Справа № 163/1431/15-ц
Провадження № 2/163/208/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2015 року Любомльський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Павлуся О.С.,

при секретарі Семенюк К.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Любомль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головненської селищної ради Любомльського району Волинської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

09 червня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Любомльської районної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Свій позов мотивує тим, що після смерті її матері, ОСОБА_4, яка померла 15 березня 2008 року, відкрилася спадщина на нерухоме майно, яка складається з частини приватизованої квартири №82, що знаходиться по вулиці Клима Савури, 10 в місті Тернопіль. Вказує, що в передбачений законом строк не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, через юридичну необізнаність щодо строку та порядку прийняття спадщини, та у звзку з тривалим відлученням з місця постійного проживання. Вважає, що строк був пропущений з поважних причин, тому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю чотири місяці.

23 червня 2015 року за клопотанням позивача була замінено відповідача з Любомльської районної ради на Головненську селищну раду, а також залучено до участі в справі в якості співвідповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просили їх задовольнити. Суду пояснила, що строк був пропущений через юридичну необізнаність та у звязку з перебуванням протягом тривалого часу за кордоном.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проти задоволення позову не заперечували.

Представник Головненської селищної ради в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує щодо задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №053990, ОСОБА_4 померла 15 березня 2008 року в селищі Головне Любомльського району Волинської області (а.с.5).

Ще за життя, ОСОБА_4 склала заповіт, за умовами якого заповіла майно, яке складалося з частини приватизованої квартири №82, що знаходиться по вулиці К. Савури, 10 в місті Тернопіль, затю - ОСОБА_3 (а.с.15).

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

ОСОБА_3 у відповідності до ст.ст.1268-1270 ЦК України спадщину не прийняв.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування отримують спадкоємці за законом в порядку черговості, визначеною у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (частини перша та друга статті 1223 Цивільного кодексу України).

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4, відповідно як доньки спадкодавця. Факт родинних відносин ОСОБА_1 з ОСОБА_4 стверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ №204927 ОСОБА_5 та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕГ №098127 (а.с.6-7). Інших спадкоємці немає.

ОСОБА_2 у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України фактично прийняла спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_4, оскільки постійно проживала в будинку разом з спадкодавцем, і надалі продовжує в ньому проживати (а.с.17).

Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

ОСОБА_1 протягом строку, встановленого вищенаведеною статтею, не подала заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

При вирішенні справи про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо наявні поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у абз. 6 п. 24 ППВСУ від 30 травня 2008 року N 7, поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не надано доказів на підтвердження поважності пропуску строку для прийняття спадщини. Крім цього, відсутні будь-які інші дані про те, що ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 була позбавлена можливості звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (хвороба, лікування, виїзд закордон та інше).

Юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини не можуть бути визнані судом поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Головненської селищної ради Любомльського району Волинської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Любомльського районного суду Павлусь О.С.