АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2015року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.,

суддів: Усика Г.І., Шахової О.В.

при секретарі: Охневській Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11.10.2014 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.10.2014 відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, представником відповідача - ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Так, апелянт зазначає, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 109 ЦПК України не звернув уваги на те, що в одне провадження об'єднані вимоги банку до ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які виникли з укладених ними різних договорів (договір кредиту та договір поруки), і які підлягають розгляду за підсудністю за місцезнаходженням кожного з відповідачів окремо, оскільки договір поруки може бути окремим та самостійним предметом позову. Враховуючи вищевикладене, апелянт просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що постановлена із порушенням правил підсудності.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, тому враховуючи положення ст.ст. 303-1, 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутності вказаних осіб.

Справа № 761/19886/14-ц
№ апеляційного провадження:№ 22-ц/796/9468/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Гуменюк А.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 293 ч. 1 п. 5 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з недотриманням правил підсудності.

Судом встановлено, що у липні 2014 року представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом, в якому просить:

· стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № ML-001/219/2006 від 28.08.2006 в розмірі 1609415, 95 грн;

· стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача суму заборгованості за договором № 001/2011/06/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 28.08.2006 в розмірі 4589, 59 грн;

· стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 3654, 00 грн.

Відкриваючи провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суддя Шевченківського районного суду м. Києва, перевіривши виконання вимог ст.ст. 107-126 ЦПК України та керуючись ст.ст. 122, 127 ЦПК України, постановив оскаржувану ухвалу та призначив справу до розгляду (а.с.85).

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 113 ЦПК України, позови до кількох відповідачів, які проживають, або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Так, згідно ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної осіб пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем їх перебування.

Звертаючись до суду, підсудність даного позову позивач визначив за правилами ч. 1 ст. 109, ч. 1 ст. 113 ЦПК України - за місцезнаходженням одного із відповідачів, а саме ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, що територіально відноситься до Шевченківського району в м. Києві, а тому Шевченківський районний суд міста Києва відкрив провадження у справі з дотриманням правил підсудності.

Таким чином, доводи апеляційної скарги, щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування ухвали суду, оскільки відкриваючи провадження у справі, суд керувався положеннями ст. 113 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги в частині порушення правил підсудності, оскільки суд не звернув уваги на те, що в одне провадження об'єднані вимоги банку до фізичних осіб - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які виникли з укладених ними різних договорів, і які піддягають розгляду за підсудністю за місцезнаходженням кожного з відповідачів окремо, зокрема за місцезнаходженням ОСОБА_1 за кредитним договором, та за місцезнаходженням ОСОБА_2 за кредитним договором та договором поруки, який може бути самостійним та окремим предметом вимог, не грунтуються на законі враховуючи, що оцінка правовідносинам, які склалися між сторонами та їх доведеність, вирішуються при ухваленні рішення у справі відповідно до ст. 214 ЦПК України, а не при відкритті провадження у справі. Крім того, згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржника, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, а тому звернення до суду з позовом солідарно до боржника і поручителя є правом банку, яким він і скористався. Отже, вказані доводи апелянта не заслуговують на увагу колегії суддів, як на підставу скасування ухвали суду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права.

В порядку ст. 307 ч. 2, ст. 312 ч. 1 п. 1 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право, зокрема, постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону;

Враховуючи, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, щодо визначення підсудності, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312-315, 319 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- відхилити.

Увалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11.10.2014 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: