АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 667/1263/15-ц Головуючий в І інстанції Ігнатенко О.Й.
Номер провадження 22-ц/791/1468/15 Доповідач: Пузанова Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року липня місяця 14 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_1
Суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
При секретарі:ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою державного підприємства «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 16 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5 до державного підприємства «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до державного підприємства «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, зазначаючи, що вона працює на посаді першого заступника генерального директора державного підприємства «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації».

Наказом № 504 від 31.10.2014 року на підприємстві призначено проведення інвентаризації постійно діючою комісією центру, головою якої вона є, в строк з 03 листопада по 22 грудня 2014 року. Контроль за виконанням цього наказу покладено на в.о. головного бухгалтера ОСОБА_6

Наказом в.о. генерального директора ДП «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» № 42 від 20.01.2015 року їй, як голові постійно діючої комісії, оголошено догану за порушення п. 4.1.2 розділу 4 Посадової інструкції.

Вважаючи даний наказ незаконним, а дисциплінарне стягнення безпідставно накладеним, оскільки вона не була призначена відповідальною особою за проведення інвентаризації, порушень трудової дисципліни не допускала та належним чином виконувала визначені Посадовою інструкцією посадові обовязки, позивачка просила суд скасувати наказ № 42 від 20.01.2015 року «Про невиконання наказу».

Рішенням суду від 16 квітня 2015 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі державне підприємство «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заявлених ОСОБА_5 вимог відмовити, зазначаючи, що висновки суду не відповідають обставинам справи щодо вчинення позивачкою дисциплінарного проступку та суперечать положенням трудового законодавства, що регулює спірні правовідносини.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_5 її доводи не визнала, рішення суду просить залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що при застосуванні дисциплінарного стягнення у спірних правовідносинах відповідачем не дотримано вимог трудового законодавства та нормативних актів підприємства, та не визначено, в чому конкретно полягає допущене позивачкою порушення трудової дисципліни.

Проте, до такого висновку суд дійшов з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 працює першим заступником генерального директора державного підприємства «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» з 09 грудня 2013 року.

11 лютого 2014 року генеральний директор підприємства за погодженням із заступником Міністерства економічного розвитку і торгівлі України видав наказ № 86 «Про організацію бухгалтерського обліку та облікову політику на підприємстві», пунктом 2.3.4 якого для проведення інвентаризаційної роботи (планових і позапланових інвентаризацій активів і інших матеріальних цінностей) затверджено постійно діючу інвентаризаційну комісію у складі пяти працівників, головою якої призначена ОСОБА_5, як перший заступник генерального директора.

Цим же пунктом наказу визначено, що права, обовязки і задачі, покладені на членів постійно діючої інвентаризаційної комісії, визначені Інструкцією по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів, документів і розрахунків, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 11.08.1994 року № 69 (а.с. 21-24).

Наказом в.о. генерального директора підприємства від 31 жовтня 2014 року № 504 наказано провести повну інвентаризацію активів та зобовязань підприємства з перевіркою їх фактичної наявності та документального підтвердження станом на 01 листопада 2014 року з обовязковим складанням відповідних інвентаризаційних описів.

Інвентаризацію доручено провести постійно діючій комісії, склад якої затверджений наведеним вище наказом № 86 від 11.02.2014 року в строк з 03 листопада по 22 грудня 2014 року у відповідності з Інструкцією по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків (а.с. 6).

Отже, зазначеним наказом керівник державного підприємства «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» на постійно діючу інвентаризаційну комісію поклав обовязок робочої інвентаризаційної комісії, яка в порядку, визначеному Інструкцією по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженою наказом Міністерства фінансів України № 69 від 11.08.1994 року із послідуючими змінами, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, здійснює інвентаризацію майна, товарно-матеріальних цінностей, коштів, цінних паперів та інших грошових документів і незавершеного виробництва у місцях зберігання та виробництва та несуть відповідальність за своєчасність і додержання порядку проведення інвентаризацій відповідно до наказу керівника підприємства, за повноту і точність внесення до інвентаризаційних описів даних про фактичні залишки майна, матеріальних цінностей, грошових коштів і документів, цінних паперів та заборгованості в розрахунках (пункт 11.4 Інструкції).

В січні 2015 року в.о. начальника відділу головний бухгалтер ОСОБА_7 довела до відома керівника підприємства інформацію про те, що призначена наказом від 31.10.2014 року № 504 інвентаризація не проведена (а.с. 26).

На вимогу керівника підприємства 15 січня 2015 року ОСОБА_5 надала письмове пояснення щодо порушення термінів проведення інвентаризації, в якому вказала, що відповідальність за організацію та проведення інвентаризації несе керівник підприємства, який повинен створити необхідні умови для її проведення. Нею, як головою комісії, були створені всі умови для проведення інвентаризації, але зі зміною керівництва підприємства та керівника відділу, який виконує роботи з проведення даних робіт, до наказу не були внесені коригування щодо строків проведення інвентаризації.

В цьому ж поясненні ОСОБА_5 зазначила про те, що загальний процент виконання інвентаризації на даний час (15.01.2015 року) 90 %, і заплановано провести останній етап роботи 20.01.2015 року в Новокаховському відділі (а.с. 25).

Такі пояснення причин невиконання наказу керівника підприємства визнані адміністрацією необґрунтованими і наказом в.о. генерального директора від 20.01.2015 року № 42 ОСОБА_5 оголошено догану за порушення п. 4.1.2 розділу 4 Посадової інструкції першого заступника генерального директора, який передбачає відповідальність за невиконання або неякісне виконання доручень генерального директора (а.с. 4, 36-40).

Відповідно до вимог ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно зі ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

При цьому трудове законодавство передбачає, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у звязку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення (ст.ст. 1471, 148, 149 КЗпП України).

Наведені норми матеріального права відповідачем при застосуванні до ОСОБА_5 дисциплінарного стягнення дотримані. На порушення відповідачем встановлених законом правил та порядку застосування дисциплінарного стягнення позивачка не посилається і такі факти судом не встановлені.

В той же час суд на основі наведених вище, встановлених ним обставин справи прийшов до висновку про те, що відповідальною особою за виконання наказу генерального директора про проведення інвентаризації була визначена ОСОБА_6, яка перебувала на посаді заступника головного бухгалтера підприємства та входила до складу постійно діючої інвентаризаційної комісії.

Однак, із змісту наказу № 504 від 31.10.2014 року вбачається, що на ОСОБА_6, як на в.о. головного бухгалтера підприємства (а не члена комісії) покладено контроль за його (наказом) виконанням, який відповідно до положень діючої на підприємстві Інструкції про порядок ведення діловодства включає взяття документів на контроль, визначення форм і методів контролю, перевірку ходу своєчасного доведення документів до виконавців, контроль за станом виконання, зняття документів з контролю, направлення виконаного документа до справи, обмін, узагальнення та аналіз результатів виконання документів, інформування керівництва про хід та результати їх виконання.

Виконавцем наказу № 504 від 31.10.2014 року безпосередньо є інвентаризаційна комісія, яка в даному випадку виконувала функцію робочої інвентаризаційної комісії і яку очолювала позивачка, як її обовязковий член та представник адміністрації підприємства (п. 11.1 Інструкції).

Згідно наведеної вище Інструкції щодо порядку діловодства ДП «Херсонстандартметрологія» строк виконання документа може бути змінений лише за вказівкою посадової особи, яка його встановила, а у разі її відсутності посадової особи, яка її заміщає.

У разі потреби строк виконання документа може бути продовжено за обґрунтованим проханням виконавця, яке подається не пізніше ніж за три робочих дні до закінчення встановленого строку (п. 7.7 Порядку ведення діловодства, а.с. 106-119).

Отже, саме ОСОБА_5, яка очолювала інвентаризаційну комісію (виконавця наказу) і здійснювала організаційні заходи щодо проведення інвентаризації, повинна була звернутися до генерального директора підприємства із обґрунтованим проханням про продовження строку виконання наказу не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення встановленого строку, а саме: до 22 грудня 2014 року.

Таке обґрунтоване прохання позивач керівнику підприємства у встановлені строки не подавала, строк проведення інвентаризації продовженим в установленому порядку не був.

Більше того, наведені нею у письмовому поясненні 15 січня 2015 року підстави для продовження строку проведення інвентаризації не ґрунтуються на обставинах, що перешкоджали проведенню інвентаризації або зробили неможливим виконання наказу № 504 від 31.10.2014 року у визначені керівником підприємства строки, оскільки законом чи іншими нормативними актами не передбачено коригування строків виконання наказів керівника підприємства у випадку призначення нового керівника.

Не перешкоджав виконанню наказу про проведення інвентаризації і факт звільнення ОСОБА_6, який мав місце 26.12.2014 року (після закінчення строку виконання наказу) чи звільнення її від обовязків в.о. головного бухгалтера підприємства, оскільки членство в комісії ОСОБА_6 в звязку з цим не припинилося, а здійснення нею функцій контролю за виконанням наказу не впливало на необхідність та можливість здійснення інвентаризації у встановлені керівником підприємства строки.

Не звільняла позивачку від відповідальності за забезпечення, як головою комісії та представником адміністрації в ній, виконання наказу про проведення інвентаризації і та обставина, що вона в грудні 2014 року січні 2015 року перебувала у плановій відпустці.

Відповідно до наказу № 138-в від 04.12.2014 року ОСОБА_5 надана щорічна відпустка частинами: з 08.12.2014 року по 14.12.2014 року, з 22.12.2014 року по 28.12.2014 року, з 29.12.2014 року по 27.01.2015 року, в той час, як інвентаризація за наказом керівника повинна була бути проведена в строк з 03.11.2014 року по 22.12.2014 року (а.с. 32).

Звертаючись до керівника із заявою про надання відпустки, ОСОБА_8 не порушувала перед ним питання про те, що це вплине на строк виконання наказу про інвентаризацію і продовження строку виконання наказу з ним не погоджувала (а.с. 33).

Усі наведені вище обставини, на думку колегії суддів, свідчать про те, що висновок суду щодо відповідальної особи у спірних трудових правовідносинах та щодо недотримання відповідачем при накладенні стягнення на позивача вимог КЗпП України та інших нормативних актів підприємства є помилковим.

Необґрунтовано суд не прийняв до уваги також посилання представника відповідача на те, що права та обовязки ОСОБА_5 як голови постійно діючої інвентаризаційної комісії регламентовані п. 11.4 Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків і помилково зазначив в рішенні про те, що в редакції цієї Інструкції на день видання наказу № 86 від 11.02.2014 року п. 11.4 відсутній взагалі, так як за станом на час виникнення спірних правовідносин наведена вище Інструкція діяла з відповідними змінами, останні із яких вносилися наказом Міністерства фінансів № 1116 від 08.09.2011 року і містила пункт 11.4, який регламентував роботу робочої інвентаризаційної комісії, функції якої в даному випадку виконувала постійно діюча на підприємстві інвентаризаційна комісія.

Лише наказом Міністерства фінансів України № 1214 від 19.12.2014 року, який набрав чинності з 31.12.2014 року, Інструкцію доповнено новим пунктом 4, в результаті чого п. 11.4 вважався п. 12.4. Дійсно зазначена Інструкція втратила чинність з 01 січня 2015 року на підставі наказу Міністерства фінансів України від 02.09.2014 року № 879, але її положення щодо виконуваної позивачкою роботи в частині проведення інвентаризації діяли під час дії наказу керівника підприємства № 504 від 31.10.2014 року.

Необґрунтованим колегія суддів вважає також твердження суду про те, що відповідачем не доведено, що при застосуванні стягнення до позивачки було дотримано вимоги ч. 3 ст. 149 КЗпП України, оскільки при обранні виду стягнення правомочний орган підприємства обрав більш мякий вид (догана проти звільнення).

Встановивши факт невиконання розпорядження керівника підприємства, який вплинув на складання річної фінансової звітності, відповідач правомірно застосував до відповідальної за виконання цього розпорядження серед виконавців особи дисциплінарне стягнення.

Враховуючи, що позивачка не підтвердила належними та допустимими доказами факт наявності обєктивних, не залежних від неї причин непроведення інвентаризації у встановлені керівником строки та не довела своє звернення, як керівника комісії, до керівника підприємства щодо продовження строку проведення інвентаризації, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову за необґрунтованістю.

На підставі викладеного, ст.ст. 139, 140, 147, 1471, 148, 149 КЗпП України, керуючись ст.ст. 303,307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу державного підприємства «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» задовольнити.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 16 квітня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_5 до державного підприємства «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності відмовити за необґрунтованістю.

Рішення набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: