Справа № 240/95/15-ц
Провадження № 2/240/78/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року Олександрівський районний суд Донецької області

у складі: головуючого судді - Кулікова В.В.,

при секретарі - Пліскачовій Н.В.

за участі представника позивача адвоката ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2Я,

за участі представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду смт. Олександрівка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, вказуючи, що 07 грудня 2010 року він надав відповідачу в борг 89000 грн. до 07 грудня 2012 року. Па підтвердження цього уклали договір позики від 07.12.2010 року, крім того відповідач видав позивачу письмову розписку про отримання грошей. Відповідач взяті на себе зобовязання за договором позики не виконав суму боргу в оговорений термін не повернув, добровільно сплачувати борг відмовляється. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також 3% річних від простроченої суми та понесені ним під час розгляду справи судові витрати.

Представник позивача (за угодою), адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що він підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд про його задоволення.

Відповідач зазначив, що договір позики та розписку особисто не підписував, грошей ніяких від позивача не отримував. Вважає, що ніяких зобов'язань матеріального характеру перед позивачем не має.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, оцінивши їх доводи і надані ними докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

У судовому засіданні встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

07 грудня 2010 року між позивачем - ОСОБА_4 та ОСОБА_2, було укладено договір позики. Відповідно до умов договору позивач передав відповідачу суму грошових коштів у розмірі 89000грн. На підтвердження факту отримання грошей відповідачем 07 грудня 2010 року була написана розписка про отримання грошей.

Відповідно до умов договору позики відповідач по справі зобовязався повернути позивачу по справі суму позики в розмірі 89000грн. в строк не пізніше 07 грудня 2012 року.

В порушення взятих на себе зобов'язань, відповідач умови договору позики щодо своєчасного та в повному обсязі повернення суми позики не виконав - суму боргового зобовязання в розмірі 89000грн. позивачу дотепер не сплатив.

Відповідно до положень статі 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). При цьому, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України).

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов'язання повинні виконуватись належним чином.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В зв'язку з цим, окрім суми основного боргу 89000гривень відповідач, прострочивши своє зобов'язання за договором позики, повинен сплатити позивачусуму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки 52955,0гривень, а також 3% річних від простроченої суми - 6620,59гривень.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на той факт, що згідно висновків судово-почеркознавчої експертизи №3483 від 09.06.2015року, підписи та рукописні записи від імені ОСОБА_2 в графі «підпис», «позичальник» в договорі позики 07.12.2010 року та розписці про отримання грошей виконані ОСОБА_2, суд не приймає доводи відповідача, наведені ним на обґрунтування своїх заперечень проти позову.

Надавши юридичну оцінку фактичним обставинам справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки це буде спрямовано на захист інтересів позивача та не суперечить чинному законодавству України.

На підставі ст.ст. 525, 526, 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України; керуючись ст. ст. 10, 60, 209 ч. 2, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, який народився 16 лютого 1970 року у с. Староварварівка Олександрівського району Донецької області, мешкає по вулиці Леніна, 10/10, в с. Очеретино , Олександрівського району Донецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, не працюючого, на користь ОСОБА_4, який народився 27 березня 1973 року у смт. Олександрівка Олександрівського району Донецької області, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, фізична особа-підприємець, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, суму у розмірі 148575,59 гривень за договором позики від 07 грудня 2012 року та 1189,5 гривень судового збору, а всього стягнути 149765,09 (сто сорок дев'ять тисяч сімсот шістдесят п'ять) гривень 09 коп..

Рішення суду набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Олександрівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Куліков