Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Справа № 695/1404/15-ц

номер провадження 2/695/773/15

13 липня 2015 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді Орла С.І.

при секретарі Біліченко С.В.

з участю прокурора Ївженко Т.Б.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Золотоніського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товраиства "Банк "Фінанси та кредит" про захист прав споживача, -

В С Т А Н О В И В :

Золотоніський міжрайонний прокурор в інтересах ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" про захист прав споживача (стягнення вкладу).

Свою заяву прокурор пояснює тим, що 08.09.2014 року між ПАТ ««Банк «Фінанси та Кредит»» та ОСОБА_1 було укладено Договір-заяву № 331832/176464/7-14 про банківський вклад (депозит) «Нові гроші». За даним договором банк прийняв гроші у ОСОБА_1 сумі 50 000 грн. з 08.09.2014 року по 08.04.2015 року із виплатою процентів за ставкою 25 % річних.

06.01.2015 року ОСОБА_1 в письмовій заяві просила банк повернути суму депозиту.

Однак умови договору про банківський вклад (депозит) «Нові гроші» були виконані банком частково, а саме було виплачено проценти, і частину вкладу в сумі 1 500,00 грн.

У звязку з викладеним прокурор просив стягнути з банку суму вкладу, відсотки, річні, інфляційні витрати та пеню.

Станом на дату подання позову грошові вимоги до відповідача складають 55 276,60 грн. з них:

48 500,00 грн. сума вкладу за договором;

282,92 грн. сума відсотків за вкладом на вимогу 7% річних;

59,79 грн. інфляційні втрати;

1 195,89 грн. пеня.

В судовому засіданні прокурор та ОСОБА_1 просили задовольнити позовні вимоги та надали заяву на видачу готівки, за якою банк повернув ОСОБА_1 1 000,00 грн. не заперечували проти винесення заочного рішення.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча відповідач повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, але не повідомив про причини неявки. Тому суд рахує за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши прокурора, позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

08.09.2014 року між ПАТ ««Банк «Фінанси та Кредит»» та ОСОБА_1 було укладено Договір-заяву № 331832/176464/7-14 про банківський вклад (депозит) «Нові гроші». За даним договором банк прийняв гроші у ОСОБА_1 сумі 50 000 грн. з 08.09.2014 року по 08.04.2015 року із виплатою процентів за ставкою 25 % річних.

Відповідно до квитанції № 16297147/1174 від 08.09.2014 року банк прийняв у ОСОБА_1 50 000,00 грн.

Заявою від 06.04.2015 року ОСОБА_1 повідомила відповідача про повернення 08.04.2015 року банківського вкладу у сумі 50 000, 00 грн.

Відповідно до заяви на видачу готівки № 206 від 17.04.2015 року, банк виплатив ОСОБА_1 1 500,00 грн.

Відповідно до заяви на видачу готівки № 202 квітня 2015 року, банк виплатив ОСОБА_1 1 000,00 грн.

Згідно розрахунку заборгованості за депозитним договором станом на дату подання позову грошові вимоги до відповідача складають 55 276,60 грн. з них:

47 500,00 грн. сума вкладу за договором;

282,92 грн. сума відсотків за вкладом на вимогу 7% річних;

59,79 грн. інфляційні втрати;

1 195,89 грн. пеня.

Відповідно до частин першої, другої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до частини п'ятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Таким чином проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк по день фактичного їх повернення вкладникові.

Таким чином, встановлено, що банк був зобов'язаний повернути позивачу депозитні кошти з процентами в строк закінчення дії договору 08 квітня 2015 року. Проте банк не повернув кошти позивачу, чим порушив свої грошові зобов'язання.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що з банку на користь позивача необхідно стягнути суму невиплаченого депозиту, проценти по банківському вкладу за прострочений строк, а також 3 % річних та суму відповідно до індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання на підставі частини п'ятої статті 1061, частини другої статті 625 ЦК України.

Правова позиція з даного питання висловлена в постанові Верховного Суду України по справі № 6-140цс13 від 25.12.2013року, яка є обовязковою у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 542,76 грн.

Керуючись ст. ст. 88, 212,213,215 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов Золотоніського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товраиства "Банк "Фінанси та кредит" про захист прав споживача - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товраиства "Банк "Фінанси та кредит" (Код , код банку: 300131, адреса: 04050 м. Київ вул. Артема,60) на користь ОСОБА_1 54 276,60 грн., а саме : суму вкладу за договором 47 500,00 грн., сму у відсотку за вкладом на вимогу 7% річних за 1 місяць 282,92 грн.; 3% річних 59,79 грн. , інфляційні втрати 5 238,00 грн., пеню 1195,89.

Стягнути з Публічного акціонерного товраиства "Банк "Фінанси та кредит" (Код , код банку: 300131, адреса: 04050 м. Київ вул. Артема,60) на користь держави судовий збір в сумі 542,76 грн.

Рішення може бути переглянуто Золотоніським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя С.І. Орел

Повний текст рішення виготовлено 17.07.2015 року