Справа № 182/782/15-ц
Провадження № 2/0182/1276/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06.07.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді Шестакової З.С.

секретаря - Пометій Є.Т.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про встановлення факту проживання однією сімю без реєстрації шлюбу та визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд

встановив:

Позивач звернулася до суду із позовом про встановлення факту проживання однією сімю без реєстрації шлюбу та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Свої вимоги мотивує тим, що 28 липня 2012 року помер ОСОБА_4.

Після його смерті відкрилась спадщина на наступне майно:

-житловий будинок з надвірними будівлями № 65 по вул. Сулицька в м. Нікополі Дніпропетровської області, який належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу жилого дома та земельної ділянки, посвідченого 29 березня 2008 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим № 751;

-земельну ділянку, площею 0,1000 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану за адресом: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Сульцька, № 65, яка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу жилого дома та земельної ділянки, посвідченого 29 березня 2008 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим № 751;

-земельну ділянку, площею 0,0151 га, для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресом: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Сульцька, 65, яка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу жилого дома та земельної ділянки, посвідченого 29 березня 2008 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим № 751;

-земельну ділянку, площею 6,1276 га, розташовану на території Микільської сільської ради Солонянського району, Дніпропетровської області, яку спадкодавець прийняв але не встиг отримати правоустановчі документи, після смерті батька ОСОБА_6, якому вона належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05 листопада 2010 року державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори, за реєстровим № 1-1566.

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 спадковим майном не розпорядився.

Спадкоємців першої, другої або третьої черги за законом після смерті ОСОБА_4 немає.

Позивач вважає, що вона є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_4, оскільки з 30 березня 2007 року по день смерті спадкодавця (28 липня 2012 року)проживала з ним однією сімєю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу за адресою: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Сулицька, № 65, вели спільне господарство, мали спільний побут, а після смерті ОСОБА_4 поховала його.

Тому, ОСОБА_3 просила встановити факт їх спільного проживання однією сімєю з 30 березня 2007 року по день смерті ОСОБА_4 28 липня 2012 року.

Протягом строку, встановленому ст. ст. 1270 ЦК України, позивач звернулась до державного нотаріуса Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак листом № 1539/02-14 від 13 червня 2013 року їй було розяснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вона не надала доказів родинних відносин зі спадкодавцем.

Оскільки позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 1264, 1269, 1270 ЦК України, ОСОБА_3 просила суд визнати за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 на зазначене спадкове майно.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги ОСОБА_3 та просила їх задовольнити.

Представник відповідача - Нікопольської міської ради позовні вимоги ОСОБА_3 визнав та не заперечив проти задоволення її позову про встановлення факту спільного проживання однією сімєю та визнання за нею право власності на спадкове майно.

Заслухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: в тому числі, проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_7) та ОСОБА_4 з 30 березня 2007 року стали проживати саме однією сімєю без реєстрації шлюбу, з усіма притаманними ознаками шлюбно-сімейних відносин. Вони проживали в одному будинку за місцем реєстрації ОСОБА_4 за адресою: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Сулицька, № 65, куди позивач перевезла свої особисті речі, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, піклувалися один про одного, поліпшували умови свого проживання та побуту, та де 04 жовтня 2007 року ОСОБА_3 народила дитину ОСОБА_7.

28 липня 2012 рокуОСОБА_4 помер (а.с.8,9).

Факт проживання однією сімєю ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_7) та ОСОБА_4 з 30 березня 2007 року по день смерті спадкодавця підтверджується показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які є сусідами ОСОБА_3 і ОСОБА_4, та наданими суду письмовими доказами, а саме: актом про спільне проживання від 19 листопада 2014 року (а.с.14).

Відповідно до пункту 21 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 „Про судову практику у справах про спадкування, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Зазначений пятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сімєю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сімї, тощо.

До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сімєю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України.

Позивач ОСОБА_3 за період з березня 2007 року по серпень 2012 року не перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, що підтверджується листом відділу РАЦС по м. Нікополю від 04 червня 2015 року за № 808/06-29 (а.с.116).

Отже, суд вважає встановленим факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 і ОСОБА_4 з 30 березня 2007 року по день смерті ОСОБА_4, тобто по 28 липня 2012 року, - близько 5 років 4 місяця.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на наступне майно:

-житловий будинок з надвірними будівлями № 65 по вул. Сулицька в м. Нікополі Дніпропетровської області, який належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу жилого дома та земельної ділянки, посвідченого 29 березня 2008 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим № 751, вартістю 44 200,00 грн. (а.с.13,66-91);

-земельну ділянку, площею 0,1000 га, кадастровий номер :03:116:0052, для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану за адресом: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Сульцька, № 65, яка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу жилого дома та земельної ділянки, посвідченого 29 березня 2008 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим № 751, вартістю 63 300,00 грн. (а.с.13,66-91);

-земельну ділянку, площею 0,0151 га, кадастровий номер :03:116:0059, для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресом: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Сульцька, 65, яка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу жилого дома та земельної ділянки, посвідченого 29 березня 2008 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим № 751, вартістю 12 300,00 грн. (а.с.13,53-65);

-земельну ділянку, площею 6,1276 га, кадастровий номер 010330003, розташовану на території Микільської сільської ради Солонянського району, Дніпропетровської області, яку спадкодавець прийняв, але не встиг отримати правоустановчі документи, після смерті батька ОСОБА_6, якому вона належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_10, виданого 05 листопада 2010 року державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори, за реєстровим № 1-1566, однак ОСОБА_6 правоустановчі документи на свої імя не оформив (а.с.17-24).

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 спадковим майном не розпорядився (а.с.42), тому має місце спадкування за законом.

Частиною 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Спадкоємців першої, другої та третьої черги за законом немає. ОСОБА_11, яка доводиться матірю ОСОБА_4, померла 09 вересня 1993 року, що підтверджується активом записом про смерть № 1566 від 10 вересня 1993 року, зробленим Нікопольським відділом ЗАГС (а.с.113,114). ОСОБА_6, який доводиться батьком ОСОБА_4, помер 09 червня 2011 року, що підтверджується активом записом про смерть № 35 від 10 червня 2011 року, зробленим виконавчим комітетом Придніпровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області (а.с.16).

Отже, відповідно до статті 1264 ЦК України, право на спадщину після смерті ОСОБА_4 отримують особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Судом достовірно встановлено факт проживання ОСОБА_3 однією сімєю з померлим спадкодавцем ОСОБА_4 з 30 березня 2007 року по день його смерті 28 липня 2012 року, тобто близько 5 років 4 місяця, тому суд вважає, що ОСОБА_3 набула право на спадкування після його смерті як спадкоємець четвертої черги по закону.

В строки, передбачені ст. 1270 ЦК України, ОСОБА_3 звернулась до державного нотаріуса Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Листом № 1539/02-14 від 13 червня 2013 року позивачу було розяснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вона не надала доказів родинних відносин зі спадкодавцем (а.с.12).

Оскільки позивач являється спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_4, прийняла спадщину відповідно до вимог ст.ст. 1268 ч. 3, 1269 ЦК України, суд вважає доцільним задовольнити її позовні вимоги та визнати за ОСОБА_3 право власності на спадкове майно, яке належало ОСОБА_4

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10,11,15,15,37,57,60,212-215,218,224,256,259 ЦПК України, 1223,1225,1264,1268-1270 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Встановити юридичний факт проживання однією сімєю ОСОБА_3 та ОСОБА_4без шлюбу з 30 березня 2007 року по день смерті ОСОБА_4, а саме,28 липня 2012 року.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 28 липня 2012 рокув м. Ялта, стм. Кореїз, ОСОБА_12 Крим, Україна, на наступне спадкове майно:

-житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Сулицька, № 6, та складається з: житлового будинку літ. „А, жилою площею 10,1 кв.м, загальною площею 26,3 кв.м; сараю літ. „Б; сараю літ. В; підвалу літ. „Д; вбиральні літ. „І; споруджень;

-земельну ділянку, площею 0,1000 га, кадастровий номер :03:116:0052, для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану за адресом: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Сульцька, № 65;

-земельну ділянку, площею 0,0151 га, кадастровий номер :03:116:0059, для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресом: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Сульцька, 65;

-земельну ділянку, площею 6,1276 га, кадастровий номер 010330003, розташовану на території Микільської сільської ради Солонянського району, Дніпропетровської області, яка належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на імя ОСОБА_10 на підставі рішення XVIII сесії XVIII скликання Микільської сільської Ради народних депутатів 22 червня 2001 року № 3, та на яку ОСОБА_4 прийняв, але не встиг отримати правоустановчі документи після смерті батька ОСОБА_6, якому вона належала на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_10, виданого 05 листопада 2010 року державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори, за реєстровим № 1-1566.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_13