Провадження №2/389/407/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 року Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої судді - Берднікової Г.В.,

при секретарі Красіловській О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знамянка Кіровоградської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором №420/132-ФО1 від 13 лютого 2006 року в розмірі 416294 грн. 88 коп.

Вимоги обгрунтував тим, що 13 лютого 2006 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником всіх прав і обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 420/132-ФО1, за умовами якого банк надає позичальнику у тимчасове використання на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 148 500 грн. зі сплатою 16 % річних з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом до 12 лютого 2012 року. Порядок погашення суми основної заборгованості встановлено п.п. 1.1.1. Кредит надавався відповідачу для оплати придбаного автомобіля, марки SЕАТ СогсІоЬа? 1.4 V, 2006 року випуску чорного кольору, згідно з договором купівлі - продажу № 12-А1/15 від 10 липня 2006 року. У п.4.1 кредитного договору зазначено, що у разі прострочення позичальником строків сплати відсотків, визначених п.2.4 цього д0оговору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п.1.1, 2.6.3, 3.2.3, 4.3,5.4 цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у цей період. Відповідач взяті на себе зобовязання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитними у визначений строк не виконав, у звязку з чим станом на 23 квітня 2015 року має заборгованість у розмірі 416294 грн. 88 кой., з яких: заборгованість за кредитом - 119764 грн.61 коп.; заборгованість за відсотками - 135916 грн. 70 коп.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 36604 грн. 72 коп.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 34292 грн. 01 коп.; розмір інфляційних витрат за кредитом 46348грн. 90 коп.; розмір інфляційних витрат за відсотками - 43367 грн. 94 коп. Позивач неодноразово звертався до відповідача з приводу добровільного погашення заборгованості по кредитному договору, проте заборгованість до цього часу не погашена.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності.

Відповідач до суду не з'явився, надав заяву, в якій не визнавши позовні вимоги просив розглядати справу без його присутності та застосувати строки позовної давності.

Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13 лютого 2006 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником всіх прав і обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 420/132-ФО1, згідно з яким банк надав позичальнику у тимчасове користування грошові кошти у сумі 1485000 грн., зі сплатою 16% річних, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості 12 лютого 2012 року. Порядок погашення суми основної заборгованості визначений п.1.1.1 кредитного договору. Кредит надано відповідачу для оплати придбаного автомобіля, марки SЕАТ СогdоЬа 1.4 V, 2006 року випуску чорного кольору, згідно з договором купівлі - продажу № 12-А1/15 від 10 липня 2006 року.

Пунктом 4.1 договору сторони погодили, що у разі прострочення позичальником строків сплати відсотків, визначених п.2.4 цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п.1.1, 2.6.3, 3.2.3, 4.3,5.4 цього договору, він сплачує кредитору пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у цей період.

У п.7.3 кредитного договору зазначено, що він набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань. Погашення кредиту та відсотків здійснюється відповідно до графіку, який міститься у заяві - зобовязанні, що є додатком до договору кредиту №132-ФО1 від 13 лютого 2006 року.

Банк взяті на себе зобовязання виконав у повному обсязі, перерахувавши на рахунок ТОВ «Гармонія» 148500 грн., як оплату за купівлю ОСОБА_1 вказаного автомобіля, про що свідчать меморіальні ордери від 13 лютого 2006 року № 5 та №291237кр.

Відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 23 квітня 2015 року йому нарахована заборгованість у розмірі 416294 грн. 88 кой., з яких: заборгованість за кредитом - 119764 грн.61 коп.; заборгованість за відсотками - 135916 грн. 70 коп.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 36604 грн. 72 коп.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 34292 грн. 01 коп.; розмір інфляційних витрат за кредитом 46348 грн. 90 коп.; розмір інфляційних витрат за відсотками - 43367 грн.94 коп. Вказана заборгованість підтверджується розрахунком вимог банку з неповернення ОСОБА_1 кредитної заборгованості, з якого поміж іншого вбачається, що останній платіж за кредитним договором здійснено 26 квітня 2008 року. Про наявність заборгованості та необхідність її сплати на адресу відповідача направлялися листи претензії від 28 червня та 29 вересня 2006 року, які залишені без реагування.

Отже судом встановлено, що 13 лютого 2006 року між сторонами був укладений кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 46294 грн. 88 коп. строком до 12 лютого 2012 року.

Згідно зі ст. ст.526, 530,610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 та ч.4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною 1 ст. 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

З розрахунку кредитної заборгованості доданої до позову судом не встановлено дій відповідача, які свідчили на користь переривання перебігу строку позовної давності.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З огляду на викладені обставини, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову.

Разом з цим суд відзначає, що умова кредитного договору про строк його дії - до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань, не може розглядатися як встановлення строку дії договору, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Така правова позиція щодо строку дії договору висловлена у Постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» (п.24).

На підставі викладеного ст.ст. 256, 257, 261, 267, 631 ЦК України, ст.ст. 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області у десятиденний строк з дня її проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.В. Берднікова