Справа № 589/1731/15-ц
Провадження № 2/589/517/15
10 липня 2015 р. м. Шостка
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в складі
головуючого судді Сидорчука О.М.,
секретаря судового засідання Надточій І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Елга» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди,
У квітні 2015 року до суду звернувся ОСОБА_1 за захистом своїх порушення трудових прав, вказуючи на невиплату заробітної плати та непроведення відповідачем (роботодавцем) розрахунку в день звільнення, тривалу затримку розрахунку, що так і не була проведена з позивачем на день подання позову.
Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки відповідач не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково враховуючи наступне.
Згідно статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України.
Згідно статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення, а згідно статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Судом встановлено, що 12.11.2012 позивач припинив трудові відносини з відповідачем у спосіб звільнення за угодою сторін (п. 1 ст. 36 КЗпП України).
З заяв позивача, направлених відповідачу (а.с. 7 - 9) вбачається, що позивач ставив перед своїм колишнім роботодавцем вимоги виплати заборгованості із заробітної плати, проведення повного розрахунку та надання відповідних довідок.
Дані заяви залишились без реагування: довідки про заборгованість позивачу не надано, розрахунок не проведено. Доказів протилежного відповідачем суду не надано.Ухвали суду про витребування доказів відповідачем також було проігноровано.
Відтак, суд вважає, що сума 5968 грн. 21 коп. вказана у індивідуальних відомостях про застраховану особу, що надані позивачу управлінням Пенсійного фонду України у м. Шостка та Шосткинському районі є сумою заборгованості відповідача із виплати заробітної плати.
Згідно Додатку до листа Міністерства соціальної політики Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2012 рік від 23.08.2011 р. №8515/о/14-11/13 кількість робочих днів становила: у вересні 2012 року - 20 днів, у жовтні 2012 року - 23 дні. Отже, середньоденний заробіток позивача становив: 8000 поділити на 43 = 186 грн. 04 коп.
Відповідно до листів Міністерства соціальної політики щодо розрахунку норми тривалості робочого часу, в період з 13.11.2012 по 10.07.2015 (день ухвалення рішення) пройшло 673 робочі дні. Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку складає 673 помножити на 186,04 = 125204 грн. 92 коп.
Щодо вимоги про стягнення компенсації за невикористану відпустку, суд вважає за необхідне відмовити в її задоволенні, оскільки дана вимога будь-якими доказами не підтверджена, а відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може грунтуватись на припущеннях.
Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Суд приходить до висновку, що внаслідок незаконного звільнення позивачу, який тривалий час перебував у трудових відносинах з відповідачем та вимушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя, була заподіяна моральна шкода, однак, за оцінкою суду, у значно меншому розмірі, ніж сума заявлена до відшкодування.
У постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 р. № 13 Про практику застосування судами законодавства про оплату праці, вказується, що справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обовязком роботодавця та працівника, а тому суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обовязкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.
Керуючись ст.ст. 213, 215 ЦПК України,
Позов задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Елга" на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати заробітної плати в сумі 5968 (п'ять тисяч дев'ятсот шістдесят вісім) гривень 21 коп. без утримання податків та інших обов'язкових платежів.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Елга" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 13.11.2012 по 10.07.2015 в сумі 125204 (сто двадцять п'ять тисяч двісті чотири) грн. 92 коп. без утримання податків та інших обов'язкових платежів.
В задоволенні вимоги про стягнення компенсації за невикористану відпустку відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Елга"на користь держави судові витрати в сумі 1655 (одна тисяча шістсот п'ятдесят п'ять) гривень 33 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Сумської області через Шостинський міськрайонний суд Сумської області.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя О.М. Сидорчук