Справа № 450/3076/14 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І.
Провадження № 22-ц/783/3921/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Кабаля І.І., Монастирецького Д.І.,

секретаря - Ясиновської Я.М.,

з участю представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 квітня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням позовні вимоги ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 та його поручителя ОСОБА_5 на користь ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» в особі Львівської обласної дирекції ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» (р/р 290923655, МФО 325570, ) достроково солідарно заборгованість за кредитним договором № 014/0285/82/57209 від 21.05.2008 року в розмірі 43 625,37 доларів США (564 907,06 гривень), у тому числі:

- заборгованість по кредиту - 27 659,22 доларів США (358 160,60 грн.);

- заборгованість по статі відсотків - 3 966,51 доларів США (51 362,53 грн.);

- пеня за порушення графіку повернення кредиту та сплату відсотків - 11 999,64 доларів США (155 383,93 грн.).

Вирішено питання судових витрат.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 квітня 2015 року оскаржив відповідач ОСОБА_3

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, без дослідження усіх доказів у справі та є таким, що підлягає скасуванню.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_2 проти мотивів, викладених в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з правильністю висновків суду першої інстанції, оскільки вони зроблені на підставі правильно встановлених існуючих правовідносин між сторонами, а доводи апеляційної скарги правильності оскаржуваного рішення не спростовують. До такого висновку колегія суддів дійшла з врахуванням наступних обставин.

За приписами ч. 1 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пленум Верховного Суд України у п.11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз»яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до положень ст. ст. 11, 15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

На підставі ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ст. ст. 57, 64 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які що мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналу.

Судом встановлено, що 21 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «ОСОБА_4 Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_4 Аваль» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 014/0285/82/57209, згідно умов якого, позивач надав кредит у сумі 49470, 00 доларів США строком до 20 травня 2018 року зі сплатою 14,0% річних. Відповідач ОСОБА_3 зобов»язався щомісячно повертати кредитні кошти згідно графіку погашення та здійснити остаточне погашення кредиту не пізніше 20.05.2018 р., а також зобовязався щомісячно сплачувати банку відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 14,0% річних.

Зазначені умови кредитного договору відповідачем ОСОБА_3 виконано не було, внаслідок чого у нього сформувалась заборгованість перед позивачем в розмірі 43 625,37 доларів США, що по курсу Національтного Банку України складає 564 907,06 грн. 00 коп., з яких:

- заборгованість по кредиту - 27 659,22 доларів США, що еквівалентно 358160,60 грн.;

- заборгованість по сплаті відсотків - 3966,51 доларів США, що еквівалентно 51 362,53 грн.;

- пеня за порушення графіку повернення кредиту та сплату відсотків - 11999,64 доларів США, що еквівалентно 155 383,93 грн.

У відповідності до положення ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Крім того, частиною другою статті 1050 ЦК встановлено, що коли договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому.

Згідно ст. 9.1 Кредитного договору № 014/0285/82/57209 від 21.05.2008 р. у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред»явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі, прострочені проценти), пеню та штрафи відповідно до договору.

Відповідно до п.16.3 цього ж Кредитного договору за просторочення виконання будь-яких грошових зобовязань за договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1% від простроченої до оплати суми за кожен календарний день прострочення. Нарахування пені здійснюється, починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобовязання мало бути виконаним, і по день виконання позичальником простроченого зобовязання включно. Сплата пені не звільняє позичальника від виконання простроченого грошового зобовязання.

У відповідності із ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача ОСОБА_3 виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 43 625,37 доларів США, що по курсу Національтного Банку України складає 564 907,06 грн. 00 коп., з яких: заборгованість по кредиту - 27 659,22 доларів США, що еквівалентно 358160,60 грн.; заборгованість по сплаті відсотків - 3966,51 доларів США, що еквівалентно 51 362,53 грн.; пеня за порушення графіку повернення кредиту та сплату відсотків - 11999,64 доларів США, що еквівалентно 155 383,93 грн.

На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №014/0285/82/57209 від 21.05.2008 року було укладено договір поруки №014/0285/82/57209/1 від 21.05.2008 р., згідно якого ОСОБА_5 виступила поручителем ОСОБА_3 і взяла на себе зобовязання перед банком ВАТ «ОСОБА_4 Аваль» відповідати по зобовязанням ОСОБА_3, що виникають з умов кредитного договору, в повному обсязі цих зобовязань.

Відповідно до п.2.1 договору поруки № 014/0285/82/57209/1 від 21.05.2008 р. сторони визначають, що у випадку невиконання боржником взятих на себе зобовязань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед банком у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за Кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки, відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлену додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитом у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

А відтак, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_5 є солідарними боржниками за кредитним договором №014/0285/82/57209 від 21.05.2008 року.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що з метою погашення простроченої заборгованості за кредитним договором №014/0285/82/57209 від 21.05.2008 року, ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» відповідачам були направлені вимоги №114-6-2-00/6-1524 та №114-6-2-00/6-1525 від 05.05.2014 р. про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, проте вимоги банку залишені без задоволення.

Враховуючи вищенаведене, висновки суду першої інстанції, що з відповідача ОСОБА_3 та його поручителя відповідача ОСОБА_5 слід стягнути на користь ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» (р/р 290923655, МФО 325570, ) достроково солідарну заборгованість за кредитним договором №014/0285/82/57209 від 21.05.2008 року в розмірі 43 625,37 доларів США, що по курсу Національного Банку України складає 564 907,06 грн. 00 коп., з яких: заборгованість по кредиту - 27 659,22 доларів США, що еквівалентно 358160,60 грн.; заборгованість по сплаті відсотків - 3966,51 доларів США, що еквівалентно 51 362,53 грн.; пеня за порушення графіку повернення кредиту та сплату відсотків - 11999,64 доларів США, що еквівалентно 155 383,93 грн., є вірними.

Будь-яких доказів на спростування суми заборгованості відповідачів перед позивачем ні суду першої, ні суду апеляційної інстанцій надано не було і такі відсутні в матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_3 висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки такі є вірними та відповідають нормам як матеріального, так і процесуального права, ґрунтуються на повному та всебічному дослідження поданих суду доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення ухвалене судом на підставі наявних у справі доказів. Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних у справі доказів.

З висновками суду слід погодитись, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України. Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 квітня 2015 року відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.п.1,4, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Кабаль І.І.

ОСОБА_6