Дата документу 13.08.2015
ЄУ № 420/1560/14-ц
Провадження №2/420/267/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2015 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Потапенко Р.Р.

при секретарі Войтенко О.А.

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 11.12. 2014 року звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача про стягнення моральної шкоди. Позов мотивовано тим, що відповідачем були порушені умови договору оренди обладнання млину, який було укладено між позивачем та колгоспом ім. Енгельса 01.07.2001 року, 31.12.2011 року зазначений договір було пролонговано на 10 років. Зазначений договір зі сторони колгоспу ім. Енгельса було підписано ОСОБА_4, а складений договір був ОСОБА_3, що відповідало їх посадовим обов?язкам. В подальшому ОСОБА_3 надавав суду недостовірні дані про те, що ОСОБА_5 не мав права підписувати договір, що акти звірки він не складав, надавав невірні та сфальсифіковані розрахунку по заборгованості за оренду обладнання млину. Своїми діями відповідач виставляє його не порядною людиною перед мешканцями села, які були членами колгоспу, яким ОСОБА_1 керував багато років та зробив одним з найкращих в СРСР. Зазначає, що відповідач не мав поваги до його віку, та того, що він підібрав останнього, коли той був безробітним, дав йому роботу, кватиру та навіть машину. Крім того, відповідач не однократно не з?являвся до суду, чим вимусив його часто їздити до смт Новопсков. Плату за оренду він зміг отримат в сток, передбачений договором, хоча розрахував на ці кошти. Заборгованість за оренду обладнання млину, він зміг отримати лише через суд. Таким чином, не визнання заборгованості, порушення умов договору оренди відповідачем, змусило його поставити під сумнів дійсність договору, що призвело до його душевних та моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв?язків. Просить позов задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, бав пояснення відповідно обставин зазначеним в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, дала пояснення відповідно до письмових заперечень на позов від 11.03.2015 року, просила в задоволенні позовних вимоги відмовити в повному обсязі за необґрунтованістю.

Вислухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити із наступних підстав.

Відповідно до рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 12.06.2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 до СТОВ ім. Енгельса задоволені частково, та на користь ОСОБА_1 зі СТОВ ім. Енгельса стягнуто заборгованість за договором оренди від 01.07.2001 року в сумі 38773, 03 грн. та судові витрати.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)" від 31.03.95 р. (зі змінами та доповненнями) під моральною шкодою потрібно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом чи або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Під приниженням честі та гідності фізичної особи потрібно розуміти поширення недостовірної інформації про таку особу, членів її сім'ї або близьких родичів, внаслідок чого вона зазнала фізичних чи душевних страждань.

У відповідності до вимог п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року (зі змінами та доповненнями) при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинового зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Однак, позивачем ОСОБА_1 не надано суду будь-яких доказів факту завдання та існування моральної шкоди в сумі 10 000 грн., не визначено, з яких саме міркувань позивач виходить, визначаючи розмір моральної шкоди, чому саме ця сума є відповідним відшкодуванням.

Крім того, ні ст. 386 ЦК України, ні іншими нормами чинного законодавства України не передбачено право на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах, що є предметом судового розгляду.

На сьогодні застосування принципу презумпції моральної шкоди прямо не випливає з чинного законодавства. Загальне правило про розподіл тягаря доказування, встановлене ст. 60 ЦПК, яке передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. І з цієї точки зору потерпілий повинен довести факт спричинення йому моральної шкоди, щоб суд вирішив питання про відшкодування на його користь. Наступною умовою відповідальності за заподіяння моральної шкоди є протиправність поведінки - невиконання юридичного обов'язку, встановленого нормою права. Відповідно до форм юридичних обов'язків протиправність виступає у формі дії і бездіяльності. При цьому, під протиправною дією розуміють поведінку, що заборонена законом, а під протиправною бездіяльністю - невчинення особою дій, які вона була зобов'язана за законом вчинити. І все ще повинно буди підтверджено доказами.

Наявність причинного зв'язку між протиправним діянням і моральною шкодою, що є третьою підставою відповідальності за завдану моральну шкоду, виражає зв'язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. Заподіювач несе відповідальність лише за ту шкоду, яка є необхідним наслідком його поведінки. Неправомірне діяння повинно бути головною причиною, що з неминучістю тягне за собою заподіяння моральної шкоди, необхідною умовою настання негативних наслідків у вигляді фізичних або душевних страждань.

Беручи до уваги всі вище перераховані обставини суд не вбачає жодних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та вважає за доцільне в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57-61, 88, 209,212-215, 218,223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: