Провадження № 2к/522/10/15
УХВАЛА

08 липня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Івченка В.Б.

при секретарі Січінава М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі матеріали клопотання ОСОБА_1 про визнання та дозвіл примусового виконання ухвали про судовий наказ №2-6363 суду Фрунзенського району м. Мінська Республіки Білорусь від 11.07.2008 року про стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до компетентного суду України з клопотанням щодо розгляду клопотання про визнання та дозвіл примусового виконання ухвали про судовий наказ №2-6363 суду Фрунзенського району м. Мінська Республіки Білорусія від 11.07.2008 року про стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2.

Відповідно до ч.1 ст.390 Цивільного процесуального кодексу України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до п.5.1 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги у цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої спільним Наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України №1092/5/54 від 27.06.2008 року, рішення іноземного суду визнається та виконується в Україні, якщо його визнання та виконання передбачено міжнародним договором України або за принципом взаємності у відносинах з іноземною державою, рішення суду якої має виконуватися в Україні.

Відповідно до п.5.2 вищезазначеної Інструкції, клопотання заінтересованої особи про визнання і виконання рішення іноземного суду чи іншого компетентного органу (іноземне клопотання) подається безпосередньо до суду України з урахуванням пункту 5.3 цієї Інструкції.

Відповідно до ч.1 ст.393 Цивільного процесуального кодексу України, клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або, відповідно до міжнародного договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.394 Цивільного процесуального кодексу України, клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити:

1) ім'я (найменування) особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження;

2) ім'я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні;

3) мотиви подання клопотання.

Суд за заявою особи, яка подає клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду такого клопотання, якщо невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

До клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи:

1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання;

2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні);

3) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи;

4) документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше);

5) документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником);

6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України

Судом в судовому засіданні встановлено, що згідно клопотання ОСОБА_1, заявник просить визнати та надати дозвіл на примусове виконання ухвали про судовий наказ про стягнення на її користь аліментів з ОСОБА_2 на території Російської Федерації.

Крім того, в клопотанні заявник посилається на ухвалу про судовий наказ №2-6363 суду Фрунзенського району м. Мінська Республіки Білорусія винесену 11.07.2007 року, однак до клопотання була долучена ухвала про судовий наказ №2-6363/08 суду Фрунзенського району м. Мінська Республіки Білорусія від 11.07.2008 року.

Відповідно до ч.4 ст.394 Цивільного процесуального кодексу України, суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додано до нього, особі, що його подала.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 у клопотанні просить визнати та надати дозвіл на примусове виконання ухвали на території Російської Федерації, а також беручи до уваги невідповідність доданих документів відповідно до клопотання, а саме розбіжності в датах винесення ухвали, на яку посилається заявник, суд приходить до висновку, що вищезазначене клопотання ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. 390, 393, 394 Цивільного процесуального кодексу України, Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги у цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої спільним Наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України №1092/5/54 від 27.06.2008 року, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання та дозвіл примусового виконання ухвали про судовий наказ №2-6363/08 суду Фрунзенського району м. Мінська Республіки Білорусь від 11.07.2008 року про стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 залишити без розгляду.

Повернути Головному територіальному управлінню юстиції в Одеській області клопотання ОСОБА_1 про визнання та дозвіл примусового виконання ухвали про судовий наказ №2-6363/08 суду Фрунзенського району м. Мінська Республіки Білорусь від 11.07.2008 року про стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 з доданими до нього документами.

Ухвала відповідно до ст.397 Цивільного процесуального кодексу України оскарженню не підлягає.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_3