Справа № 347/2965/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2015 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1,

секретаря: Мусорук Л.В.,

адвокатів: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на будівельні матеріали та про визнання прав співзабудовника житлового будинку,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_5 про визнання права власності на будівельні матеріали та про визнання прав співзабудовника житлового будинку.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 1995 року, який розірвали в судовому порядку в 2006 році. За час спільного проживання спільною працею та спільними коштами було відремонтовано спірне будинковолодіння, яке подароване відповідачу 17.03.1998 року, що знаходиться за адресою м.Косів по вул.Дружби,17. А саме вартість вказаного нерухомого майна на момент його дарування 17.03.1998 року становила 7350 грн. Проте станом на даний час його вартість збільшилася та становить згідно Висновку спеціаліста №08.05.13 будівельно-технічної експертизи від 08.05.2013р. становить 59535,00грн. А також після розірвання шлюбу проживаючи в даному будинковолодінні вона спільно з ОСОБА_5 здійснили добудову житлового будинку загальною площею 150,2 кв.м. ринкова вартість якої станом на 08.05.2013р. згідно висновку спеціаліста №08.05.13 будівельно-технічної експертизи від 08.05.2013року становить 273452,00 грн.. Проте після повторного одруження ОСОБА_5 та створення ним нової сімї, вона не мала можливості там проживати та змушена була переїхати на проживання до своєї матері. При зверенні до суду щодо реального розподілу майна їй було відмовлено оскільки, вказаний будинок не добудований і не зданий в експлуатацію, тому вона має право на будівельні матеріали які були ними спільно вкладені в будівництво будинку та гопсодасрьких споруд, а також просить визнати за нею право на співзабудівника вказаного будинку.

В добровільному порядку вирішити питання поділу спільного майна відповідач не бажає, що стало підставою для звернення до суду. А тому просить позов задоволити.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та пояснили, що за час перебування в шлюбі вони почали ремонт будинку старого який належав його батькам, проте вказаний ремонт вони спільно не закінчили. Після розірвання шлюбу позивачка проживала в іншому будинку, і добудовував даний будинок він вже сам з іншою дружиною. На даний час він згідний відшкодувати вартість половини будівельних матеріалів за ціною визначеною під час розгляду попередньої справи про поділ майна. Що стосується визнання за нею право на співзабудівника то вважає що слід відмовти, так як вказаний будинок вони не придбали разом в шлюбі, а належав його батькам.

Просить в позові відмовити, оскільки справа щодо поділу майна спільно придбаного за час перебування в шлюбі вже вирішувалась судом, і в позові позивачці відмовлено.

Суд, вислухавши сторони, свідків, та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 60, ч. 1 ст. 61, ч.І ст.62 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 20.05.1995 року, який розірваний 10.04.2006 року в судовому порядку. За час перебування в шлюбі в сторін народилось двоє дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до нотаріально посвідченого договору дарування від 17.03.1998 року ОСОБА_5 отримав в дар від ОСОБА_7 житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в м. Косів по вул. Дружби,17. Предметом договору був цегляний житловий будинок житловою площею 16,2 кв.м. та господарські споруди - І сарай, , вбиральня та криниця, інвентаризаційна оцінка зазначеного нерухомого майна І складала 7350 гри.

Згідно державного акту від 09.02.1999 року серія І-ІФ № 023042 ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 0,1343 га. для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства по вул. Дружби, 17 в м.Косів на підставі договору дарування від 21.10.1998 р.

Судом на підставі наявних матеріалів справи та пояснень сторін встановлено, що до подарованого відповідачу будинковолодіння була здійснена добудова, розпочата ще під час перебування сторін у шлюбі. Так, у 2001 році районним архітектором Косівської РДА складений будівельний паспорт на добудову до будинку №17 по вул. Дружби в м. Косів.

Заявляючи позов про визнання права власності на будівельні матеріали, про визнання прав співзабудовника житлового будинку, ОСОБА_4 посилалась на те, що за час перебування в шлюбі з позивачем за рахунок їх спільної праці та грошей здійснена добудова, внаслідок чого збільшилась загальна площа будинку на 150,2 м.кв. та житлова площа на 68,73 м.кв.

Однак із матеріалів справи вбачається що сторони вже звертались до суду щодо розподілу спільно придбаного майна подружжя , де рішенням Апеляційного суду від 7.10.2014 року в позові ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання майна об"єктом власності подружжя та права на 1/2 ідеальної частини цього майна відмовлено мотивуючи тим, що будівництво будинку є незавршене і не здане в експлуатацію, тобто відсутні документи якіб підтверджували узаконення самовільно перебудованого будинковолодіння.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 05.12.2013 року яка була предметом розгляду в апеляційній інстанції встановлено що дійсна ринкова вартість прибудованої частини житлового будинку №17 по вул. Дружби в м. Косів на час проведення експертного дослідження становить 184130,18 грн. Відсоток готовності прибудованої частини житлового будинку становив по першому поверсі - 94%, а по другому -51%. Дійсна вартість прибудованої частини житлового будинку за час спільного проживання сторін з 1995 року по 2005 рік становить 119941,18 грн. Вартість будівельних робіт, здійснена після розірвання шлюбу з 2006 року 64445 грн.

Допитаний судом, як свідок ОСОБА_8 який проводив екпертне дозслідження по даній справі в судовому засіданні ствердив, що добудова до вище вказаного житлового будинку не є завершеною будівництвом, а ступінь його готовність по першому поверху 100%, а по другому поверху 47,95%. Та, що вартість конструктивних матеріалів та будівельних матеріалів в цьому недобудованому та не зданому в експлуатацію нерухомому майні становить 273452,00грн.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 проживав в будинку по вул. Дружби,17 в м. Косів, який йому було подаровано батьком ОСОБА_7 Також зазначила, що ОСОБА_4 проживала в даному будинку по 2001р. та за даний період проживання позивачка з відповідачем здійснили добудову однієї кімнати на першому поверсі та розпочали будівництво другого поверху, а також те що відповідач по справі ОСОБА_5 після 2005р. самостійно здійснював ремонтні роботи будинку.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснили, що сторони по справі проживали в будинку по вул. Дружби,17 в м. Косів однією сімєю до 2002 року, і за час спільного проживанні сторони сумісно збудували каркас будинку, після чого ОСОБА_4 переїхала проживати за іншою адресою та перевезла із собою свої речі та майно.

Висновком №014/БТ-15 від 20.05.2015року стверджується, що вартість досліджуваної прибудованої частини житлового будинку, будинковолодіння в м.Косів вул.Дружби,17 станом на час проведення індексації вартості використаних матеріалів дослідження з 2014року в ціни 09.04.2015року становить 131935,30грн., з цін 2013 року в ціни 09.04.2015 року становить 152325,30грн. Ідеальна частина 1/2 долі проіндексованої вартості матеріалів, що використано спільно сторонами для побудови прибудованої частини досліджуваного житлового будинку в цінах 09.04.2015 року : з 2014-2015рр. становить 65967,65грн.; з 2013-2015рр. становить 76162,65грн.

Таким чином на підставі досліджених судом доказів, суд вважає що за сторонами слід визнати право власності по 1/2 частини частини конструктивних елементів та будівельних матеріалів з яких складається побудова житлового будинку з належними до нього надвірними господарськими будівлями і спорудами, які розташовані за адресою м.Косів, вул.Дружби,17, Івано-Франківської області.

Що стосується вимог позивачки про визнання її співзабудівником вказаного житлового будинку то в цій частині слід відмовити за недоведеність в судовому засіданні.

На підставі наведеного ст. 368, 372 ЦК України, ст..60, 61, 63, 69, 70 СК України та керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_4, 16.12.1970р.н., право власності на ? частину конструктивних елементів та будівельних матеріалів з яких складається побудова житлового будинку з належними до нього надвірними господарськими будівлями і спорудами, які розташовані за адресою м.Косів, вул.Дружби,17, Івано-Франківської області, вартість якого становить 76162,65грн.

Визнати за ОСОБА_5, 19.05.1969р.н., право власності на ? частину конструктивних елементів та будівельних матеріалів з яких складається побудова житлового будинку з належними до нього надвірними господарськими будівлями і спорудами, які розташовані за адресою м.Косів, вул.Дружби,17, Івано-Франківської області, вартість якого становить 76162,65грн. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського Апеляційного суду через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М.І. Крилюк