АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2015 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Кирилюк Г.М.

ПанченкаМ.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до державного науково-виробничого підприємства «Захід», третя особа - управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, про зобов'язання видати довідку про підтвердження стажу роботи та стягнення моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ДНВП «Захід», третя особа - УПФ України в Деснянському районі м. Києва, про зобов'язання видати довідку про підтвердження стажу роботи та стягнення моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 24 грудня 1984 року по 31 серпня 1986 року працював повний робочий день у Київській лабораторії Державного оптичного інституту ім. С.І. Вавілова на посадах інженера та електрогазозварника

6-го розряду та виконував роботи в умовах берилієвої шкідливості. Зазначені посади дають право на пенсію за віком на пільгових умовах. При зверненні до УПФ України в Деснянському районі м. Києва за оформленням вказаної пенсії, ОСОБА_2 було відмовлено з підстав недостатності записів у трудовій книжці та запропоновано звернутися до правонаступника підприємства для отримання довідки встановленого зразка на підтвердження трудового стажу. Враховуючи те, що правонаступником лабораторії, на його думку, є ДНВП «Захід», який відмовився видати таку довідку, просив зобов'язати відповідача видати йому уточнюючу довідку про характер та умови праці за формою згідно з додатком № 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, та стягнути з ДНВП «Захід» моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. разом із судовими витратами.

_________________________________________________________

Справа № 759/6998/14-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/4135/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Борденюк В.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити, зобов'язати відповідача видати довідку про підтвердження стажу роботи та стягнути з нього моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. разом із судовими витратами.

Апелянт, зокрема, посилається на ті обставини, що судом не було взято до уваги, що відповідач є правонаступником Київської лабораторії Державного оптичного інституту ім. С.І. Вавілова, в якій працював позивач, а тому, в силу ст. 49 КЗпП України, обов'язок видачі таких довідок покладений саме на нього.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представники ДНВП «Захід» - Гончаренко О.Б., Дудко Є.А. проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили залишити рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року без змін.

Представник УПФ України в Деснянському районі м. Києва, належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку із чим колегія суддів вважала за можливе слухати справу у його відсутність, на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Перевіривши законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_2 з 24 грудня 1984 року по 31 серпня 1986 року повний робочий день працював на посадах інженера та електрогазозварника 6-го розряду у Київській лабораторії Державного оптичного інституту ім. С.І. Вавілова та виконував роботи в умовах берилієвої шкідливості, що підтверджується відомостями трудової книжки, особової картки, довідкою ДНВП «Захід» № 280 від 11 квітня 2014 року (а.с. 11).

Згідно зі Списком № 1 розділу XXII підрозділ 22.1-1а, 22.1-1в, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16 січня 2003 року зазначені посади дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до наказу Державного комітету УРСР по оборонній промисловості і машинобудуванню від 14 листопада 1991 року № 25 на базі Київської лабораторії Державного оптичного інституту ім. С.І. Вавілова створене Державне госпрозрахункове виробниче підприємство «Захід» (а.с. 8).

В подальшому ДГВП «Захід» передано в управління Міністерства машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України, пізніше - в управління Міністерства промислової політики України. На виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 10 грудня 1998 року № 1012-р, розпорядженням від 15 квітня 1999 року № 556 Київської міської державної адміністрації ДГВП «Захід» прийнято до сфери управління КМДА. Розпорядженням КМДА від 23 січня 2001 року № 79 ДГВП «Захід» перейменовано на Державне науково-виробниче підприємство «Захід», затверджено його Статут і перереєстровано 31 січня 2001 року (а.с. 44, 93).

Також судом встановлено та вбачається з пояснень сторін, що у зв'язку з недостатністю записів у трудовій книжці позивач звернувся до ДНВП «Захід» з метою отримання уточнюючої довідки про підтвердження стажу роботи.

Відповідно до ст. 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Проте, йому було відмовлено у видачі такої довідки у зв'язку з тим, що відповідач не є правонаступником Київській лабораторії Державного оптичного інституту ім. С.І. Вавілова.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що правові підстави для зобов'язання ДНВП «Захід» видати позивачу зазначену довідку про характер та умови праці відсутні, оскільки правонаступництва прав і обов'язків Київської лабораторії Державного оптичного інституту ім. С.І. Вавілова на користь відповідача не відбулося. З урахуванням того, що позовні вимоги про стягнення з ДНВП «Захід» на користь ОСОБА_2 заявленої моральної шкоди є похідними від вимог про зобов'язання видати довідку, беручи до уваги правомірність дій відповідача, суд обґрунтовано відмовив у їх задоволенні.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції законними та обґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно з матеріалами справи, зокрема довідкою ДНВП «Захід» від 11 квітня 2011 року № 280, ДНВП «Захід» не є правонаступником Київської лабораторії Державного оптичного інституту ім. С.І. Вавілова, а створене лише на її базі, у зв'язку з чим на території підприємства зберігаються архіви лабораторії (а.с. 11).

Як вбачається з пояснень сторін, вірно встановлено судом першої інстанції та підтвердилося під час апеляційного розгляду справи, госпрозрахункове виробниче підприємство «Захід» (правонаступником якого є ДНВП «Захід») було створено на матеріальній базі, тобто на базі матеріального активу (споруд, комунікацій та іншого майна, що перейшли у власність Української держави) Київської лабораторії Державного оптичного інституту ім. С.І. Вавілова.

Крім того, колегія суддів бере до уваги ту обставину, що Київська лабораторія державного оптичного інституту ім. С.І. Вавілова не була самостійною установою чи підприємством, а мала статус організаційно-структурного підрозділу Державного оптичного інституту ім. С.І. Вавілова (м. Ленінград).

При цьому представники відповідача пояснили, що дійсно на території ДНВП «Захід» зберігаються архіви Київської лабораторії, які не були передані підприємству у складі майна лабораторії. Натомість, підприємство позбавлено можливості видати зазначену довідку ОСОБА_2, оскільки воно, відповідно до статуту ДНВП «Захід», повноваженнями щодо видачі довідок колишнім працівникам Київської лабораторії Державного оптичного інституту ім. С.І. Вавілова не наділено.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правонаступництва відповідачем прав та обов'язків Київської лабораторії Державного оптичного інституту ім. С.І. Вавілова, як роботодавця позивача.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, оцінивши зібрані по справі докази у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України, дійшов законних та обґрунтованих висновків про безпідставність позовних вимог ОСОБА_2, оскільки фактично вони пред'явлені до неналежного відповідача по справі.

Доводи апелянта з приводу того, що відповідач своєчасно не здав до уповноваженої державної архівної установи архів особистих справ колишніх працівників та інших документів Київської лабораторії Державного оптичного інституту ім. С.І. Вавілова, не стосуються суті даного спору, а тому законних та обґрунтованих висновків суду не спростовують.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, не відносяться до підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість скасування або зміни оскаржуваного рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції законними та такими, що відповідають дійсним обставинам справи. Судом повно та всебічно з'ясовано фактичні обставини, вірно встановлено правовідносини сторін та правильно застосовано відповідну норму закону, що їх регулює, з огляду на що апеляційна скарга має бути відхилена на підставі п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий : І.М. Вербова

Судді : Г.М. Кирилюк

М.М. Панченко