РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/1405/15-ц

Справа № 2/600/520/2015

29 грудня 2015 року

Козівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді: Кренцель М.І.

при секретарі: Дзюбан У.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козова справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Будилівської сільської ради, про визнання права власності на спадкове майно, ціна позову 192802 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її мати ОСОБА_2. Заповіту вона не залишила.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер її батько ОСОБА_3. Заповіту він не залишив.

На час смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належав житловий будинок, що по АДРЕСА_1, колишній колгоспний двір. Право власності на житловий будинок не оформлялося. Це підтверджується випискою по господарської книги від 02 квітня 2012 року та довідкою Козівського РБТІ від 26 грудня 2012 року №70.

Після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відкрилась спадщина на вказане майно.

Позивачка вирішила оформити спадщину після смерті батьків. З цією метою вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом. Однак нотаріус відмовила їй в оформленні спадщини та роз'яснила, що не може видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, оскільки право власності на цей будинок не оформлялось. В даному випадку питання щодо спадкування майна може вирішуватись виключно в судовому порядку.

Окрім неї інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 немає. Після смерті батьків вона прийняла спадщину на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала з ними на час їх смерті.

Позивачка просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а саме на житловий будинок (А) загальною площею 82,9 кв.м., житловою площею 43,0 кв.м., літню кухню (Б) площею 19,6 кв.м., сарай (В) площею 36,7 кв.м., сарай (Г) площею 12,1 кв.м., сарай (Д) площею 13,0 кв.м., сарай (Е) площею 12,0 кв.м., огорожу металеву (№ 1, №2), які знаходяться по АДРЕСА_1.

В судове засіданні поступило клопотання позивачки про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити.

Від Будилівської сільської ради, Козівського району, в судове засідання поступив відзив на позов № 322/2-14 від 24 грудня 2015 року, в якому зазначають про те, що позовні вимоги позивачки визнають, не заперечують щодо їх задоволення, просять справу слухати за їх відсутності.

Суд, дослідивши надані докази, ознайомившись із заявою позивача, приймаючи до уваги відзиви на позов, прийшов до наступного.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належав житловий будинок, що по АДРЕСА_1, колишній колгоспний двір, що підтверджується випискою по господарської книги від 02 квітня 2012 року та довідкою Козівського РБТІ від 26 грудня 2012 року №70 (а.с.10,11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_2, факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 (а.с.2). Заповіту вона не залишила.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_3, факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 (а.с.3). Заповіту він не залишив.

Після смерті спадкодавців позивачка прийняла спадщину на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала з ними на час їх смерті, що підтверджується довідками Будилівської сільської ради, Козівського району (а.с.4,5).

Окрім позивачки інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 немає.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України N 20 від 22.12.95 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Розмір частки члена двору визначаються виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Згідно ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За вимогами ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, враховуючи відзив на позов та визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Будилівської сільської ради, про визнання права власності на спадкове майно, слід задоволити.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 118-120, 212 ЦПК України, ст. ст. 328, 392, 1268 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги-задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а саме на житловий будинок (А) загальною площею 82,9 кв.м., житловою площею 43,0 кв.м., літню кухню (Б) площею 19,6 кв.м., сарай (В) площею 36,7 кв.м., сарай (Г) площею 12,1 кв.м., сарай (Д) площею 13,0 кв.м., сарай (Е) площею 12,0 кв.м., огорожу металеву (№ 1, №2), які знаходяться по АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Тернопільської області через Козівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис

З оригіналом: вірно