Справа № 684/604/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

13 серпня 2015 року

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Галиш І.Б.

при секретарі Білань Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Стара Синява цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Старосинявського району про визнання недійсним державного акта про право власності на земельну ділянку та про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Старосинявського району про визнання недійсним державного акта про право власності на земельну ділянку та про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

В обґрунтування вимог посилається на те, що 15 липня 2001 року померла його мати ОСОБА_3, яка була членом селянської спілки «ім. Матросова» у с.Заставці та при розпаюванні земель даної селянської спілки отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) ХМ №0405897, а 25.05.2003 року на підставі розпорядження Старосинявської райдержадміністрації №99/2003 від 19.05.2003 року на її імя видано державний акт на право приватної власності на землю серія ХМ № 039394 площею 2,26 га на території ОСОБА_2 сільської ради Старосинявського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадщину після смерті матері прийняв він шляхом вступу в управляння спадковим майном, так як доглядав за будинком та земельною ділянкою., однак при зверненні до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину йому відмовлено у звязку з тим, що, державний акт на право приватної власності на землю на імя ОСОБА_3 виданий після її смерті. Тому позивач просить визнати недійсним державний акт серія ХМ № 039394 та визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 2,94 в умовних кадастрових гектарах, яке належало померлій ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0405897.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, проте подав суду заяву, відповідно до якої просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує повністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Старосинявського району в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, відповідно до змісту якої позовні вимоги визнає повністю, просить справу слухати у його відсутності.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 липня 2001 року померла ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ № 160700 від 16.07.2001 року, виданим ОСОБА_2 сільською радою Старосинявського району Хмельницької області, актовий запис №19.

Позивач ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про народження серії І-БВ №248384, виданим повторно 08.08.2015 року відділом РАЦС Старосинявського районного управління юстиції.

Згідно заповіту від 03.09.1999 року, складеного ОСОБА_3 та посвіченого секретарем Заставецької сільської ради, ОСОБА_3 все своє майно заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_4

ОСОБА_4 помер 04.03.2003 року, про що свідчить свідоцтво про смерть 1-БВ №203730 від 26.03.2003 року.

Відповідно до витягу із спадкового реєстру №40196567 інформація про спадкові справи чи видані свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлої 15 липня 2001 року ОСОБА_3 відсутня.

Згідно довідки відділу Держземагенства у Старосинявському районі ОСОБА_3 включена до списку громадян, які мають право на отримання сертифікатів на земельну частку (пай) в Старосинявському районі і прикладеного до Державного акту на право колективної власності на землю по бувшій с/с «ім. Матросова» с. Заставці серії ХМ №018 від 01.11.1995 року та за нею рахується сертифікат на право земельну частку серії ХМ № 0405897, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за № 928 від 30.04.2003 року.

25.05.2003 року на підставі розпорядження Старосинявської райдержадміністрації №99/2003 від 19.05.2003 року ОСОБА_3 видано державний акт на право приватної власності на землю серія ХМ № 039394 площею 2,26 га на території ОСОБА_2 сільської ради Старосинявського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.

Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК УРСР (в редакції від 18.07.1963 року, що діяв на час відкриття спадщини), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР від 18.07.1963 р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Так, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла її син ОСОБА_1 шляхом вступу фактично в управління спадковим майном, так як доглядав за будинком та обробляв земельну ділянку, що підтверджується довідкою №261 від 23.04.2015 року виданою ОСОБА_2 сільською радою Старосинявського району.

21.04.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після смерті матері ОСОБА_3, оскільки державний акт про право приватної власності на землю виданий після смерті спадкодавця, що підтверджується листом державного нотаріуса ОСОБА_5 №368/0116 від 21.04.2015 року.

Відповідно до вимог ст.ст. 22, 23 ЗК України 1991 року, який діяв на час смерті ОСОБА_3 та відкриття спадщини, право власності на землю виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та одержання документа, що посвідчує це право. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Судом встановлено, що 25.05.2003 року на підставі розпорядження Старосинявської РДА №99/2003 від 19.05.2003 року на імя ОСОБА_3 видано державний акт на право приватної власності на землю серія ХМ № 039394 на земельну ділянку площею 2,26 га., тобто після її смерті 15.07.2001 року.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що на момент відкриття спадщини ОСОБА_3 не набула права власності на земельну ділянку площею 2,26 га на території Заставецтької сільської ради Старосинявського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки за життя не отримала державного акту на право власності на дану земельну ділянку.

Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08 серпня 1995 року у разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування.

Згідно ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Як розяснив Пленуму Верховного Суду України в п. 24 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Отже, право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту видачі в установленому порядку державного акта про право колективної власності на землю конкретному сільськогосподарському підприємству, членом якого є особа на час передачі у колективну власність землі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки померла ОСОБА_3 за життя була включена до списків осіб, які мають право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки «ім.Матросова» розміром 2,94 в умовних кадастрових гектарах, державний акт на право колективної власності на землю по бувшій с/с «ім. Матросова» с. Заставці серії ХМ №018 виданий 01.11.1995 року, тому набула право на земельну частку (пай), яке може бути успадкувано спадкоємцями після її смерті.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

За таких обставин, аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що державний акт на право приватної власності на землю серія ХМ № 039394 від 25.05.2003 року, який виданий після смерті ОСОБА_3, слід визнати недійсним, а також враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приймаючи до уваги, що відповідно до вимог діючого законодавства позивач має право на спадкування на майно, яке належало спадкодавцю право на земельну частку пай, в установленому законом порядку спадщину прийняв, іншого порядку визнати за ним право власності на право на земельну частку (пай) чинним законодавством не передбачено, суд приходить до висновку що права позивача підлягають до захисту шляхом визнання за ним права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 174, 197, 212, 215, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392 ЦК України, ст.ст. 548-549 ЦК УРСР, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задов ольнити.

Визнати недійсним державний акт серії ХМ № 039394 від 25.05.2003 року на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва прощею 2,26 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Старосинявського району, виданий на імя ОСОБА_3, яка померла 15.07.2001 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3 право на земельну частку (пай) в землях колишньої селянської спілки «ім. Матросова» с. Заставці Старосинявського району Хмельницької області, розміром 2,94 в умовних кадастрових гектарах, яке належало померлій ОСОБА_3 та було посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0405897, зареєстрованим в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за № 928 від 30.04.2003 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через Старосинявський районний суд Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча Галиш І.Б.