АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/5174/13-ц Номер провадження 22-ц/786/2059/15Головуючий у 1-й інстанції Цибізова С. А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

09 липня 2015 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.,

суддів - ГАЛЬОНКІНА С.А.,ДОРОШ А.І.,

за участю секретаря КОЛОДЮК О.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 22 травня 2015 року про відстрочення виконання заочного рішення цього ж суду від 21 травня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третьої особи - Служби у справах дітей Полтавської районної державної адміністрації, про виселення.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з вказаним позовом, просило виселити відповідачів з житлового будинку загальною площею 68,50 кв.м., житловою площею 30,50 кв.м, який розташований за адресою:Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Розсошенці, вул. Гоголя,14.

Заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 21 травня 2014 року позов задоволено.

Виселено з житлового будинку загальною площею 68,50 кв.м., який розташований за адресою: Полтавська обл., Полтавський р-н,с. Розсошенці, вул. Гоголя,14. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про відстрочення виконання заочного рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 21 травня 2014 року.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 22 травня 2015 року заяву задоволено.

Відстрочено виконання заочного рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 21травня 2014 року у справі за позовом ПАТ КБЮ « Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 на час дії Закону України « Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року № 1304-VII.

В апеляційній скарзі порушено питання про скасування ухвали з підстав порушення судом процесуального права.

Апеляційний суд перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дійшов висновку, що остання задоволенню не підлягає.

Виходячи з положень п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Апеляційний суд вважає рішення районного суду вірним з наступних підстав.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо, тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Із справи вбачається, що у лютому 2015 року ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про відстрочку виконання заочного рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 21 травня 2014 року, обґрунтовував її прийняттям на той час Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» .

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України" не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме майно, яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті та за умови, що таке житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника (майнового поручителя) або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, що перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно.

Крім того, суд керувався положеннями розділу V Закону України «Про іпотеку», згідно з якими задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки включає в себе, поміж іншого, такі складові: звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення мешканців, реалізація предмета іпотеки. Таким чином, правовідносини, пов'язані з виселенням, є похідними від передбаченої цим Законом процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому підлягають застосуванню на стадії примусового виконання судового рішення.

З огляду на вищевикладене правильним є висновок суду першої інстанції про те, що під час дії зазначеного вище закону не може відбуватися як звернення стягнення на предмет іпотеки, так і примусове виселення мешканців з квартири.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки місцевого суду. Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,312,315, 317, 319 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» відхилити.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 22 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий у справі: ОСОБА_1

Судді: С.А. ГАЛЬОНКІН

ОСОБА_8

З оригіналом згідно:

суддя С.Ю. МАРТЄВ