Справа № 541/3753/13-ц
Провадження № 6/541/38/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Альошиної Н.М.,

при секретарі Калініченко Л.О.,

з участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про відстрочку виконання рішення суду по справі,

ВСТАНОВИВ:

06.07.2015 року ОСОБА_2 звернувся до Миргородського міськрайонного суду із заявою про відстрочку виконання рішення Апеляційного суду Полтавської області від 06 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розподіл майна подружжя, в якій просив відстрочити виконання вищезазначеного рішення до набрання законної сили рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, яка знаходиться на розгляді в Миргородському міськрайонному суду і розгляд справи перенесений на 03.08.2015 року.

В обґрунтування заяви зазначив, що відповідно до рішення Апеляційного суду Полтавської області від 06 жовтня 2014 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя - задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право спільної часткової власності на автомобіль Форд-Фієста, 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 на 1/2 частині за кожним.

Визнано за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на грошові кошти в сумі 76 938, 04 гривень.

Визнано за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на грошові кошти в сумі 76 938, 04 грн., які стягнути з ОСОБА_2 на її користь.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя, а саме гаражу №27 площею 26,1 кв.м по вул. Шишацька, 88-А в м. Миргород відмовлено.

У задоволенні решти зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 986 грн. 12 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат по оплаті судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 216 грн. 74 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат по оплаті судового збору.

Рішення набрало законної сили 06 жовтня 2014 року.

ОСОБА_3 отримала виконавчий лист по даній справі та звернула його до примусового виконання. Державним виконавцем відкрито виконавче провадження постановою ВП №45452449 від 17.11.2014 року. Але йому стало відомо про те, що ОСОБА_3 розпорядилася належним їм майном та незаконно продала автомобіль, що є спільною частковою власністю подружжя.

Оскільки на розгляді суду знаходиться цивільна справа за його позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, по справі відкрито провадження, розгляд справи перенесено на 3 серпня 2015 року, то по результатам цієї справи договір купівлі-продажу автомобіля повинен бути визнаний недійсним, що поверне сторони у в попереднє становище і автомобіль повинен буде повернутися у їх спільну часткову власність. Але зважаючи на те, що автомобіль перебуває на даний час у користуванні невідомої особи, йому не відомо в якому стані на даний час перебуває автомобіль, і чи можливо його буде повернути у його користування, та за наслідками розгляду даної справи можливе відшкодування йому 1/2 частини вартості автомобіля.

Зважаючи не те, що по цих двох справах можливий взаємозалік по розрахунках, вважає за необхідне відстрочити виконання по справі про розподіл майна подружжя до розгляду по суті справи за позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його адвокат ОСОБА_1 заяву підтримали повністю, пославшись на вказані у ній обставини. При цьому пояснили, що фактично арешт на спірний автомобіль в ході судового розгляду справи не накладався. Заявник є військовослужбовцем, проживає виключно на заробітну плату, де в якому стані знаходиться спірне майно - автомобіль Форд-Фієста, 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 йому невідомо право власності на ? частину якого він також має відповідно до судового рішення, тому вважає що по розгляду наступної цивільної справи та при виконанні рішення суду можливий взаємозалік стягуваних сум.

ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечила та вважає, що відсутні підстави для відстрочення виконання судового рішення. При цьому пояснила, що під час слухання справи про розподіл спільного майна подружжя в Апеляційному суді Полтавської області вона продала цей автомобіль, оскільки арешт на нього не накладався, вона вважала що це її автомобіль.

Заслухавши пояснення учасників процесу, ознайомившись із матеріалами справи і представленими документами, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи зі слідуючого:

Відповідно до вимог ст.373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, може розглянути питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Статтею 36 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Отже, лише у виняткових випадках суд може відстрочити виконання рішення. Це є правом, а не обов'язком суду.

Відповідно до судового рішення Апеляційного суду Полтавської області від 06.10.2014р., що набрало законної сили (а.с.72-74 т.2), визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право спільної часткової власності на автомобіль Форд-Фієста, 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 на 1/2 частині за кожним.

На виконання цього рішення ДВС Миргородського МРУЮ відкрито провадження від 17.11.2014р.(а.с.75 т.2)

Як слідує із пояснень ОСОБА_3 зміст цієї частини рішення їй зрозумілий.

Але всупереч своїм позовним вимогам, достовірно знаючи що вказаний автомобіль є спірним і є спільним майном подружжя, яке підлягало розподілу ОСОБА_3 фактично приховала від колегії суддів факт продажу автомобіля, що був обєктом судового розгляду.

На даний час в провадженні Миргородського міськрайонного суду перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля № 541/439/15-ц, пров. 2/541/366/2015, рішення по якій не прийняте судом, таким чином у суду маються всі підстави для задоволення цієї заяви.

Керуючись ст.ст.373, 293 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відстрочити виконання рішення Апеляційного суду Полтавської області від 06 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розподіл майна подружжя до набрання законної сили рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля № 541/439/15-ц, пров. 2/541/366/2015.

Копію ухвали направити ДВС Миргородського МРУЮ.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_6