Справа № 758/7581/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

при секретарі - Хомутовській О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача - ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Представник позивача ОСОБА_1 02.06.15р. подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти заборону на відчуження майна, що належать відповідачу ОСОБА_3 на праві власності, а саме квартиру АДРЕСА_1.

У поданій до суду заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 посилається на те, що боржник протягом тривалого часу ухиляється від повернення грошових коштів, які одержав у позику. Також зазначає, що все майно, крім квартири, відповідач оформив на членів родини та інших близьких родичів, а тому умисні дії відповідача можуть утруднити виконання судового рішення.

Заява про забезпечення позову відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України розглядається судом без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.06р. визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З роз'яснення вищевказаної Постанови Верховного Суду України, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Однак, зі змісту заяви про забезпечення позову не вбачається належних та допустимих доказів, які б свідчили про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того, забезпечення позову є вжиттям судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти дій відповідача, який за час розгляду справи може вчинити дії, направлені на утруднення виконання рішення суду.

Беручи до уваги зазначене, суд приходить до висновку про те, що заява про забезпечення позову подана ОСОБА_1 є передчасною, необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви представника позивача - ОСОБА_1 про забезпечення позову, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяО. В. Васильченко