Єдиний унікальний номер 242/3587/14-ц Номер провадження 22-ц/775/259/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2015 року м. Артемівськ, Донецької області

Апеляційний суд Донецької області в складі:

суддів: Новікової Г.В., Космачевської Т.В.,

при секретарі Коваленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Перший Український ОСОБА_1" на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 24 листопада 2014 року по справі за заявою Публічного акціонерного товариства "Перший Український ОСОБА_1" про видачу дублікату виконавчих листів, поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання та заміну стягувача у виконавчому провадженні,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2014 року Публічне акціонерне товариство «Перший Український ОСОБА_1» (далі - ПАТ «ПУМБ», ОСОБА_1) звернулося до суду із вищевказаною заявою, обґрунтовуючи вимоги тим, що на підставі рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 17 серпня 2010 року видані три виконавчі листи про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Донгорбанк» (далі - ПАТ «Донгорбанк») заборгованості за кредитним договором в сумі 156 106, 23 грн. та судових витрат у загальному розмірі 1 688,80 грн.

11 березня 2011 року та 18 березня 2011 року постановами ВДВС Павлоградського міського управління юстиції відкриті виконавчі провадження за вказаними виконавчими листами.

13 грудня 2011 року виконавче провадження відносно солідарного стягнення заборгованості з ОСОБА_2 постановою ВДВС Петропавлівського районного управління юстиції було закінчено та виконавчий лист передано на виконання до ВДВС Першотравенського міського управління юстиції за місцем знаходження майна боржника. 20 січня 2012 року постановою Відділу державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження і на теперішній час здійснюються виконавчі дії.

18 листопада 2011 року зареєстровано статут ПАТ «ПУМБ» в новій редакції, за яким останній став правонаступником всіх прав та обовязків ПАТ «Донгорбанк».

У липні 2014 року Банком було направлено запит про хід виконавчого провадження відносно ОСОБА_3 та 06 серпня 2014 року першим отримана відповідь із ВДВС Петропавлівського районного управління юстиції, що виконавчий лист повернуто стягувачу 19 грудня 2011 року.

У серпні 2014 року Банком направлено запит до ВДВС Павлоградського районного управління юстиції про хід виконавчого провадження відносно ОСОБА_4 та 01 жовтня 2014 року отримана відповідь про те, що 31 грудня 2013 року виконавчий лист повернуто стягувачу.

Однак, ні постанов про повернення виконавчих листів, ні оригіналів виконавчих листів Банком не отримано. Заявник вважає, що вказані постанови та оригінали виконавчих документів втрачені виконавчою службою при пересилці або вони взагалі не надсилалися стягувачу.

Заявник зазначив, що за даних обставин він з поважних причин пропустив строк для пред'явлення дублікатів виконавчих листів до виконання та посилався на те, що ПАТ «ПУМБ» є правонаступником ПАТ «Донгорбанк».

Посилаючись на вказані обставини та положення ст.ст. 370, 371, 378 ЦПК України, ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», заявник просив суд видати дублікати виконавчих листів Ворошиловського районного суду м. Донецька про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором по справі №2-1838-2010 від 02 листопада 2010 року, поновити строк для пред'явлення дублікатів виконавчих листів до виконання та замінити стягувача ПАТ «Донгорбанк» його правонаступником ПАТ «ПУМБ».

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 04 червня 2015 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ПАТ «ПУМБ» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення скарги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 посилався на безпідставність відмови суду у видачі дублікату виконавчих листів, які були втрачені, а видача останніх передбачена ст. 370 ЦПК України.

Апелянт зазначив, що він не отримував виконавчих документів, які були повернуті від ВДВС Петропавлівського районного управління юстиції відносно боржника ОСОБА_3 та від ВДВС Павлоградського міськрайонного управління юстиції на боржника ОСОБА_4, а тому вважає, що вказані документи були втрачені органами ВДВС при пересилці поштою.

Втрата виконавчих документів при поштовій пересилці позбавляє можливості Банку здійснювати стягнення за рішенням суду.

Оскільки строк для предявлення виконавчих листів до виконання був пропущений з поважних причин, то його може бути поновлено.

Представник Банку та боржники В.С., ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до суду не з'явилися, але про час та місце розгляду справи повідомлені судовими повістками та телефонограмами (а.с. 135, 136,137, 138, 139).

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги ПАТ «ПУМБ» слід відмовити, а ухвалу суду слід залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 312 ч. 1 п. 1 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Судом встановлено, що рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 17 серпня 2010 року № 2-1838-2010, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 02 листопада 2010 року у задоволенні прозову ОСОБА_2 до ПАТ «Донгорбанк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсним відмовлено. Зустрічну позовну заяву ПАТ «Донгорбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено і стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Банку суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 19 783,07 доларів США, що за курсом Національного Банку України складає 156 106 грн. 23 коп., судовий збір у розмірі 1 568 грн. 80 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. (а.с. 5 - 14).

На підставі цього, 24 лютого 2011 року Ворошиловським районним судом м. Донецька видано 3 виконавчих листи на кожного боржника окремо про солідарне стягнення заборгованості (а.с. 15-17) та подано заяву про примусове виконання судового рішення (а.с. 18-20).

Постановами державного виконавця ВДВС Петропавлівського районного управління юстиції від 11 березня 2011 року та 18 березня 2011 року відкрито виконавче провадження про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Банку (а.с. 21, 22, 23).

Постановою державного виконавця ВДВС Петропавлівського районного управління юстиції від 19 грудня 2011 року виконавчий лист про солідарне стягнення з ОСОБА_3 заборгованості повернуто стягувачеві у звязку з відсутністю майна, на яке може бути звернено стягнення, про що 16 липня 2014 року зазначено у письмовій відповіді виконавчої служби на запит ПАТ «ПУМБ», яка надійшла останньому 06 серпня 2014 року (а.с. 24, 29).

Постановою державного виконавця ВДВС Павлоградського міськрайонного управління юстиції від 31 грудня 2013 року виконавчий лист про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_5, згідно п. 2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» також повернуто стягувачеві, про що й зазначено у письмовій відповіді державного виконавця цього ВДВС за вих. № 02/53204 від 01 жовтня 2014 року на запит Банку (а.с. 27, 30).

Втім, виконавче провадження № 30722949 з виконання виконавчого листа № 2-1838 від 24 лютого 2011 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Донгорбанк» заборгованості в розмірі 157 795, 03 грн. перебуває на виконанні у ВДВС Першотравенського міського управління юстиції, про що повідомив виконуючий обовязки начальника цього ВДВС за вих. № 307/02-37/47 від 05 березня 2015 року (а.с. 90).

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не надав переконливих доказів про втрату оригіналів виконавчих листів та зазначив про відсутність в Селидівському міському суді цивільної справи № 2-1838-2010 за позовом ПАТ «Донгорбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Одночасно суд врахував, що в теперішній час перебуває виконавче провадження про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суми заборгованості на користь Банку.

При цьому суд правильно посилився на вимоги ст. 370 ЦПК України, якою передбачено, що замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат, а відповідно до ст. 371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Окрім цього, суд також врахував, що на підставі ст. 378 ЦПК України та ч. 5 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження", у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Втім суд дійшов обґрунтованого висновку про те, заява ПАТ «ПУМБ» задоволенню не підлягає з зазначених вище підстав.

Доводи апеляційної скарги Банку щодо безпідставної відмови суду в задоволенні заяви про видачу дублікатів виконавчих листів, поновлення строку для їх предявлення до виконання і заміну стягувача по справі, є необґрунтовані та апеляційний суд їх відхиляє.

Так, у відповідності з вимогами ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» від 12 серпня 2014 року № 1631-VII справи, розгляд яких не закінчено і які перебувають у провадженні місцевих, апеляційних судів, розташованих в районі проведення антитерористичної операції, в разі неможливості здійснювати правосуддя передаються судам відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності протягом десяти робочих днів з дня прийняття розпорядження головою відповідного вищого спеціалізованого суду.

У разі неможливості передачі матеріалів справи відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності, вчинення необхідних процесуальних дій здійснюється за документами і матеріалами, поданими учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для ухвалення відповідного судового рішення.

Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку до суду, який видав відповідний документ, або до суду за місцем виконання, а суд у разі визнання причин пропуску поважними може поновити його (ст. 23 Закону "Про виконавче провадження", ст. 371 ЦПК).

Відповідно до ст. 371 ЦПК, при вирішенні питання про поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, суд повинен з'ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Як зазначив суд першої інстанції, з довідок Селидівського міського суду від 04 червня 2015 року вбачається, що станом на 13 листопада 2014 року та 04 червня 2015 року цивільна справа № 2-1838-2010 за позовом ПАТ «Донгорбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором з Ворошиловського районного суду м. Донецька до Селидівського міського суду не надходила (а.с. 40, 119).

Окрім цього, з наданих заявником суду матеріалів та документів випливає, що виконавчі листи про стягнення заборгованості з боржників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повернуті стягувачеві, відповідно, 19 грудня 2011 року та 31 грудня 2013 року (а.с. 24, 29, 30).

Однак, документи службової переписки та інші, що надані Банком суду, не свідчать про втрату виконавчих листів про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, оскільки в документах, досліджених судом, йдеться мова про повернення виконавчих документів стягувачеві (а.с. 29, 30). Будь - яких клопотань заявник суду не заявляв та інших доказів суду не надав.

Твердження апелянта про втрату виконавчою службою виконавчих листів при їх пересилці, або невисилку їх заявнику, має імовірний характер та не може бути покладено в основу судового рішення, оскільки, відповідно до вимог ч. 4 ст.60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Інших документів, які б свідчили про втрату виконавчих листів, заявник суду не надав.

За таких обставин, суд не мав підстав для задоволення вимоги про видачу дублікатів виконавчих листів, поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання та задоволення іншої похідної вимоги про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не приводять до висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, які є підставою для скасування ухвали суду, а тому апеляційну скаргу суд відхиляє, а ухвалу суду першої інстанції - залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 314 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_1» відхилити.

Ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 04 червня 2015 року, щодо видачі дублікату виконавчого листа поновлення строку для його предявлення до виконання та заміну стягувача, залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Судді: