АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 22-ц/796/8996/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Чех Н.А.
справа №755/4508/15-ц Доповідач: Поліщук Н.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Болотова Є.В.

при секретарі Задорожному А.Г.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Калашнікової О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни на рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 29 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про стягнення суми банківського кладу, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ПАТ «Банк Форум» 15000 доларів США банківського вкладу та 50000 грн. моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31 жовтня 2013 року між сторонами укладено Договір банківського вкладу №263L/1105/649930, відповідно до умов якого банком прийнято вклад у сумі 31300 доларів США на термін з 31 жовтня 2013 року по 04 травня 2014 року з процентною ставкою 8,75% річних.

Проте після закінчення дії договору відповідач суми вкладу не повернув, у зв»язку із чим позивач звернулася до суду з позовом про стягнення не отриманої суми.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 29 травня 2015 року позовні вимоги задоволено частково, вирішено стягнути з ПАТ «Банк Форум» неповернуту частину вкладу у сумі 243621,54 грн. та 5000 грн. у рахунок моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, Уповноваженою особою фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» Ларченко І.М. подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі посилається на те, що під час вирішення спору, судом першої інстанції не ураховано вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким встановлено спеціальний порядок захисту інтересів вкладника у його правовідносинах із банком, яким залучено вклад.

Зазначає, що позивача включено до реєстру вимог, її вимоги (залишок коштів за вкладом та нарахованих відсотків) у сумі 135754,95 грн. віднесено до четвертої черги кредиторів.

Посилається на відсутність підстав для стягнення моральної шкоди.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримала.

Позивач та її представник заперечували проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення з»явившихся осіб, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Як встановлено судом першої інстанції та убачається з матеріалів справи, 31 жовтня 2013 року між сторонами укладено Договір банківського вкладу №263L/1105/649930, відповідно до умов якого банком прийнято від позивача вклад у сумі 31300 доларів США на період з 31 жовтня 2013 року по 04 травня 2014 року з процентною ставкою 8,75% річних.

Після закінчення дії договору сума вкладу та нараховані відсотки позивачу не виплачені.

Постановою Правління НБУ №135 від 13 березня 2014 року ПАТ «Банк Форум» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №14 від 13 березня 2014 року розпочато введення ПАТ «Банк Форум» з ринку та запроваджено в ньому тимчасову адміністрацію на період з 14 березня 2014 року по 13 червня 2014 року.

Постановою Правління НБУ №355 від 13 червня 2014 року відкликано банківську ліцензію ПАТ «Банк Форум» з 13 червня 2014 року.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №49 від 16 червня 2014 року розпочато ліквідацію банку та призначено уповноважену особу на його ліквідацію.

Згідно із Витягом з реєстру вимог кредиторів ПАТ «Банк Форум» №4823/5 від 31 березня 2015 року, позивач визнана кредитором та її вимоги включено до 4 черги на суму 135754,95 грн.

Згідно даних Виписки по угоді 03 липня 2014 року. позивачу виплачено 21106,17 доларів США гарантованої суми, що за курсом валют НБУ на дату запровадження тимчасової адміністрації відповідає 200000 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обов»язковості договірних зобов»язань для всіх учасників таких відносин. Визначаючи суму, яка підлягає стягненню, суд першої інстанції виходив того, що невиконаним залишилось зобов»язання по поверненню частини вкладу в сумі 10193,83 долари США та невиплачені відсотки в сумі 1380,63 доларів США, які підлягали б виплаті в майбутньому, що за курсом НБУ на час розгляду справи становить 243621,54 грн. Також суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди.

Проте, повністю з такими висновками колегія суддів погодитися не може.

Відповідно до ч.1 ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно з п.16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п.6 ст.2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону України врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, ч.1 встановлено, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Згідно з п.п. 1, 2 ч.5 ст.36 цього Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Обмеження встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рала Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами (ч.1 ст.26 Закону України).

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно із ч.ч. 2, 3, 5 ст.27 цього Закону уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Як установлено судом першої інстанції та підтверджено зібраними у справі доказами, позивачу здійснено гарантовану виплату в межах 200000 грн. Інша частина вкладу відповідно до п.4 ч.1 ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» віднесено до 4 черги вимог кредиторів, якою передбачено, що кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів.

Тобто, якщо вимога кредитора перевищує розмір гарантованої суми компенсації, така залишкова вимога відносить до спеціальної черги вимог, питання про задоволення яких переноситься на майбутнє. Після задоволення вимог кредиторів 1-3 черг за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку, будуть задоволені вимоги кредиторів 4 черги за рахунок залишкових коштів пропорційно сумі вимоги, що визначено ч.4 ст.52 цього Закону.

Таким чином правильним є висновок суду першої інстанції, що залишок невиплаченої суми вкладу та процентів підлягає виплаті у майбутньому, проте, суд не врахував, що така вимога не є безумовною і її задоволення у повному обсязі залежить від обставин, що визначені ч.4 ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та з урахуванням визначеного курсу валют відповідно до цього Закону.

Окрім того, суд першої інстанції також помилково застосував положення ЦК України, якими урегульовані правові питання виконання зобов»язань.

Так, відповідно до п.8 розділу Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Окрім того, ч.1 ст.1074 ЦК України визначено можливість обмеження прав вкладника у випадку, що встановлений законом.

Відтак, у зв»язку із застосуванням спеціальних механізмів врегулювання правовідносин та прав позивача із банком, щодо подальшої діяльності якого прийнято рішення про виведення його з ринку, застосуванню підлягає Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Інші правові норми, зокрема положення ЦК України про зобов»язання, можуть бути застосовані, якщо вони не суперечать цьому Закону.

Окрім того, безпідставним є висновок суду про відшкодування позивачу моральної шкоди.

Моральна шкода - це втрати немайнового характеру, яких особа зазнала внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні чи винні дії відповідача. Як загальна умова цивільно-правової відповідальності законодавством передбачений зв»язок між протиправної поведінкою та наслідками, що настали.

Проте, обставини, які спричинили невиплату вкладу у передбачені договором строки не пов»язані із будь-якими протиправними процесами. Порядок захисту прав позивача як вкладника у обставинах, що склалися, визначено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ст.309 ЦПК України порушення або неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу повноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 29 травня 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В. Болотов