Справа №: 398/5965/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"13" липня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого судді Петрової О.Ф.,

при секретарі Сніжко І.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1, інтереси якої представляє ОСОБА_2, до Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на квартиру № 25, що знаходиться в будинку № 3 на площі Кірова в м. Олександрії Кіровоградської обл.

Мотивуючи свої вимоги, позивачка, посилається на те, що 2 вересня 2013 р. померла її рідна сестра ОСОБА_3. Остання до своєї смерті проживала в зазначеній квартирі. Свого часу квартира була приватизована сестрою ОСОБА_3 та їх матірю ОСОБА_4.

17 лютого 1995 р. мати подарувала свою частку ОСОБА_3, а 15 серпня 1998 р. остання всю належну їй квартиру подарувала матері ОСОБА_4

Право власності на квартиру за договором дарування не було зареєстровано в бюро технічної інвентаризації.

10 грудня 2002 р. мати померла. ОСОБА_3 проживала з матірю до дня її смерті.

Вона, позивачка, своєчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її рідної сестри ОСОБА_3 У видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено з тих підстав, що право власності на вищезазначену квартиру не було зареєстровано в установленому законом порядку.

До судового розгляду справи від представника позивача та представника відповідача - Олександрійської міської ради до суду надійшли заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності. Позивачка позов підтримує, представник відповідача позов визнає.

Дослідивши наявні у справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.

Суд встановив, що 2 вересня 2013 р. померла рідна сестра позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_3. Остання до своєї смерті проживала в квартирі № 25, що знаходиться в будинку № 3 на площі Кірова в м. Олександрії Кіровоградської обл. За договором дарування від 15 серпня 1997 р. власником цієї квартири значилася ОСОБА_5, мати ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Право власності на підставі договору дарування не було зареєстровано в бюро технічної інвентаризації.

10 грудня 2002 р. ОСОБА_4 померла. На день її смерті з нею проживала та була зареєстрована її дочка ОСОБА_3, яка фактично прийняла спадщину.

Після смерті ОСОБА_3, яка сталася 2 вересня 2013 р., спадщину прийняла

її рідна сестра - позивачка ОСОБА_1, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману спадкодавцем пенсію.

Нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру з тієї підстави, що право власності на зазначену квартиру не зареєстроване в установленому законом порядку.

Встановлені судом обставини підтверджуються доказами, зокрема, матеріалами спадкової справи, довідкою житлового органу про реєстрацію осіб, документами підтверджуючими родинність відносин.

Правовідносини з приводу набуття права власності регулюються відповідними нормами ЦК України 1963 р., які діяли на момент укладення договору дарування квартири, з приводу спадщини, що відкрилася до 2004 р. нормами ЦК України 1963 р. а спадщини , що відкрилася після 1 січня 2004 р. за нормами ЦК України 2004 р.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 227 ЦК України 1963 р. договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої ради народних депутатів.

До договорів дарування нерухомого майна застосовуються правила ст. 227 цього Кодексу ( ч.3 ст. 244 ЦК України 1963 р.).

Як розяснено в п.5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7.02.2014 р., вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК).

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК.

Державна реєстрація права власності запроваджена наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. «Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно» (із змінами і доповненнями).

Повноваження щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно були закріплені за бюро технічної інвентаризації.

Державна реєстрація прав - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також права власності на об'єкти незавершеного будівництва шляхом внесення відповідного запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно (п.1.2 Тимчасового положення).

Отже, ОСОБА_4 набула права власності на квартиру за договором дарування, який було нотаріально посвідчено.

ОСОБА_3 в порядку, передбаченому п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України, прийняла спадщину, оскільки проживала разом з ОСОБА_4 та була зареєстрована в спадковій квартирі, що підтверджується довідкою комунального підприємства «Житлогосп».

Після смерті ОСОБА_3 права та обовязки щодо нерухомого майна перейшли до позивачки в порядку, передбаченому ЦК України 2004 р.

Спадкоємець має прийняти спадщину в порядку та строки, передбачені ст.1269, ст. 1270 ЦК України 2004 р.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини ч.5 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позивачка успадкувала права на квартиру, що належали спадкодавцеві ОСОБА_3

Оскільки на стягненні судових витрат з відповідача позивачка не наполягає, вони їй не компенсуються.

Керуючись ст.ст.10,11,60, 214-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 2 вересня 2013 р., на квартиру № 25, що знаходиться в будинку № 3 на площі Кірова в м. Олександрії Кіровоградської обл.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, - протягом того ж строку з дня отримання копії цього рішення.

Суддя