Справа № 468/811/15-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2015 року Баштанський районний суд Миколаївської області

у складі:

судді Копейка Т.О.

при секретарі Медведєву Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Баштанка справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, вказуючи, що 26.05.2008 року між банком та ОСОБА_1 було укладено договір № NKТ0AN10722465 про надання кредиту в розмірі 17875.54 дол. США на термін до 25.05.2015 року із зобов'язанням останнього повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядок, встановлених кредитним договором.

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку, а саме: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти, тобто щомісячний платіж для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості по тілу кредиту, відсотків, комісії, а також інших витрат передбачених в умовах договору.

Відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав. Станом на 05.05.2015 року має заборгованість в розмірі 67188.86 дол. США, яка складається із: заборгованості за кредитом - 13392.43 дол. США; заборгованості по процентам за користування кредитом - 8198.58 дол. США; заборгованість по комісії за користування кредитом - 2219.65 дол. США; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 40167.46 дол. США та штрафів при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань передбачених договором: штраф (фіксована частина) - 11.83 дол. США та штраф (процентна складова) - 3198.91 дол. США.

На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором, що становить 67188.86 дол. США та витрати понесені по справі.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що рішення про звернення стягнення на предмет застави до теперішнього часу не виконано. Автомобіль перебуває на зберіганні. Заборгованість за кредитом відповідач не погасив.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, вважає, що оскільки автомобіль був переданий банку в рахунок виконання зобов'язань за кредитним договором ще у 2009 році, а рішенням Баштанського районного суду від 31.11.2011року було звернуто стягнення на предмет застави,автомобіль, за такого підстави для стягнення з відповідача заборгованості відсутні. Просили в задоволенні позову відмовити.

Вислухав пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступного:

В судовому засіданні встановлено, що дійсно 26.05.2008 року між банком та ОСОБА_1 було укладено договір № NKТ0AN10722465 про надання кредиту в розмірі 17875.54 дол. США на термін до 25.05.2015 року із зобов'язанням останнього повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядок, встановлених кредитним договором.

Умовами договору передбачено, що у випадку порушення позичальником зобов'язань за кредитним договором, він сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Позивач у повному обсязі виконав свої зобов'язання по наданню кредитних коштів. Відповідач не виконав своїх зобов'язань по погашенню як основної суми боргу так і погашенню відсотків, комісій та інших витрат за користування кредитом в передбачений договором строк.

Згідно акта від 25.12.2009 року відповідачем в добровільному порядку в рахунок погашення заборгованості за кредитом передано позивачу автомобіль DAEWOO Nexia, 2008 року випуску, тип автомобіля -легковий, № кузова/шасі -НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Рішенням Баштанського районного суду від 01112011року задоволено позовні вимоги щодо погашення заборгованості ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк»за кредитним договором №NKТ0AN10722465 від 26.05.2008 року у сумі 28246 (двадцять вісім тисяч двісті сорок шість) доларів США 76 центів, що еквівалентно 225126 (двохсот двадцяти п'яти тисячам ста двадцяти шести) гривням 68 копійкам шляхом звернення стягнення на предмет застави - автомобіль DAEWOO Nexia, 2008 року випуску, тип автомобіля -легковий, № кузова/шасі -НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, заставною вартістю 58600 гривень, що належить ОСОБА_1, шляхом його реалізації органами державної виконавчої служби на публічних торгах.

Відповідно до п.16.11.кредитно-заставного договору з моменту передачі предмета застави у володіння Банку позичальник уповноважує Банк від імені позичальника всі необхідні дії, пов'язані із зняттям предмета застави з обліку в органах державної реєстраційної служби.

Відповідно до п.15.2.Договору договір може бути змінений за згодою сторін, а також у порядку встановленому у ньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають встановлені договором або законом правові наслідки, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від нього, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, обов'язок по наданню доказів покладено на сторони.

Згідно з частинами 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Звернувшись у 2011 році до суду позовом про звернення стягнення на предмет застави позивач застосував до позичальника положення ст. 611 ЦК України.

Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За такого суд вважає, що позов підлягає задоволенню в межах заявлених і підтриманих позовних вимог і стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором в сумі 596854 грн.04 коп. ( п'ятсот дев'яносто шість тисяч вісімсот п'ятдесят чотири грн.04 коп.), що еквівалентно 28 246,76 доларів США ( розмір заборгованості визначений за рішенням Баштанського районного суду від 01.11.2011року) за курсом 21,13 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 05.05.2015 року.

Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 3654 грн..

Керуючись ст.ст.10,11,30,60,88,212, 214-218, ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № NKТ0AN10722465 від 26.05.2008 року в сумі 596854 грн.04 коп. ( п'ятсот дев'яносто шість тисяч вісімсот п'ятдесят чотири грн.04 коп.), що еквівалентно 28 246,76 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» витрати по оплаті судового збору в сумі 3654 грн. (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири гривні).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: