конституційного суду України від 10 листопада 2011 року ( справа про захист прав споживачів кредитних послуг) зазначено, що споживачу, як правило, об'єктивно бракує знань, необхідних для здійснення правильного вибору товарів (робіт, послуг) із запропонованих на ринку, а також для оцінки договорів щодо їх придбання, які нерідко мають вид формуляра або іншу стандартну форму. Отже, для споживача існує ризик помилково чи навіть унаслідок уведення його в оману придбати не потрібні йому кредитні послуги. Тому держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб'єкта економічних відносин. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору.

За частиною першою статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" між кредитодавцем та споживачем укладається договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.08.2013 року між ПАТ "Мегабанк" та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, у якому зазначено, що кредит надається на споживчі цілі.

Тобто, у розумінні законодавця, ОСОБА_4 отримав споживчий кредит, а тому на кредитні відносини сторін розповсюджується дія Закону України "Про захист прав споживачів".

Відповідно до п.2 ч.І статті 389-10 ЦПК України суд відмовляє у видачі виконавчого

листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо справа, у якій прийнято

рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

З огляду на наведене, суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку, що третейський суд вирішив спір у справі, яка не підвідомча третейському суду, а тому відмовив у задоволенні заяви про видачу виконавчого листа.

Доводи апеляційної скарг не спростовують висновки суду.

Підстав для скасування чи зміни ухвали не має.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 319 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Мегабанк" відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 04 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала судової колегії набирає чинності негайно, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання чинності ухвалою.

Головуючий:

Судді: