Провадження №2/485/71/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Устіченка К.І.

при секретарі Коренець Н.А.,

за участі позивачки - ОСОБА_1,

представника позивачки - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снігурівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

09 січня 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. В заяві зазначила, що 10 жовтня 2005 року відповідач на лікування своєї матері ОСОБА_5 позичив у неї 6000 доларів США, які зобов'язався повернути до 01січня 2014 року. До теперішнього часу відповідач не розрахувався, а тому просила суд стягнути з нього 94680грн., що відповідно до курсу НБУ становить 6000 доларів США.

19 березня 2015 року позовні вимоги збільшила та у зв'язку з збільшенням курсу долара США просила суд стягнути з відповідача 139789грн.20коп., виходячи з курсу 100 доларів США - 2329,67грн.

У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали повністю та просили суд про їх задоволення.

Відповідач не з'явився у судове засідання, але у своїй заяві просив справу слухати за його відсутності.

Представник відповідача позовні вимоги визнав повністю.

Судом ухвалено слухати справу за відсутності відповідача.

Дослідивши докази, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст.ст.1046, 1050 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу, яка встановлює правило, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Вирішуючи спір, суд виходить з положень ст.61 ЦПК України - обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Як вбачається з розписки відповідача на а.с.12, він 10 жовтня 2005 року за договором позики отримав від позивачки 6000 доларів США, які зобов'язався повернути до 01 січня 2014 року.

До теперішнього часу відповідач з позивачкою за договором позики не розрахувався.

З урахуванням вимог позивачки, виходячи з офіційного курсу НБУ - 100 доларів США дорівнює 2329,67грн., в національній валюті борг станом на день розгляду справи становить 139780грн.20коп.

Суд вважає, що вимоги позивачки ґрунтуються на законі, визнані відповідачем та знайшли своє підтвердження у ході розгляду справи, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі.

Суд стягує з відповідача на користь позивачки суму боргу у розмірі 139780грн.20коп.

Відповідно до положень ст.ст.79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по сплаті на користь держави суми недоплаченого судового збору у сумі 450грн.80коп. та на користь позивачки 947 грн.

Керуючись ст.ст. 3,15, 57, 60, 208, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 - 139780 (сто тридцять дев'ять тисяч сімсот вісімдесят)грн.20коп. заборгованості за договором позики та 947 (дев'ятсот сорок сім)грн. понесених нею судових витрат.

Стягнути ОСОБА_4 на користь держави недоплачений судовий збір у розмірі 450(чотириста п'ятдесят)грн.80коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10-ти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але були відсутні при проголошенні рішення, протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ