Єдиний унікальний номер 243/6041/14-ц Номер провадження 22-ц/775/218/2015
Головуючий у 1 інстанції Чемодурова Н.О.
Доповідач Санікова О.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2015 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Санікової О.С.

суддів Маширо О.П., Жарової Ю.І.

при секретарі Макотченко А.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа ОСОБА_2 про визнання договору недійсним та відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2015 року,-

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2015 року, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа ОСОБА_2 про визнання договору недійсним та відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням відмовлено, - та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на неповне зясування обставин по справі, порушення норм матеріального та процесуального права; апелянт вважає, що суд безпідставно не прийняв як доказ його позовних вимог ухвалу Центрально-Міського районного суду від 18 квітня 2014 року, якою встановлено, що підписи від ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в договорах застави і цесії на отримання кредиту ТОВ «СТАЛЬ ЦЕНТР» від КБ «ПриватБанк» виконані іншою особою з попередньою підготовкою з наслідуванням при їх виконанні, яка, на його думку відповідає п. 18.2 Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді і яка відповідно до ст. 532 КПК України набрала законної сили; апелянт звертає також увагу на те, що при розгляді цивільної справи ним надані речові докази, які отримані ним при проведенні досудового розслідування та ознайомленні з матеріалами кримінального провадження у якості потерпілого і вважає, що всі експертизи, проведені в ході досудового розслідування виконувалися в акредитованих експертних установах України і виконані висококваліфікованими досвідченими фахівцями експертами в області почеркознавчої та технічної експертизи документів, зі стажем експертної роботи не менше 19-20 років; судом не враховано, що згідно усіх висновків експертиз у підписах ОСОБА_1 є ознаки, що свідчать про попередню технічну підготовку при їх виконанні.

У судовому засіданні апеляційного суду позивач підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні апеляційного суду заперечувала проти доводів апеляційної скарги, вважаючи рішення суду законним і обгрунтованим.

Судом першої інстанції встановлено, що 4 квітня 2008 року між ОСОБА_1, як заставодавцем, та ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк»), як заставодержателем, був укладений договір застави (майнових прав на отримання грошових коштів по депозитному договору). Предметом договору є надання заставодавцем в заставу майнових прав на отримання грошових коштів в повному обсязі по депозитному договору: депозитний вклад «Депозит VIP» №SAMDN435 від 2 липня 2007 року; депозитний вклад «ДепозитVIP» №SAMDN88548 від 2 квітня 2008 року, укладеним між заставодавцем та ПриватБанком в забезпечення виконання зобовязань товариством з обмеженою відповідальністю «Сталь Центр» перед заставодержателем, в силу чого заставодержатель має вищий пріоритет в разі невиконання позичальником зобовязань, забезпечених заставою, та (або) не виконання заставодавцем зобовязань за цим договором, одержати задоволення за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами позичальника та (або) заставодавця.

Цим договором заставою забезпечується виконання зобовязань позичальника, що випливають з кредитного договору від 4 березня 2008 року №09/08 та додаткової угоди №1 до кредитного договору з повернення кредиту у сумі 490000 грн., що надана у строковий кредит у термін до 4 червня 2008 року.

4 квітня 2008 року між ОСОБА_1, як кредитором, та ЗАТ КБ «ПриватБанк» був укладений договір відступлення права вимоги (цесії). Предметом договору є відступлення кредитором банку на підставі укладеного між ними договору застави майнових прав від 3 квітня 2008 року б/н права вимоги на отримання в повній сумі грошових коштів, що випливає з депозитного договору: депозитний вклад «Депозит VIP» №SAMDN435 від 2 липня 2007 року; депозитний вклад «ДепозитVIP» №SAMDN 88548 від 2 квітня 2008 року, укладеним між кредитором та ПриватБанком.

Даний договір набирає чинності з моменту порушення ТОВ «Сталь Центр» (позичальником) будь-якого із зобовязань, передбачених кредитним договором від 4 березня 2008 року №09/08 та додатковою угодою №1 до кредитного договору від 4 березня 2008 року, від 3 квітня 2008 року, укладеному між позичальником та ПриватБанком, або порушення кредитором будь-якого із зобовязань за договором застави.

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої та технічної експертизи документів №44 від 24 травня 2013 року в підписах від імені ОСОБА_1 у договорі застави (майнових прав на отримання грошових коштів по депозитному договору) від 4 квітня 2008 року, договорі відступлення права вимоги (цесії) від 4 квітня 2008 року у графах «Підпис Заставодавця» та «Підпис Кредитора» виявлені признаки попередньої технічної підготовки при їх виконанні. Подальше ідентифікаційне дослідження підписів від імені ОСОБА_5 у документах не проводилося.

Судом також встановлено, що почеркознавча експертиза №952 від 9 грудня 2013 року, проведена за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002324, не містить в собі висновків щодо підписання договорів застави та договорів відступлення права вимоги, укладених 4 квітня 2008 року, саме ОСОБА_1 або іншою особою. На вирішення експерта, згідно описової частини експертного дослідження, такі питання не ставилися.

Судом досліджені надані позивачем копія листа слідчого СУ ГУМВС України в Донецькій області про спрямування для проведення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні №0000356 від 7 травня 2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України та висновок судової технічної експертизи документів №5096 від 14 травня 2015 рок за кримінальним провадженням №0000356 і встановлено, що на даний час у кримінальному провадженні проводиться досудове розслідування; будь-які процесуальні дії вчинені слідчим на цій стадії процесу не мають преюдиції для суду під час розгляду цивільної справи в силу ч. 4 ст. 61 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги і дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду достовірних доказів, які б свідчили про підроблення його підписів у договорі застави та договорі відступлення права вимоги, а тому доводи та мотиви позову про визнання договорів не дійсними не підтверджені у спосіб, передбачений ч.2 ст. 59 ЦПК України; при цьому, оцінивши як доказ висновок судового експерта НДЕКЦ при ГУ МВС України в Донецькій області №44 від 24 травня 2013 року, суд дійшов висновку про його недопустимість, оскільки він не містить достатніх, беззаперечних висновків, які б свідчили про підроблення підпису від імені ОСОБА_1 у оспорюваних договорах застави та цесії; оцінивши як доказ висновок почеркознавчої експертизи №952 від 9 грудня 2013 року, проведеної за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, суд дійшов висновку про його недопустимість, оскільки він не містить в собі висновків щодо підписання договорів застави та відступлення права вимоги, укладених 4 квітня 2008 року, саме ОСОБА_1 або іншою особою, оскільки на вирішення експерта, згідно описової частини експертного дослідження, такі питання не ставилися; оцінивши лист слідчого СУ ГУМВС України в Донецькій області про спрямування для проведення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні від 7 травня 2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України та висновок судової технічної експертизи документів №5096 від 14 травня 2015 рок за кримінальним провадженням як докази, суд також дійшов висновку про їх неналежність в силу ч. 4 ст. 61 ЦПК України; щодо посилання позивача на ухвалу Центрально-Міського суду м. Горлівки Донецької області від 18 квітня 2014 року, то суд зазначив, що зміст ухвали може бути встановлений судом на підставі її електронної копії, наявної в ЄДРСР, проте відомостей про набрання судовим рішенням законної сили вона не містить.

Такі висновки суду в основному є правильними.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідно до ч.2 зазначеної статті обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Звертаючись у листопаді 2014 року до суду з позовом ОСОБА_1 обґрунтовував позовні вимоги положеннями ст.ст. 203, 215, 1166, 1177, 1172,128 ЦК України та просив стягнути на його користь з ПАТ КБ «ПриватБанк» спричинену йому матеріальну шкоду внаслідок скоєння злочину працівником ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_2 при виконанні ним службових обовязків на суму 3 184 994 грн. 02 коп., моральну шкоду у сумі 20 000 грн. і повязані з цим витрати, понесені за проведену судово-економічну експертизу у сумі 4000 грн., а всього 3 208 994 грн. 02 коп.

У квітні 2015 року ОСОБА_1, уточнивши позовні вимоги, просив визнати недійсними договори, укладені Горлівською філією ЗАТ КБ «Приватбанк» у кредитній справі за договором №09/08 від 4 березня 2008 року, а саме: договір застави (майнових прав на отримання грошових коштів по депозитному договору) від 4 квітня 2008 року між фізичною особою ОСОБА_1 та ГФ ЗАТ КБ «Приватбанк» на договори: про депозитний вклад «Депозит VIP» від 2 липня 2007 року №SAMDN435, про депозитний вклад «ДепозитVIP» від 2 квітня 2008 року №SAMDN 88548; договір відступлення права вимоги від 4 квітня 2008 року між фізичною особою ОСОБА_1 та ГФ ЗАТ КБ «ПриватБанк» на договори: про депозитний вклад «Депозит VIP» від 2 липня 2007 року №SAMDN435, про депозитний вклад «ДепозитVIP» від 2 квітня 2008 року №SAMDN 88548; змінивши розмір позовних вимог до ПАТ КБ «ПриватБанк» за заподіяну йому матеріальну шкоду внаслідок скоєння злочину працівником ПАТ КБ «Приватбанк» при виконанні службових обовязків, просив стягнути 229 419.48 доларів США; позовні вимоги в частині моральної шкоди і судових витрат залишені без змін.

Як вбачається з матеріалів справи 2 липня 2007 року між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «ПриватБанк» був укладений договір №SAMDN435 (вклад «Депозит VIP»), відповідно до якого ОСОБА_1 передав на депозит банку грошові кошти в сумі 80 000 доларів США; строк вкладу 12 місяців, до 2 липня 2008 року.

2 квітня 2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ ПриватБанк» був укладений договір №SAMDN 88548 (вклад «Депозит VIP») , відповідно до якого він передав на депозит грошові кошти у сумі 30 000 доларів США; строк вкладу 12 місяців, до 2 квітня 2009 року.

З матеріалів справи також вбачається, що 4 березня 2008 року між ПриватБанком в особі директора Горлівської філії ПриватБанк ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «СТАЛЬ ЦЕНТР», в особі директора ОСОБА_6 був укладений кредитний договір на суму 490 000 грн. на придбання металопрокату.

В матеріалах справи наявні:

- договір застави (майнових прав на отримання грошових коштів по депозитному договору), укладений 4 квітня 2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «Приватбанк» в особі директора філії ПриватБанку ОСОБА_2; предметом цього договору є надання Заставодавцем в заставу майнових прав на отримання грошових коштів в повному обсязі по депозитним договорам: про депозитний вклад «Депозит VIP» від 2 липня 2007 року №SAMDN435, про депозитний вклад «ДепозитVIP» від 2 квітня 2008 року №SAMDN 88548, укладений між Заставодавцем та ПриватБанком, в забезпечення виконання зобовязань товариством з обмеженою відповідальністю «СТАЛЬ ЦЕНТР» перед Заставодержателем; за цим договором заставою забезпечується виконання зобовязань позичальника, що випливають з кредитного договору від 4 березня 2008 року №09/08 та додаткової угоди №1 від 3 квітня 2008 року до кредитного договору №09/08 від 4 березня 2008 року з повернення кредиту в сумі 490 000 грн.;

- договір відступлення права вимоги, укладений 4 квітня 2008 року між ОСОБА_1 (кредитор) та ЗАТ КБ «ПриватБанк» (Банк) в особі директора Горлівської філії ПриватБанку ОСОБА_2; предметом цього договору є відступлення Кредитором ОСОБА_7 на підставі укладеного між ними договору застави майнових прав від 3 квітня 2008 року б/н права вимоги на отримання в повній сумі грошових коштів, що випливає з депозитних договорів: про депозитний вклад «Депозит VIP» від 2 липня 2007 року №SAMDN435, про депозитний вклад «ДепозитVIP» від 2 квітня 2008 року №SAMDN 88548.

В матеріалах справи також наявні:

- висновок експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУ МВС України в Донецькій області від 24 травня 2013 року за результатами судово-почеркознавчої та технічної експертизи документів, проведеної у кримінальному провадженні № 0002324, відповідно до якої в підписах від імені ОСОБА_1 у: договорі застави (майнових прав на отримання грошових коштів по депозитному договору) від 4 квітня 2008 року та договорі відступлення права вимоги (цесії) від 4 квітня 2008 року у графах «Підпис заставодавця» та «Підпис Кредитор» виявлені ознаки попередньої технічної підготовки при їх використанні; на сторінках №1 договору застави від 4 квітня 2008 року та договору відступлення права вимоги від 4 квітня 2008 року відповідно у графах «Підпис Заставодавця» і «Підпис Кредитор» підписи від імені ОСОБА_1 відсутні; на сторінці №3 договору застави від 4 квітня 2008 року в заяві від 3 квітня 2008 року; на сторінці №2 договору відступлення права вимоги від 4 квітня 2008 року у графах «Підпис Заставодержателя» та «Підпис Банк» підписи від імені ОСОБА_2 відсутні. Вирішити питання про виконавця підписів від імені ОСОБА_1 у графах: «підпис» та «Підпис Заставодавця» у заяві від 3 квітня 2008 року не представляється можливим. Рукописний запис «ОСОБА_1В.» у графі «ПІБ» у заяві від 3 квітня 2008 року виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою. Рукописний запис «ОСОБА_1В.» у графі «Підпис Заставодавця» у заяві від 3 квітня 2008 року виконаний ОСОБА_1.

- висновок експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУ МВС України в Донецькій області від 9 грудня 2013 року за результатами почеркознавчої експертизи та технічної експертизи документів, проведеної в кримінальному провадженні №0002324, відповідно до якого на лицьових та зворотних сторінках договору застави (майнових прав на отримання грошових коштів по депозитному договору) від 4 квітня 2008 року гр.. ОСОБА_1 та ПриватБанку, в графі «Заставодавець» підпис від імені ОСОБА_1 виконаний з наслідуванням підпису ОСОБА_1; визначити чи виконаний даний підпис іншими (конкретно переліченими особами) не уявилося можливим, оскільки в ході проведеного порівняльного дослідження спірного підпису зі зразками підпису та почерку зазначених осіб не виявлено такої сукупності співпадаючих ознак, яка б свідчила про тотожність виконавця даного підпису, навіть у вірогідній формі; на лицьових та зворотних сторінках договору відступлення права вимоги (цесії) від 4 квітня 2008 року в графі «Кредитор» підпис від імені ОСОБА_1 виконаний з наслідуванням підпису ОСОБА_1; визначити чи виконаний даний підпис іншими (конкретно переліченими особами) не уявилося можливим, оскільки в ході проведеного порівняльного дослідження спірного підпису зі зразками підпису та почерку зазначених осіб не виявлено такої сукупності співпадаючих ознак, яка б свідчила про тотожність виконавця даного підпису, навіть у вірогідній формі.

Звертаючись до суду з позовом позивач посилався на те, що він не підписував договір застави та договір відступлення права вимоги, надаючи як доказ зазначені висновки експертів, наданих у кримінальному провадженні. На інші обставини в позовній заяві ОСОБА_1 не посилався.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Суд, оцінюючи наявні в матеріалах справи висновки експертів, наданих у кримінальному провадженні, на думку апеляційного суду, дійшов обґрунтованого висновку про те, що вони з огляду на положення ст.ст. 57-59 ЦПК України не є достатніми доказами на підтвердження того, що підписи у договорах застави та відступлення права вимоги виконані не ОСОБА_1, оскільки з достовірністю цього не підтверджують. А рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. Ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді позивач не заявляв клопотання про проведення почеркознавчої експертизи, тому апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно надав оцінку висновкам експертів, наданим у кримінальному провадженні, як письмовим доказам, наданим поряд з іншими доказами відповідно до ст. 64 ЦПК України.

Так, згідно висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУ МВС України в Донецькій області від 9 грудня 2013 року за результатами почеркознавчої експертизи та технічної експертизи документів, проведеної в кримінальному провадженні №0002324, на лицьових та зворотних сторінках договору застави (майнових прав на отримання грошових коштів по депозитному договору) від 4 квітня 2008 року гр.. ОСОБА_1 та ПриватБанку, в графі «Заставодавець» підпис від імені ОСОБА_1 виконаний з наслідуванням підпису ОСОБА_1, в той час як згідно цього ж висновку щодо інших осіб, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_4, зазначено, що підписи в заявах, договорах застави та відступлення права вимоги, виконані відповідно не ОСОБА_8 та ОСОБА_4, а іншими особами з наслідуванням підпису ОСОБА_8 та ОСОБА_4, тобто відносно цих осіб дана категорична відповідь. У висновку експерта від 25 травня 2013 року також однозначно не зазначено, що підписи у договорах застави та відступлення права вимоги виконані не ОСОБА_1, а вирішити питання про виконавця підписів від імені ОСОБА_1 у графах: «підпис» та «Підпис Заставодавця» у заяві від 3 квітня 2008 року взагалі не представилося можливим. Крім того, в цьому ж висновку експертом зазначено, що рукописний запис «ОСОБА_1В.» у графі «Підпис Заставодавця» у заяві від 3 квітня 2008 року виконаний ОСОБА_1.

Доводи апеляційної скарги в цій частині цих обставин не спростовують, тому є безпідставними.

Щодо посилання ОСОБА_1 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Горлівки від 18 квітня 2014 року та надання цієї ухвали в якості доказу своїх позовних вимог, то судом першої інстанції цьому доказу також дана належна оцінка і апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що цей доказ також не є належним доказом на підтвердження позовних вимог позивача.

Так, в мотивувальній частині ухвали Центрально-Міського районного суду м. Горлівки від 18 квітня 2014 року при розгляді у підготовчому судовому засіданні клопотання старшого прокурора прокуратури Центрально-Міського району м. Горлівки про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002324 ОСОБА_2 зазначено, що «03.04.2008 року директором ГФ «Приватбанк» ОСОБА_2 вказане клопотання (про можливість пролонгації кредиту у сумі 490000 грн. на строк 2 місяці) спрямоване для розгляду працівникам кредитного центру вказаної кредитної установи.

Наряду із клопотанням про пролонгацію кредиту ТОВ «СТАЛЬ ЦЕНТР», для розгляду цього питання до ГФ КБ «Приватбанк» надано:

- Довідку про відсутність розрахункових рахунків вих..1/104 від 01.04.2008р.

- Протокол зібрання засновників №3 ТОВ «СТАЛЬ ЦЕНТР» від 01.042008р.,

при цьому гр. ОСОБА_1 03.04 2008 року надано згоду на заставу по вказаному кредиту своїх грошових коштів за депозитом на суму 30000 грн. доларів США, та підписані з одного боку до погодження із другою стороною ГФ ЗАТ КБ «Приватбанк» договір цесії, договір застави та заява про не проживання у шлюбі однією сімєю від 03.04.2008 року, відповідно чого ОСОБА_1 виступив заставодавцем на термін двох місяців по кредитному договору №09/08 від 04.03.2008 р. між ТОВ «СТАЛЬ ЦЕНТР» та «ПриватБанком» на суму 490 000 грн.

Однак, 04.04.2008 р., в денний час невстановлені особи кредитного центру ГФ ЗАТ КБ «Приватбанк», матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, достовірно усвідомлюючи про те, що 30 000 доларів США за депозитом ОСОБА_1 є недостатньою сумою для забезпечення кредитного покриття, пені, простроченої винагороди, відсотків і тіла кредиту, склали завідомо неправдиві офіційні документи: договір застави (майнових прав на отримання грошових коштів по депозитному договору) від 04.04 2008 р., договір поступки права вимоги (цесії) від 04.042008 р. згідно за яким нібито гр. ОСОБА_1, у якості забезпечення за кредитним договором №09/08 від 04.03 2008 ТОВ «СТАЛЬ ЦЕНТР» та «ПриватБанком» на 490 000 грн., надав у заставу майнові права на отримання грошових коштів в повному обсязі по:

- договору про депозитний вклад «Депозит VIP» від 02.07.2007№SAMDN435 на сум 80 000 доларів США;

- договору про депозитний вклад «ДепозитVIP» від 02. 04. 2008 року №SAMDN 88548 на суму 30 000 доларів США,

використовуючи шарикову ручку з барвником синього кольору підробили підписи від імені ОСОБА_1 у договорі застави (майнових прав на отримання грошових коштів по депозитному договору) від 04.04.2008 р., договорі поступки права вимоги (цесії) від 04.04.2008 р., в графах (підпис Заставодавця), в графах (підпис Кредитор), а директор ГФ ЗАТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_2, 04.03.2008 року, у денний час доби, більш точний час не встановлено знаходячись у службовому кабінеті вказаного банку, за адресою:Донецька область, м. Горлівка, Центрально-Міський район, вул.. Партизанська,2, будучи посадовою особою, у свою чергу, недбало ставлячись до виконання своїх обовязків та прав, в порушення ст. 203, 207, 215 Цивільного Кодексу України від 16.102003 №435-IV із змінами та доповненнями, не перевірив волевиявлення учасників правочину, яке має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, також те, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, поклався на добросовісне виконання функціональних обовязків із боку працівників кредитного центру банку при укладенні договорів, проігнорувавши свій безпосередній обовязок ідентифікувати осіб при укладенні договорів, не встановивши волевиявлення учасників правочинів, в свою чергу, ігноруючи факт про те, що договір відступлення права вимоги (цесії) від 04.04.2008 р. не відноситься до договору застави від 03.04.2008р. та заяви про не проживання однією сімєю від 03.04.2008 р., не перевіряючи волевиявлення ОСОБА_1 на укладення цих договорів, не звертаючи уваги на відсутність обовязкових підписів останнього на всіх сторінках вказаних документів, поклався на те, що вказані договори підписані з гр.. ОСОБА_1 в присутності працівників кредитного центру банку, чим допустив службову недбалість, та діючи від імені закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», 49000, м. Дніпропетровськ, вул.. Набережна Перемоги, 50, , Горлівської філії ЗАТ «ПриватБанку», 84603, м. Горлівка, обл.. Донецька, вул. Партизанська, 2, , власноручно підписав вказані підроблені документи у графах (підпис Банк), та скріпив їх відбитками круглої мастичної печатки «Горлівська Філія закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» Код 2415366.

З урахуванням підроблених документів про забезпечення кредиту ТОВ «СТАЛЬ ЦЕНТР», а саме: договору застави (майнових прав на отримання грошових коштів по депозитному договору від 04.04.2008 р., договору поступки права вимоги (цесії) від 04.04.2008 р., за якими гр. ОСОБА_1 нібито надав у заставу майнові права на отримання грошових коштів в повному обсязі по депозитним договорам від 02.07.2007 та 02.04.2008 р. на загальну суму 113 991 доларів США, та додаткової угоди №1 до кредитного договору №09/08 від 04.03.2008 р. термін повернення кредиту пролонгований до 04.06.2008 р.».

Таким чином, із змісту зазначеної ухвали з одного боку вбачається, що ОСОБА_1 03.04 2008 року надано згоду на заставу по вказаному кредиту своїх грошових коштів за депозитом на суму 30000 грн. доларів США, та підписані з одного боку до погодження із другою стороною ГФ ЗАТ КБ «Приватбанк» договір цесії, договір застави та заява про не проживання у шлюбі однією сімю від 03.04.2008 року, а з другого боку вбачається, що ці документи підроблені.

Крім того, в ухвалі зазначено, що 12.08.2008 р. у звязку з невиконанням ТОВ «СТАЛЬ ЦЕНТР» умов за договором кредиту №09/08 від 04.03.2008 р. Горлівською філією КБ «ПриватБанк» спрямовано на свою користь майно ОСОБА_1, а саме: депозитний вклад «Депозит VIP» від 2 липня 2007 року №SAMDN1435 на суму 82 895 доларів США та депозитний вклад «ДепозитVIP» від 2 квітня 2008 року №SAMDN 88548 на суму 31 096 доларів США. В той час, як в листі директора відділення «Горлівська філія» Донецького регіонального управління ЗАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_9 від 14. 04.2009 року, який міститься на а.с. 100 т.1 (оборот), повідомляється, що згідно договору застави №09/08 від 04.04.08 р., укладеного між Горлівською філією ЗАТ КБ «Приватбанк»і ТОВ «Сталь Центр» в особі директора ОСОБА_6, гр-н ОСОБА_1 надав фінансове забезпечення, яким були депозитні договори №SAMDN88548 від 02.04.2008 р. і SAMDN1435 від 21.08.2007 р. У звязку з невиконанням ТОВ «СТАЛЬ ЦЕНТР» умов кредитного договору 12.08.2008 р. Горлівська філія ЗАТ КБ «ПриватБанк» розірвала депозитні договори ОСОБА_1 №SAMDN88548 від 2 квітня 2008 року та №SAMDN1435 від 21 серпня 2007 року на підставі договору застави №09/08 від 4 квітня 2008 року, договору відступлення права вимоги (цесії) б/н від 4 квітня 2008 року; кошти розірваних договорів в сумі 31 096.98 доларів США за договором №SAMDN 88548 від 2 квітня 2008 року та в сумі 82 895.34 доларів США за договором №SAMDN1435 від 21 серпня 2007 року направлені на погашення кредитного договору № 09/08 від 4 березня 2008 року ТОВ «СТАЛЬ ЦЕНТР». В листі є такий запис: «Я, ОСОБА_1, справку получил лично 15.04.09 г. (подпись)».

Із змісту наданої в якості письмового доказу ухвал вбачається, що нею встановлені обставини щодо директора ГФ ЗАТ КБ «ПриватБанк» гр. ОСОБА_2 а саме те, що він допустив службову недбалість, тобто, будучі посадової особою не виконав належним чином свої службові обовязки, унаслідок несумлінного до них відношення при укладенні договору №09/08 від 04.03.2008 р. та наданні кредиту ТОВ «СТАЛЬ ЦЕНТР» у сумі 490 000 грн. Поряд з цим, судом не встановлено будь-яке безпосереднє відношення ОСОБА_2 до оспорюваних позивачем договорів застави та відступлення права вимоги, тобто ні в процесі досудового слідства, ні судом не встановлено, що саме ОСОБА_2 були підроблені підписи ОСОБА_1 у договорах застави та відступлення права вимоги.

Крім того, зазначена ухвала не може бути підставою звільнення від доказування з огляду на положення ч.ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України.

Висновок судово-технічної експертизи документів №5096 по кримінальному провадженню №0002324 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл.проф. ОСОБА_10, складений 14 травня 2015 року, на який посилається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, також не може бути безспірним доказом того, що договір застави (майнових прав на отримання грошових коштів) та договір про відступлення права вимоги (цесії) підписані не ОСОБА_1, оскільки на вирішення експертизи щодо документів, які стосуються ОСОБА_1, було поставлено питання: Чи на одному друкуючому пристрої виготовлені договори застави та цесії від 04.04 2008 року та заява ОСОБА_1 від 03.042008? і не ставилося питання відносно того, чи підписані ці документи ОСОБА_1, чи іншою особою.

За таких обставин доводи апеляційної скарги і в цих частинах є безпідставними.

Таким чином доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Судді: