Справа № 211/627/15-ц
Провадження № 2/211/813/15
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

13 липня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бардін О. С.

при секретарі Шириновій А.М., Зориній С.М.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

за відсутністю: позивача ОСОБА_3

представника відповідача ПАТ «СК «Країна»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення злочину,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 29 січня 2015 року звернувся до суду з позовом, вказавши, що 26 вересня 2014 року близько 21:25 год. по вул. Кокчетавській в м. Кривому Розі сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), в результаті якої водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись про проїжджій частині дороги вулиці Кокчетавській, був неуважним та порушив правила дорожнього руху, (далі ПДР), здійснивши наїзд на нього, позивача, що рухався як пішохід. Внаслідок ДТП позивач отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, перелому правої лобної кістки та верхньої стінки орбіти, садна та синці голови, які за ознакою небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19 січня 2015 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання.

В результаті ДТП позивач поніс витрати на лікування, витрати на придбання медикаментів, лікарських засобів у розмірі 1301 грн. 51 коп. Відповідачем добровільно відшкодовано йому 5000 грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків. Однак позивач зазнав також моральних страждань, йому були заподіяні психологічні (моральні) страждання, розмір відшкодування яких, враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань, характеру його немайнових втрат, згідно висновку судово-медичної експертизи від 23.10.2014 р. № 2383, становить 80 000 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1301,51 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 80000 грн.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 на задоволенні вимог наполягав з підстав, викладених в позові, просив задовольнити вимоги в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився.

Відповідач ОСОБА_2 проти заявлених вимог заперечував, суду пояснив, що винним себе визнав частково, оскільки ДТП сталася не тільки з його вини, а й з вини позивача, який будучи в стані алкогольного спяніння з урахуванням пізнього часу доби знаходячись на проїжджій частині, вів себе незрозуміло, чим спровокував виникнення ДТП. Після ДТП він не зник з місця пригоди, а всіляко намагався допомогти позивачу, викликав швидку допомогу, цікавився у лікарів щодо стану його здоровя, надавав допомогу його родині під час перебування позивача на лікуванні. Крім того, ним добровільно було сплачено в рахунок відшкодування шкоди позивачу 5000 грн., про що свідчить розписка. Вказана сума була визначена особисто позивачем, після отримання якої він запевнив, що претензій немає, цієї суми буде достатньо та наміру звертатися до суду в подальшому він не має, адже в настанні ДТП відчуває і свою провину в звязку з перебуванням в той момент в стані сильного алкогольного спяніння. Тому вважає, що фактично позовні вимоги та визначення розміру шкоди побудовано позивачем на основі особистого бажання отримати зиск від скоєного ним з необережності кримінального правопорушення, оскільки питання про відшкодування завданих ним збитків між ними вже було вирішено. Просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Представник відповідача ОСОБА_4 «СК «Країна» в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про слухання справи у відсутність представника, позовні вимоги не визнали з підстав, викладених в запереченнях (а.с.57-59).

Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали цієї справи та кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_2, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 26 вересня 2014 року близько 21-25 години ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_2, рухався по проїжджій частині дороги вул. Кокчетавської з боку пл. Домнобудівників в напрямку вул. Кириленко в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу зі швидкістю не менше 65,45 км/год., чим порушив вимоги п.п. 12.4, 12.9.б). В цей час попереду автомобіля «ВАЗ 21114» на проїжджій частині дороги вул. Кокчетавської в смузі його руху стояв пішохід ОСОБА_3 Водій ОСОБА_2, маючи можливість бачити нерухомого пішохода, який знаходився в смузі його руху, зміну дорожньої обстановки, повинен був оцінити як перешкоду для руху та негайно вжити заходів щодо зниження швидкості руху керованого ним автомобіля аж до його зупинки або безпечного обїзду перешкоди, проте проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, своєчасного гальмування аж до зупинки транспортного засобу не застосував, продовжуючи рух в небезпечному напрямку, в результаті чого керований ОСОБА_2 автомобіль «ВАЗ 21114» на проїжджій частині дороги вул.. Кокчетавській в районі опори освітлення № 397 скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_3 Внаслідок наїзду ОСОБА_3 було травмовано, згідно висновку судово-медичної експертизи № 2383 від 23.10.2014 р. останній отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19 січня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання (а.с. 33-34 копія вироку).

Вказані обставини встановлені вироком суду і відповідно до ч. 4 ст.61 ЦПК України не доказуються при розгляді цієї справи.

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_2 є винним у скоєні ДТП, внаслідок якої був травмований позивач.

Згідно дослідженого в матеріалах кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 висновку експерта № 2383 від 21 жовтня 2014 року, внаслідок ДТП ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, перелому правої лобної кістки та верхньої стінки орбіти, садна та синці голови, які за ознакою небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень (а.с. 80-82).

Суд вважає, що заявлені позивачем вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки згідно позову позивач поніс витрати на придбання медикаментів, лікарських засобів та матеріалів медичного призначення у розмірі 1301,51 грн., натомість згідно розписки від 13.10.2014 р., що міститься в матеріалах справи, ОСОБА_2 відшкодовано ОСОБА_3 в рахунок матеріальних збитків 5000 грн., що не заперечується також позивачем.

Суд вважає, що винними діями відповідача ОСОБА_2 позивачу заподіяно моральну шкоду.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За загальними правилом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела.

Відповідно до ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Позивач ОСОБА_3 отримав тяжкі тілесні ушкодження, зазнав значного та тривалого фізичного болю, моральних страждань, тривалий час проходив лікування (а.с. 14 копія виписки, а.с.9-11 копії листків непрацездатності). Змінився звичайний уклад його життя, йому доводиться докладати додаткових зусиль в організації життя.

Враховуючи обставини справи, тривалість моральних страждань, сума моральної шкоди для позивача ОСОБА_3 що підлягає стягненню з відповідача судом визначається в розмірі 15 000,00 грн.

Так як позивач був звільнений від сплати судового збору при поданні позову, а його вимоги частково задовольняються, то судовий збір стягується з відповідача в розмірі 243,60 грн. за вимоги немайнового характеру.

Керуючись ст.ст.23,1166,1167,1187 ЦК України, ст.ст.10,60,88,212 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії ЕА № 544491) на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 15000 (пятнадцять тисяч) гривень.

В іншій частині в позові відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_5