Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2015 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Сидоренко І.О.

при секретарі Рудь Т.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 8 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору, -

В С Т А Н О В И В:

До Словянського міськрайнного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору. Дана позовна заява мотивована тим, що 12 жовтня 2011 року між позивачем та відповідачем був укладений спадковий договір, відповідно до якого позивач передає після своєї смерті у власність відповідачу належну йому на праві власності ? частки квартири № 5 по вул. Вільній у місті Словянську, а відповідач, як набувач майна взяла на себе обовязки по побутовому нагляду за позивачем та квартирою прибирання, прання, готування їжі, купівлі їжі, ліків тощо, та по похованню позивача. Даний договір був посвідчений державним нотаріусом першої Словянської державної нотаріальної контори за реєстром 1-3358. Договір внесений у Спадковий реєстр, зареєстрована заборона відчуження нерухомого майна. 17 січня 2012 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб. В теперішній час позивачем до Словянського міськрайонного суду подана позовна заява про розірвання шлюбу з відповідачем.

Починаючи з дати укладання договору відповідач не виконувала взятих на себе зобовязань, однак позивач до 2014 року мав задовільний стан здоровя та не вимагав від відповідача ОСОБА_2 їх виконання в обсязі, передбаченому договором. З 2014 року стан здоровя позивача погіршився, у звязку з чим самообслуговування стало неможливим, у звязку з чим позивач почав вимагати від відповідача виконання нею узятих на себе зобовязань в повному обсязі. В теперішній час відповідач тільки готує їжу, яку іноді їсть позивач, іноді підмітає в кімнаті, слідкує за холодильником. Однак, відповідач не готує їжу за проханням позивача. не пере білизну і не прибирає в квартирі, не забезпечує позивача ліками, що дає позивачу підстави сумніватися в тому, що відповідач виконає обовязок по його похованню.

Відповідно до ст. 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Спадковий договір може бути також розірвано судом на вимогу набувача в разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача.

Статтею 651 передбачена можливість розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобовязання сторін припиняються.

Просить суд розірвати спадковий договір та скасувати заборону на відчуження нерухомого майна ? часток квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 надав пояснення та зазначив, що після того, як в березні 2010 року померла його дружина, він зрозумів, що одному жити погано та запросив для спільного проживання жінку пенсійного віку відповідача ОСОБА_2 Вони уклали шлюб на тих умовах що відповідач виконує жіночі обовязки, а позивач чоловічі. Однак, всі роботи по уходу за собою та за квартирою він виконував самостійно, а ОСОБА_2 тільки готувала їжу. Він виконував всі роботи, доки йому це дозволяв стан здоровя. Але, з 2014 року стан його здоровя почав погіршуватися, у звязку з чим позивач просив відповідача ОСОБА_2 йому допомагати, на що відповідач відмовлялася. Крім того, коли відповідач дізналася про те, що він надає грошові кошти дочці, вона почала вчиняти скандали та також вимагати гроші. Здійснювати ухід за ним ОСОБА_2 відмовляється та говорить про те, що не буде за ним доглядати, якщо він захворіє. Також, відповідач говорить про те. що не буде його ховати після його смерті, вважає, що цим повинна займатися дочка. Одночасно з даним позовом, позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, а за розірвання шлюбу відповідач вимагає 20000,00 грн. В договорі, який він просить розірвати, прописані обовязки, які ОСОБА_2 повинна виконувати, а саме: прати, прибирати, носити воду, ходити в аптеку. Однак., ОСОБА_2 цього не робить, заявляє, що він їй ніхто та вона не повинна за ним доглядати, постійно його ображає. Дані обставини викликають у позивача сумніви щодо того, чи здійснить відповідач його поховання. Якщо б ОСОБА_2 виконувала всі свої обовязки, питання про розірвання договору не підіймалося б. Він має намір найняти жінку, яка б здійснювала за ним догляд, а поховання буде здійснювати дочка. Просить суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні надала пояснення та зазначила, що з 2011 року вона проживає разом із позивачем. Укласти спадковий договір запропонував позивач ОСОБА_1 Перед укладенням спадкового договору вони оговорювали її обовязки. Всі зазначені в договорі обовязки вона виконує: готує їжу, пере білизну та інше. Коли позивач погано себе почуває викликає швидку допомогу. Всі свої гроші вона віддає позивачу, з яких на продукти залишається 500,00 грн., а всі інші кошти витрачаються на ліки для позивача ОСОБА_1 Заяву, в якій вона надає згоду на розірвання спадкового договору вона писала під диктовку позивача, не розуміючи змісту написаного. Даний позов вона не визнає, просить відмовити в його задоволенні.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 надала показання, зазначивши, що вона є сусідкою позивача та відповідача, з відповідачем ОСОБА_2 товаришує. Їй відомо, що ОСОБА_2 купує продукти, готує їжу, прибирає в квартирі. Також, їй відомо, що коли у ОСОБА_2 були гроші все в них з позивачем було добре. А після того, як гроші у ОСОБА_2 закінчилися, почалися сварки. В квартирі позивача та відповідач вона буває два рази на тиждень, або через тиждень. Квартира знаходиться в нормальному стані. Вона чула, що відповідач робила позивачу зауваження з приводу того, що він не прибирає за собою тарілки, не слідкує за собою в туалеті. Однак, ОСОБА_2 завжди поспішає додому, щоб приготувати їжу позивачу. Випрана білизна вісить на балконі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі Свідоцтвом про право власності на житло від 14 червня 1994 року, виданим виконавчим комітетом Словянської ради народних депутатів, позивачу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2.

ОСОБА_4 померла 19 березня 2010 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-НО № 450152, видане відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську Словянського міськрайоннного управління юстиції.

Згідно зі Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21 вересня 2010 року, дочці спадкодавця ОСОБА_4 ОСОБА_5 та чоловіку спадкодавця ОСОБА_4 ОСОБА_1, видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку кожному, спадщини, яка складається з ? частки квартири АДРЕСА_3. Право власності на дану ? частку квартири зареєстровано за ОСОБА_1, про що свідчить ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав КП «Бюро технічної інвентаризації» м. Словянськ.

Відповідно до Договору дарування частки квартири від 21 серпня 2012 року, ОСОБА_5 подарувала, а позивач ОСОБА_1 прийняв як дарунок ? частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4. Право власності на дану ? частку квартири зареєстровано за ОСОБА_1, про що свідчить ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав КП «Бюро технічної інвентаризації» м. Словянськ.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві власності належить зазначена вище квартира.

17 січня 2012 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 уклали шлюб, що видно з відповідного свідоцтва про укладення шлюбу, серії І-НО № 278683, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словенську Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області.

До укладення шлюбу, 21 жовтня 2011 року, між позивачем та відповідачем був укладений Спадковий договір, відповідно до якого ОСОБА_1 (відчужувач за договором) передає після своєї смерті у власність ОСОБА_2 (набувачу за договором) належні йому на праві приватної власності на момент укладення договору ? частки квартири АДРЕСА_2.

Зазначеним Договором за згодою сторін на набувача поклалися наступні обовязки: прибирати в квартирі, прати постільну білизну; готувати обід на прохання відчужувача; забезпечувати ліками, згідно рецептів лікарів, незалежно від їх вартості; у разі смерті відчужувача поховати його тіло на цвинтарі м. Словянська.

Відповідно до п. 12 зазначеного Спадкового договору накладено заборону відчуження нерухомого майна ? частки квартири АДРЕСА_2.

Вирішуючи питання про розірвання даного спадкового договору суд виходить з наступного.

Поняття спадкового договору визначено статтею 1302 Цивільного кодексу України, яка зазначає, що за спадковим договором одна сторона (набувач) зобовязується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Відповідно до ст. 1305 ЦК України набувач у спадковому договорі може бути зобовязаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.

Частиною 1 статті 1308 ЦК України визначено, що спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Отже, виходячи з вимог даної норми права, суд має встановити наявність чи відсутність факту порушення умов спадкового договору набувачем.

Суд приймає до уваги пояснення позивача ОСОБА_1 щодо того, що відповідач не виконує покладені на неї обовязки, відповідно до умов Договору, погоджується зі ствердженням позивача про те, що у разі виконання відповідачем всіх умов договору належним чином, питання про розірвання спадкового договору позивачем не підіймалося б. Натомість, пояснення відповідача ОСОБА_2 про те, що вона виконує всі свої обовязки, суд не може прийняти до уваги, виходячи з того, що відповідач є заінтересованою особою в набутті майна, обумовленого договором.

Аналізуючи показання свідка ОСОБА_3 щодо того, що ОСОБА_2 купує продукти, готує їжу, прибирає в квартирі, суд не може прийняти їх до уваги, оскільки, як зазначила свідок, вона буває в квартирі позивача періодично, а тому, не може з достовірністю знати про ступінь виконання відповідачем обовязків за договором. Крім того, при дачі показань в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснювала, що вона чула, як відповідач ОСОБА_2 робить позивачу зауваження з приводу того, що він не прибирає за собою тарілки, не слідкує за собою в туалеті.

Отже, суд доходить до висновку, що при укладенні спадкового договору позивач розраховував на інше ставлення до нього, на здійснення належного за ним догляду. При цьому суд також приймає до уваги ту обставину, що позивач перебуває у віці 92 років (ІНФОРМАЦІЯ_1), є інвалідом другої групи, та безумовно потребує сторонньої допомоги у вирішенні побутових питань.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Частиною 2 ст. 653 ЦК України встановлено, що у разі розірвання договору зобовязання сторін припиняються.

Таким чином, суд доходить до висновку, що Спадковий договір, укладений 12 жовтня 2011 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 підлягає розірванню.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1307 ЦК України, яка говорить про те, що на майно, визначене у спадковому договорі, нотаріус, який посвідчив цей договір, накладає заборону відчуження, в якості забезпечення виконання спадкового договору, нотаріусом була накладена заборона відчуження. Приймаючи до уваги, що судом прийнято рішення про розірвання даного спадкового договору, підстави для продовження дії заходу забезпечення цього спадкового договору - заборони відчуження відсутні.

Отже, суд вважає, що позовну вимогу позивача про скасування заборони на відчуження нерухомого майна ? частки квартири, № 15 в буд. № 5 по вул. Вільній у м. Словянську, накладену державним нотаріусом першої Словянської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, необхідно задовольнити.

Тобто, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Як вже було встановлено в судовому засіданні, позивач є інвалідом другої групи, у звязку з чим звільняється від сплати судового збору, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно з ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З даною позовною заявою позивач звернувся до суду 31.08.2015 року, та відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», станом на 31.08.2015 року ставка судового збору при подачі позовної заяви немайнового характеру становила 243,60 грн. Отже, дана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 651, 653, 1302-1308 ЦК України, п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору - задовольнити повністю.

Розірвати спадковий договір, укладений 12 жовтня 2011 року між ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 та ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2, посвідчений державним нотаріусом Першої Словянської нотаріальної контори ОСОБА_7 за реєстром № 1-3358.

Скасувати заборону на відчуження ОСОБА_1 нерухомого майна 3/4 часток квартири АДРЕСА_1, накладену державним нотаріусом Першої Словянської нотаріальної контори ОСОБА_7 12 жовтня 2011 року, за реєстром № 1-3359.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, , ІПН НОМЕР_2, яка мешкає за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул.. Вільна, б. 5, кв. 15, судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 грн. на рахунок 0075, отримувач Словянське УК/Словянськ/22030001, , банк отримувача ГУДКСУ у Донецькій області, МФО 834016, код платежу 22030001.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_8