Єдиний унікальний номер 243/1516/14-ц Номер провадження 22-ц/775/338/2015
Головуючий в 1 інстанції Ільяшевич О.В. єдиний унікальний номер 243/1516/14-ц
Доповідач Халаджи О.В. провадження 22-ц/775/338/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 серпня 2015 року м. Артемівськ

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Халаджи О.В.

суддів Жарової Ю.І., Канурної О.Д.,

при секретарі Хоміч Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1, діючого по довіреності в інтересах ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 22 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Слов'янської міської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем однією сімєю та про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 22 червня 20015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Слов'янської міської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування відмовлено у зв'язку з недоведеністю факту споріднення із спадкодавцем ОСОБА_4 Також було відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_4 однією сім'єю та про визнання права власності в порядку спадкування.

З вказаним рішенням не погодилась ОСОБА_2 та подала через свого представника апеляційну скаргу в якій зазначила, що з рішенням суду в частині відмови у задоволенні її позову не згодна, оскільки вважає, що рішення Севського Районного суду Брянської області Російської Федерації є належним доказом по справі, а тому не має необхідності додатково доказувати факт родинного зв'язку між нею та спадкодавцем ОСОБА_4 Просили скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні її позову та винести в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог, в частині відмови у задоволенні зустрічного позову судове рішення залишити без змін.

Також з вказаним рішенням не погодилась ОСОБА_3 та подала апеляційну скаргу в якій зазначила, що факт її проживання із спадкодавцем ОСОБА_4 однією сімєю у період з літа 2002 року по 14 серпня 2009 року та з літа 2002 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання права власності в порядку спадкування був цілком доведений у судовому засіданні і не має необхідності у додатковому приведенні доказів. Окрім вищевказаного зазначила, що судом було визнано факт родинного зв'язку між нею та спадкодавцем ОСОБА_4 але в супереч приписам, ч. 4 ст. 3 СК України не прийняв цю обставину до уваги. Просила скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні її зустрічного позову та винести в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог, в частині відмови у задоволенні первісного позову ОСОБА_2 судове рішення залишити без змін.

У судовому засіданні ОСОБА_1, діючого по довіреності в інтересах ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, а скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

ОСОБА_2 до судового засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5 у судовому засіданні доводи своєї апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи скарг, судова колегія дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Так, судом встановлено, що за даними спадкової справи, згідно із свідоцтвом про смерть, ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Словянську померла ОСОБА_4 (а.с.174).

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_1. Спірна квартира належала померлій на праві власності, що підтверджується даними КП «БТІ» та у відповідності до витягу з реєстру прав нерухомості, а також даними спадкової справи (а.с. 100, 154, 156-157, 178-179).

Згідно даних спадкової справи, заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 подали ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.166,170).

У відповідності до рішення Севського районного суду Брянської області від 10 вересня 2013 року, встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є двоюрідними сестрами (а.с.7-9).

Згідно Ухвали Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 03 грудня 2014 року, яка залишена без змін Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 17 березня 2015 року, у задоволенні заяви про визнання рішення суду від 10 вересня 2013 року Україною відмовлено.

У відповідності до свідоцтва про шлюб, ОСОБА_3 (дівоче прізвище - ОСОБА_3) 14 серпня 2009 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_7 (а.с. 17).

У відповідності до свідоцтва про смерть ОСОБА_6 (дід ОСОБА_3) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.42-43).

Згідно із актами, складеними 05 серпня 2013 року секретарем мікрорайону «Славкурорт» Задиракою, ОСОБА_3 проживала разом із ОСОБА_4 по АДРЕСА_1, з літа 2002 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, де ОСОБА_3 проводила поточний ремонт, допомагала ОСОБА_4 по господарству (а.с. 45-46).

У відповідності до постанов нотаріуса, сторонам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті ОСОБА_4 (а.с.15-47).

Вирішуючи спір по суті позовних вимог ОСОБА_2 до Слов'янської міської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування суд першої інстанції, відмовляючи у позові виходив з того, що позивачкою не було доведено у судовому засіданні факт її знаходження з померлою ОСОБА_4 у родинному зв'язку. Так попри роз'яснення судом першої інстанції позивачу про сприяння суду в порядку ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо збирання доказів, представник позивача наполягав на вирішенні справи за наявних у справі доказах, а саме що факт родинних відносин достовірно підтверджений рішенням Севського суду Брянської області Російської Федерації.

Твердження представника позивача ОСОБА_2, які є також доводом апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки у визнанні рішення зазначеного вище суду Російської Федерації було відмовлено ухвалою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 03 грудня 2014 року, яка залишена без змін Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 17 березня 2015 року з тих підстав, що спори відносно майна, розглядаються на території та за законодавством держави, де розташоване таке майно, а інших доказів про родинний зв'язок між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 суду не надано.

Щодо позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем однією сімєю та про визнання права власності в порядку спадкування, суд першої інстанції, відмовляючи у позові виходив з того, що позивачкою у судовому засіданні не було доведено факт постійного проживання з померлою ОСОБА_4 однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, що є підставою для віднесення ОСОБА_3 до четвертої черги спадкоємців, як того вимагає ст. 1264 ЦК України. Доводи апеляційної скарги були предметом розгляду судом першої інстанції та не дають підстав для висновку про неправильне вирішення спору.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно, всебічно і об'єктивно перевірив доводи і заперечення сторін, наданим доказам дав правильну правову оцінку і правильно вирішив спір. Усі доводи апеляційних скарг були предметом дослідження суду першої інстанції, правильно визнані необґрунтованими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Рішення суду є законним і підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, діючого по довіреності в інтересах ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 22 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: