Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 229/3189/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Гонтар А.Л.
Провадження № 22-ц/778/3902/15 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

ОСОБА_2

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 03 квітня 2015 року по справі

за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надану теплову енергію, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2014 року ОКП «Донецьктеплокомуненерго» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надану теплову енергію.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, ОКП «Донецьктеплокомуненерго» є обласним теплопостачальним підприємством, яке засноване на спільній власності територіальних громад і знаходиться в управлінні Донецької обласної державної адміністрації. До складу підприємства входить виробнича одиниця «Дружківкатепломережа», яка діє на підставі положення про виробничу одиницю і довіреності на директора. На підставі нормативних і установчих документів позивач постачає теплову енергію у багатоквартирні житлові будинки м. Дружківки.

Відповідач несвоєчасно сплачував за фактично отриману теплову енергію, у зв'язку з чим порушив умови сплати за спожиту теплову енергію, ст. 68 ЖК Української РСР, п. 18 Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005р., ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та станом на 01 жовтня 2013 року має заборгованість перед підприємством за фактично отриману теплову енергію у сумі 6805,96 грн.

У 2013 року підприємство зверталось до суду з заявою про видачу судового наказу на суму 6 805,96 грн., 21.10.2014 року судовий наказ було скасовано.

Під час розгляду справи збільшило позовні вимоги та остаточно просило стягнути з ОСОБА_3 на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» ВО «Дружківкатепломережа» заборгованість по оплаті за опалення станом на 01 грудня 2014 року в сумі 14434,10 грн. та судові витрати в сумі 243,60грн.

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 03 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» заборгованість за теплову енергію станом на 01 грудня 2014 року з 21 листопаду 2010 року у сумі 9223,33 грн. та судовий збір в сумі 128,90 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 в державний бюджет м. Дружківка судовий збір в сумі 114,70 грн.

Позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 3210,77 грн. залишено без задоволення.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування вимог ст.ст. 257, 264 ЦК України, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове.

ОСОБА_3 просить розглядати апеляційну скаргу у її відсутності (а.с.106).

Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року про зміну територіальної підсудності судових справ, підсудність даної справи визначено апеляційному суду Запорізької області.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Із матеріалів справи вбачається, що за адресою АДРЕСА_1, яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3, зареєстрована та проживає лише відповідачка, особистий рахунок №1116 відкрито на ОСОБА_3 у відповідності до ст.322, ч. 1 ст. 358, ст. 360 ЦК України. Будинок приєднаний до централізованої системи теплопостачання, зазначене підтверджує, що відповідачка є споживачам послугами (а.с. 2-4,63,64).

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що у порушення статей 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідачка за надану теплову енергію не сплачувала кошти ОКБ «Донецьктеплокомуненерго», неукладання договору про надання житлово-комунальних послуг у письмовій формі не звільняє від оплати за фактично надані послуги, задоволенню вимоги підлягають про стягнення заборгованості в межах позовної давності з листопада 2010 року по 1 грудня 2014 року в сумі 9223 грн.33 коп.

У відповідності до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України та роз'ясненнями п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» апеляційним судом рішення суду першої інстанції переглядається лише в частині його оскарження.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог з застосуванням позовної давності сторонами не оскаржується і відповідно до ст.303 ЦПК України не переглядається.

Рішення суду оскаржується ОСОБА_3 в частині, якою задоволені позовні вимоги, з мотивів предявлення їх за межами позовної давності та неправильного застосування положень ст.264 ЦК України про переривання позовної давності. Проте доводи є неприйнятними, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Частинами першою, п'ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач

Позивач заявив позовні вимоги на суму 12434,10 грн. Суд правильно встановив, що в межах позовної давності предявлені вимоги на суму 9223 грн.33 коп., які нараховані з листопада 2010 року по 1 грудня 2014 року.

Позов предявлено у листопаді 2014 року, після скасування ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 21 жовтня 2014 року судового наказу №2-н/229/1435/2013 року від 21.11.2013 року про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за надані послуги з теплопостачання. З заявою про видачу судового наказу в межах строку, передбаченого ст.257 ЦК України, ОКП «Донецьктеплокомуненерго» звернулося щодо заборгованості, яка нарахована, починаючи з листопада 2010 року.

Таким чином, в даному випадку перебіг позовної давності був перерваний поданням у листопаді 2013 року заяви про видачу судового наказу та почався заново з поданням у листопаді 2014 року відповідного позову після скасування судового наказу від 21.11.2013 року.

За таких обставин, суд правильно дійшов висновку, що позивач не пропустив строк звернення до суду за захистом своїх прав що стягнення заборгованості за надання теплової енергії за період з листопада 2010 року по 1 грудня 2014 року відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно застосував ч.2 чт.264 ЦК України, оскільки позов до неї не предявлявся, є неприйнятними.

Відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг позовної давності.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

У відповідності до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись ст. ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дружківського міського суду Донецької області від 03 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: