АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №658/1099/15-ц
Провадження №22-ц/791/1930/2015 Головуючий в І інстанції: Єйбог І.М.
Категорія: 20 Доповідач: Вербицька Л.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року липня місяця «08» дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Вербицької Л.І.

Суддів: Капітан І.А., Колісниченка А.Г.

при секретарі: Грицак А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 29 травня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі продажу житлового будинку недійсним, третя особа: приватний нотаріус Каховського районного нотаріального округу ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку недійсним.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що 08.06.2012 року приватним нотаріусом було посвідчено договір купівлі-продажу, згідно якого ОСОБА_3 передала, а ОСОБА_4 прийняв у власність домоволодіння розташоване за адресою: Херсонська область, Каховський район, с. Чорнянка, вул. Степова, 13. На час укладення договору продавець ОСОБА_3 мала похилий вік 81 рік. Крім того, вона не вміє читати та писати і не розуміла, що укладає договір купівлі-продажу її будинку, оскільки у неї іншого житла немає, а також немає родичів, які б могли її взяти на утримання. Позивачка була впевнена в тому, що ОСОБА_4 буде за нею доглядати і утримувати пожиттєво, а вона за це оформить на нього будинок.

Посилаючись на ст.ст.203,215,229,230 ЦК України позивачка просила визнати зазначений договір купівлі-продажу житлового будинку недійсним.

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 29 травня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 просять рішення суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд виходив з того, що позивачкою не доведено обставини щодо вчинення правочину внаслідок обману, оскільки не доведено наявність умислу відповідача, факту обману з боку відповідача і безпосереднього впливу обману на її волевиявлення. Крім того, судом не встановлено порушень закону при посвідченні договору купівлі-продажу житлового будинку.

Колегія суддів погоджується з зазначеними висновками суду, оскільки до них суд дійшов на підставі встановлених обставин і відповідно до норм матеріального права законно і обґрунтовано відмовив у визнанні угоди недійсною з заявлених позивачкою підстав, передбачених ст.ст.203,215,225,230 ЦК України.

Однак, посилаючись у рішенні на ст.229 ЦК України суд в порушення вимог, передбачених ст.215 ЦК України не зазначив у рішенні обставин та мотивів з яких відмовив у задоволенні позову з підстави визначної ст.229 ЦК України.

У позовній заяві зазначені обставини щодо відсутності намірів на укладання договору купівлі-продажу, оскільки у позивачки відсутнє інше житло та родичі, які б могли її утримувати. Позивачка вважала, що відповідач буде її утримувати та доглядати пожиттєво, а за це вона оформить на нього будинок. При цьому у позовній заяві є посилання на ст.229 ЦК України, як на підставу заявлених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що за договором купівлі-продажу, що є предметом спору, продавець ОСОБА_3 зобовязується сплатити заборгованість з комунальних послуг, звільнити будинок від речей, знятись з реєстрації особисто, передати будинок та господарські будівлі покупцеві до 09.06.2012 року /п.8 а.с.47/.

Сторони визнають ту обставину, що будь-які дії зазначені у п.8 договору продавцем здійснено не було, а тому у грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком, шляхом виселення та зняття її з реєстрації. Сторони також не заперечують той факт, що позивачка до цього часу проживає у спірному будинку і іншого нерухомого майна, яке б вона могла використовувати для проживання, у неї немає, а крім того, відсутні і близькі родичі, які б могли надати їй житлове приміщення для проживання.

Відповідно до ч.1 ст.229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обовязків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням.

За вищезазначених обставин, враховуючи похилий вік позивачки на час вчинення правочину, колегія суддів приходить до висновку, що позивачка укладаючи договір купівлі-продажу помилялася щодо природи правочину та прав та обовязків сторін, оскільки вважала, що будинок, який є єдиним її житлом, передається відповідачу за те, що останній буде за нею доглядати і утримувати її пожиттєво.

Оскільки суд безпідставно за відсутністю будь-якого обґрунтування відмовив у задоволенні позову у частині визнання договору купівлі-продажу недійсним за підстави визначеної ст.229 ЦК України, рішення суду відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає частковому скасуванню і ухвалення у цій частині нового рішення.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки її доводи щодо інших підстав позову не спростовують висновків суду І інстанції і не ґрунтуються на нормах матеріального закону, що регулюють спірні правовідносини.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,309 ЦПК України, ст.ст. 203,215,229,230 ЦК України колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 29 травня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю з підстав, передбачених ст.ст. 203,215,225,230 ЦК України залишити без змін.

Зазначене рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог з підстави передбаченої ст. 229 ЦК України скасувати, ухвалити у цій частині нове рішення.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати недійсним договір купівлі - продажу від 08 червня 2012 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 домоволодіння розташованого за адресою: Херсонська область, Каховський район, с. Чорнянка, Вул. Степова,б.13 посвідчений приватним нотаріусом Каховського районного нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 504.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді