Справа № 182/1473/15-ц
Провадження № 2/0182/1605/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16.07.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Тихомирова І.В.

при секретарі Рахуба О.Г.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, суд

Встановив:

ОСОБА_4 10.03.2015 року звернулася до суду із позовом про збільшення розміру аліментів.

Свої вимоги мотивує тим, що 06 вересня 2010 року Юрївський районний суд Дніпропетровської області ухвалив рішення у цивільній справі № 2 180/2010 за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, згідно якого з відповідача були стягнуті аліменти на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 300 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

На даний час, у звязку зі значним подорожчанням продуктів харчування, одягу, вартості комунальних послуг, її матеріальний стан погіршився, а тому вона не може належним чином утримувати своїх дітей, забезпечувати їм нормальний та всебічний розвиток.

Враховуючи наведені обставини, позивач, з посиланнями на норми матеріального та процесуального права, просить задовольнити її позов.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 додатково пояснив, що відповідач ОСОБА_2 з 2010 року ніде офіційно не працює, хоча ніщо йому не заважає офіційно працевлаштуватися, щоб отримувати гідний заробіток. Однак, він з невідомих причин не працевлаштовується, з метою ухилення від обовязку утримувати своїх дітей.

Визнав ту обставину, що на час стягнення аліментів у 2010 році позивачка ОСОБА_4 мала середньомісячний дохід в 2000 2500 грн., оскільки їй допомагали її батьки. Вважає, що дані про доходи позивачки, за якими вона отримує близько 4000 грн. щомісяця є такими, що зазначені без врахування відрахувань на податкові платежі та єдиний соціальний внесок. А тому її матеріальний стан погіршився, порівняно з 2010 роком.

Також погіршився і її стан здоровя, оскільки вона перенесла операцію з приводу гінекологічного захворювання та потребує додаткових витрат на свою реабілітацію.

При цьому вважає, що стан здоровя ОСОБА_2 не змінився жодним чином. Відомості про те, що ОСОБА_2 у 2014 році переніс операцію дистанційної літотрипсії з приводу сечокамяної хвороби, на думку представника позивача, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки у медичних документах, які надав відповідач його прізвище зазначене як «Колесниченко» (російською), тоді як в паспорті він «Колісниченко» (українською). А пояснення свідків в цій частині вважає неналежними і недопустимими.

Про обставини зміни сімейного становища ОСОБА_2 не відомо.

Вважає, що з урахуванням інтересів дітей, норм міжнародного та національного законодавства, неможливо перекладати основний тягар утримання дітей на їх матір лише з тих мотивів, що вона офіційно працевлаштована та має стабільно високий заробіток, оскільки і батько повинен докладати всіх зусиль для офіційного працевлаштування.

У звязку з наведеним, просить суд збільшити розмір аліментів, що стягуються на утримання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_1 до 1500 грн.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 у судовому засіданні позов визнали частково, виходячи з наступного.

27 вересня 2010 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було розірвано.

На час стягнення аліментів ОСОБА_2 працював у Придніпровському будинку культури та його середньомісячний дохід складав 1240 грн. 60 коп.

На даний час він ніде офіційно не працює, має мінливий, непостійний дохід, у звязку з чим його матеріальний стан погіршився.

За цей же період часу, з 2010 року, змінився і сімейний стан ОСОБА_2: 22 листопада 2014 року він уклав шлюб з ОСОБА_7, який було зареєстровано у відділі ДРАЦС по Нікопольському району реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис № 201.

Останнім часом погіршився стан здоровя ОСОБА_2 у звязку з рецидивами сечокамяної хвороби. 20 грудня 2014 року йому було зроблено операцію дистанційну літотрипсію з приводу каменю верхньої третини сечівника. Крім того, він страждає на хронічний пієлонефрит. У звязку з даними хворобами він змушений нести додаткові витрати на власне лікування та реабілітацію.

Також посилаються на те, що в період часу з 22.10.2011 року по 28.08.2014 року син сторін ОСОБА_5, проживав саме з ним, відвідував Камянську середню школу і в цей період часу перебував на повному його утриманні.

Крім того, за час шлюбу ним було укладені кредитні договори від 19 травня 2008 року № 233398 із ЗАТ «Хоум ОСОБА_8» на суму 7000 грн. і № 1107 від 14.11.2007 року із ТОВ «Комерційний банк «Дельта» на суму 5000 грн. Зобовязання по погашенню цих кредитів ОСОБА_2 після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 в повній мірі взяв на себе.

Саме з мотивів необхідності погашення кредитів та надання допомоги дітям, а не через власне недбальство, він звільнився з офіційної роботи, оскільки його заробітна плата була мізерною. Він працював, де тільки міг: у кафе, на автомийці, ринку, брався за будь яку роботу, аби прогодувати дітей та сплатити платежі по кредитам. На даний час він працює неофіційно, має дуже мінливий, сезонний дохід, взимку взагалі не має заробітку, а тому перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Враховуючи наведені обставини та реальні матеріальні можливості відповідача, він вважає, що може сплачувати аліменти у твердій грошові сумі в розмірі 800 грн.

Окремо представник відповідача пояснив, що для збільшення розміру аліментів є законні підстави. Аліменти на утримання дітей не можуть бути менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину певного віку, а 300 грн. є значно нижчим від цієї межі та недостатнім для нормального утримання дітей.

Посилається на те, що на даний час мінімальний розмір аліментів для двох дітей вікової категорії від 6 до 11 років, тобто таких, якими є діти сторін, на даний час з урахуванням положень Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» становить близько 800 грн. на місяць.

Також пояснив, що ОСОБА_4 приховала від суду ту обставину, що у 2010 році двічі зверталася до Юрївського районного суду Дніпропетровської області із позовами про стягнення аліментів на утримання дітей, що має істотне значення.

Вперше, у липні 2010 року, ОСОБА_4 просила стягнути з відповідача 1/3 частину від усіх видів його заробітку (доходу). Але на той час, підрахувавши всі витрати по кредитам та іншим обовязковим платежам, якщо б ОСОБА_2 сплачував аліменти у зазначеному розмірі, то залишок його заробітку мав би відємне значення мінус 17 грн. Тому було складено та направлено до Юрївського районного суду Дніпропетровської області заперечення до яких було залучено необхідні докази.

Як їм стало відомо у 2015 році, ОСОБА_4 свій позов про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку попросила залишити без розгляду, а у серпні 2010 року, через місяць, звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів повторно, у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. на місяць, бо саме на цей розмір аліментів погоджувався ОСОБА_2 у своїх запереченнях на первинний позов про стягнення аліментів.

В цій справі відсутні докази матеріального становища ОСОБА_2, а була лише його заява про згоду платити аліменти та наявність у нього такої можливості.

Тому вважають, що на час стягнення аліментів, так і на даний час матеріальне становище ОСОБА_2 є скрутним, а тому просить, з урахуванням принципів розумності та справедливості, збільшити розмір аліментів, що стягуються на утримання ОСОБА_5 та ОСОБА_1, до 800 грн.

Заслухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 16 жовтня 2002 року уклали шлюб, який вони зареєстрували у відділі РАГС Юрївського районного управління юстиції, актовий запис № 23 (т. 3, а. с. 3).

Від цього шлюбу сторони мають двох дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (т. 1, а. с. 5,6).

Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2010 року у цивільній справі № 2 4136/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу шлюб сторін було розірвано (т. 1, а. с. 40). На підставі даного рішення 27.09.2010 року відповідачу було видано свідоцтво про розірвання шлюбу (т. 1, а. с. 14).

Рішенням Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2010 року у цивільній справі № 2 180/2010 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 було стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 та доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі 300 грн. щомісячно, починаючи від дня предявлення позову з 17.08.2010 року і до досягнення дітьми повноліття (т. 1., а. с. 3,4; т. 2, а. с. 28 30).

Діти станом на 16 вересня 2014 року проживають зі своєю матірю та перебувають на повному її утриманні (т. 1., а. с. 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, дана норма матеріального закону повязує можливість зміни розміру аліментів, що стягуються, зі зміною матеріального, сімейного стану, стану здоровя платника або одержувача аліментів та з іншими обставинами, що мають істотне значення. Отже, в межах розгляду справи про збільшення розміру аліментів, суд має перевірити, які саме зміни зазначених факторів настали в кожної зі сторін платника та одержувача аліментів з часу стягнення аліментів і станом на теперішній час.

У судовому засіданні 16.07.2015 року представник позивача ОСОБА_1 визнав, що на час стягнення аліментів у 2010 році дохід позивачки ОСОБА_4 складав від 2000 до 2500 грн. на місяць і складався здебільшого з допомоги батьків.

Станом на 17.04.2015 року середньомісячний дохід позивачки складає 3937,35 грн. Вона працює у ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» з 12.11.2007 року, має стабільний заробіток та постійну роботу (т. 1., а. с. 37).

Таким чином, за період часу з 2010 по 2015 рік дохід позивачки збільшився з 2000 2500 грн. до 3937,35 грн., що свідчить про покращення її матеріального стану.

Відповідач ОСОБА_2 на час стягнення аліментів працював директором будинку культури Придніпровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області і його загальний дохід за період часу з 01.12.2009 по 31.05.2010 року становив 4962,35 грн., в середньому по 827 грн. 06 коп. на місяць (т. 2, а. с. 7; т. 3, а. с. 18).

З 20.06.2011 року відповідач ОСОБА_2 ніде офіційно не працює, заробляє на життя сезонними, мінливими заробітками, має непостійний, нестабільний дохід (т. 1, а. с. 39).

Як зазначив суду відповідач навесні - влітку його дохід максимально становить 2500 грн., а взимку він взагалі не отримує доходів та вимушений шукати додаткові джерела заробітку, в тому числі і за межами м. Нікополя та Нікопольського району.

Тому на думку суду в порівнянні з 2010 у 2015 роки матеріальний стан ОСОБА_2 погіршився, оскільки він не має постійної офіційної роботи та стабільного заробітку.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що за ті три роки, що син сторін ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 проживав із ними та своїм батьком, ОСОБА_2, його утримували та забезпечували на достатньому рівні, оскільки їх сімя має приватний будинок та власне підсобне господарство.

У судовому засіданні зі слів представника позивача встановлено, що на час стягнення аліментів, так і на сьогоднішній день позивачка ОСОБА_4 є незаміжньою і ні з ким у фактичних шлюбних стосунках не перебуває.

Сімейний стан відповідача ОСОБА_2 за період часу з 2010 по 2015 рік змінився. 22 листопада 2014 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_7, який було зареєстровано у відділі ДРАЦС по Нікопольському району реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис № 201. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 взяла собі прізвище «Колісниченко» (т. 1, а. с. 15).

ОСОБА_10 перебуває на обліку у лікаря кардіолога Нікопольської центральної районної лікарні з приводу вродженої вади серця, двухстулкового аортального клапану, комбінованого аортального пороку, серцевої недостатності І ІІ ступеню, у звязку з чим неодноразово перебувала на обстеженні та стаціонарному лікуванні (т. 1, а. с. 29 31).

Відомостей про стан здоровя ОСОБА_4, ОСОБА_2 в матеріалах цивільної справи № 2 180/2010 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів немає.

З пояснень представника позивача ОСОБА_1 вбачається, що на час стягнення аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 на здоровя не скаржилася.

Станом на 11.06.2015 року ОСОБА_4 перебуває на диспансерному обліку у лікаря гінеколога з приводу кисти правого яєчника після хірургічного оздоровлення (12.02.2013 р., лапароскопія), вискоблювання кисти правого яєчника, резекції 1/2 лівого яєчника, помірної дифузної мастопатії обох молочних залоз з переважанням фіброзного компоненту, у звязку з чим потребує додаткового лікування та реабілітації (т. 1, а. с. 60).

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що відповідач ОСОБА_2 з 2010 року страждав на хворі нирки, але лише з минулого року хвороба почала прогресувати, стали постійно утворюватися камені в нирках. Через їх надмірну кількість ОСОБА_2 вже двічі переносив оперативні втручання у вигляді дроблення каменів, що дуже негативно відображається на його самопочутті. Він сам особисто возив ОСОБА_2 для проведення дроблення каменів та спостерігав за його стражданнями до і після цього.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 в грудні 2014 року переніс операцію дистанційної літотрипсії з приводу сечокамяної хвороби, каменя верхньої третини правого сечівника з синдромом ниркової кольки, хворіє на хронічний пієлонефрит, потребує періодичного лікування та реабілітації (т. 1, а. с. 16 19).

При таких обставинах суд приходить до висновку, що за період часу з 2010 по 2015 рік стан здоровя обох сторін погіршився, у звязку з чим вони обидва потребують додаткового лікування та реабілітації.

Щодо інших обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, суд звертає увагу на наявність у відповідача непрацездатного батька, який в силу віку потребує матеріальної допомоги (т. 1, а. с. 28, 45); кредитних зобовязань перед ЗАТ «Хоум ОСОБА_8» і ТОВ «Комерційний банк «Дельта», які були взяті ним під час шлюбу та спільного проживання з ОСОБА_4 та погашаються ним самостійно до цього часу в частині, що стосується АТ «Дельта банк» (т. 1, а. с. 22, 40, 41-44, т. 3, а. с. 19 28); надання ним добровільної матеріальної допомоги сину ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5 шляхом відкриття у ПАТ КБ «ПриватБанк» платіжної картки «Юніор» та її періодичного поповнення (т. 1, а. с. 46, 47, 57, 58); звернення ОСОБА_4 до суду із позовом про стягнення пені за аліментами (т. 1., а. с. 48); стягнення з ОСОБА_2 додаткових витрат на доньку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 за позовом ОСОБА_4 (т. 1, а. с. 59).

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» рівень прожиткового мінімуму для дітей від 6 до 18 років встановлено у розмірі: з 01.01.2015 року 1286 грн., з 01.12.2015 року 1455 грн.

Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років на час вирішення справи становить:

1286 х 30 % = 385 грн. 80 коп.

На двох дітей:

385,80 грн. х 2 = 771,60 грн.

При таких обставинах, сума в 150 грн. на одну дитину, яка стягнута в якості аліментів згідно рішення Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2010 року у цивільній справі № 2 180/2010 є нижчою від 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на сьогоднішній день.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 просили суд задовольнити позов частково, збільшивши розмір аліментів, що стягуються до 800 грн., по 400 грн. на кожну дитину.

Але, з врахуванням погіршення стану здоровя позивачки ОСОБА_4, інтересів малолітніх дітей, з огляду на принципи розумності та справедливості, суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів, що стягуються на утримання неповнолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 зі 150 грн. до 450 грн. на кожного, з подальшою їх індексацією у встановленому законом порядку, починаючи від дня звернення ОСОБА_4 з цим позовом 10.03.2015 року.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір відповідно до задоволеної частки позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 182, 192 СК України, ст. ст. 10, 11, 14, 15, 88, 212, 213 215, 217, 218 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8 Фередація, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_9, на користь ОСОБА_4 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно рішення Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2010 року у цивільній справі № 2 180/2010 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8 Фередація, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_9, на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 450,00 грн. (чотириста пятдесят грн.) 00 коп. з подальшою їх індексацією у встановленому законом порядку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину певного віку, починаючи з 10.03.2015 року до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8 Фередація, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_9, на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти в розмірі 450,00 грн. (чотириста пятдесят грн.) 00 коп. з подальшою їх індексацією у встановленому законом порядку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину певного віку, починаючи з 10.03.2015 року до повноліття дитини.

Виданий Юрївським районним судом Дніпропетровської області виконавчий лист № 2 180/2010 з Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області відкликати, видавши по справі новий виконавчий лист.

В іншій частині в позові відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення через Нікопольський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні, можуть оскаржити рішення суду першої інстанції в такий самий строк з моменту отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_12