Справа № 344/9793/15-ц
Провадження № 6/344/294/15
У Х В А Л А

13 липня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бородовського С.О.

за участі секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши подання заступника начальника ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань,-

В С Т А Н О В И В:

до суду звернувся із поданням заступник начальника ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника ДП ,,Івано-Франківський облавтодор ВАТ ,,Державна акціонерна компанія ,,Автомобільні дороги України ОСОБА_2 до виконання зобовязань. В обґрунтування вимог подання посилається на те, що на виконанні у ВДВС Івано-Франківського МУЮ перебуває зведене виконавче провадження №37177478. Боржник на даний час заборгованість погасив частково, списанням коштів з арештованих рахунків боржника. По зведеному виконавчому провадженні заборгованість становить більше 8 млн. грн.

Згідно вимог подання заявник просив розглядати подання без участі представника ВДВС.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця (ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України).

Судом встановлено, що на виконанні у ВДВС Івано-Франківського МУЮ перебуває зведене виконавче провадження №47991062.

Боржник заборгованість не погасив, в матеріалах подання відсутні документи, які підтверджують сплату боргу боржником.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України ,,Про виконавче провадження, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст.2 протоколу №4 доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Даним спеціальним законом та Правилами не передбачено можливість ухвалою суду тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон боржнику, який не виконав зобов'язання, тобто зазначеним законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника у виконавчому провадженні до виконання рішення суду, а пункт 18 ч.3 ст.11 Закону України ,,Про виконавче провадження, яким передбачено право державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням суду та ст.377-1 ЦПК України передбачають лише процесуальний порядок вирішення такого питання і не є нормами закону, прийнятими на виконання ст. 33 Конституції України.

Викладене узгоджується із практикою Верховного Суду України (ухвала від 06.04.2011 року).

Відповідно до ст.ст.11,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Із аналізу вищевказаних норм законодавства та передусім ст. 33 Конституції України, якою кожному гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання, випливає, що питання тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України повинно порушуватися державним виконавцем у виняткових випадках, у разі ухилення божника від виконання зобов'язань, за умови вжиття державним виконавцем всіх інших можливих та передбачених чинним законодавством заходів для виконання рішення, проте докази вжиття державним виконавцем всіх можливих та передбачених чинним законодавством заходів для виконання рішення, в поданих державним виконавцем матеріалах, відсутні.

Питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця (ст. 377-1 ЦПК України).

Таким чином, питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень у порядку, передбаченому ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" та ст.377-1 ЦПК України. Враховуючи наведені норми, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України застосовується у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Факт невиконання судового рішення не є підставою для постановлення ухвали про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, для застосування вказаного заходу державному виконавцю необхідно довести наявність умисних дій боржника, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення. Проте, в матеріалах подання не зазначено доказів ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Крім цього, відсутні дані про керівника боржника ДП ,,Івано-Франківський облавтодор ВАТ ,,Державна акціонерна компанія ,,Автомобільні дороги України ОСОБА_2, зокрема: громадянство, паспортні дані, місце проживання/реєстрації, ідентифікаційний номер тощо, тобто інформація, за якою можна ідентифікувати дану особу. Даних стосовно того, що керівником боржника на день розгляду подання є ОСОБА_2 суду не надано.

Таким чином, відсутні достатні підстави для задоволення подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.377-1 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні подання заступника начальника ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України ухвала про відмову у задоволенні клопотання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Головуючий С.О.Бородовський