АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 673/193/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1227/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Грох Л.М.,

суддів: Костенка А.М., Гринчука Р.С.

при секретарі Гриньовій А.М.,

з участю апелянта та представників сторін,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спонукання до вчинення цивільно-правової угоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 08 травня 2015 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційних скарг, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В лютому 2015 року ОСОБА_1, звертаючись до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2, про спонукання до вчинення цивільно-правової угоди посилався на те, що на початку серпня 2011 року він з відповідачкою домовився про продаж йому належного відповідачці житлового будинку з надвірними будівлями, по вул. Варшавській, 18 в с. Підлісне Деражнянського району. На виконання такої домовленості позивачем було сплачено відповідачці повну вартість будинку у розмірі 7500 грн., проте договір купівлі-продажу не був оформлений через відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій розташований будинок.

08 серпня 2011 року відповідачка видала на ім'я співмешканки позивача ОСОБА_3 довіреність строком дії 3 роки, якою уповноважила її продати зазначений житловий будинок, замовити та отримати правовстановлюючі документи на земельну ділянку, а також передала позивачу правовстановлюючі документи на будинок, дозволила йому разом зі співмешканкою та її двома дітьми вселитись у нього. Увесь цей час позивач з сімєю жив у будинку та користувався земельною ділянкою.

11 серпня 2012 року відділом Держкомзему у Деражнянському району було видано державні акти на право власності на земельні ділянки на ім'я відповідачки.

Через відсутність коштів позивач не оформив договір купівлі-продажу будинку, а 08 серпня 2014 року строк дії доручення, яке відповідач надала ОСОБА_3В, скінчився. У вересні та жовтні 2014 року позивач неодноразово звертався до відповідачки з пропозицією укласти та нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу будинку, проте вона відмовила. Відповідачка умисно перешкоджає в реалізації його законних прав, шляхом ухилення від укладення договору купівлі-продажу будинку, тому він просив зобовязати її укласти з ним та нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями.

Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 08 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм процесуального та матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов. Вважає хибним висновок суду про те, що між ним та відповідачкою не досягнуто згоди з усіх умов договору купівлі-продажу житлового будинку, зокрема щодо ціни нерухомого майна, а сплачені 7500 грн. були авансовим платежем в рахунок купівлі-продажу будинку. Цей висновок спростовується змістом написаної відповідачкою розписки, за якою вона отримала ці кошти від позивача за проданий будинок по вул. Варшавській, 18 в с. Підлісне. Суд не врахував факт надання його співмешканці довіреності на право продажу цього будинку та оформлення земельної ділянки та те, що ОСОБА_2 передала йому ключі від будинку та документи на нього. На його думку суд не взяв до уваги направлені ним на адресу ОСОБА_2 письмові пропозиції щодо укладення договору купівлі-продажу, на які вона не дала відповіді, тобто, ухилилася від укладення договору.

В засіданні апеляційного суду апелянт та його представник підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Представник відповідача просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, будучи належно повідомленою про розгляд справи.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ч. 1 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Встановлено, що в серпні 2011 року сторони домовилися про купівлю-продаж житлового будинку №18 по вул. Варшавській, що у с. Підлісне Деражнянського району Хмельницької області. Вказаний житловий будинок належить на праві власності ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 грудня 2004 року.

08 серпня 2011 року ОСОБА_1 сплатив ОСОБА_2 за проданий будинок 7500 грн., про що остання написала розписку.

Після оформлення 11 серпня 2012 року державних актів на земельні ділянки, зокрема для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які знаходяться по вул. Варшавській,18 с. Підлісне Деражнянського району, ОСОБА_2 відмовилася від укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу спірного будинку.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи і фактично встановлені рішенням Деражнянського районного суду від 23.01.2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, що набрало законної сили.

Цим же рішенням Деражнянського районного суду від 23 січня 2015 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку № 16 по вул. Варшавській с. Підлісне Деражнянського району Хмельницької області дійсним відмовлено.

Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 01 квітня 2015 року зобовязано ОСОБА_1 та ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_2 належним їй на праві приватної власності жилим будинком №18 по вул. Варшавські в с. Підлісне Деражнянського району, шляхом звільнення ними вказаного будинку.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з безпідставності заявлених вимог.

Так, згідно з вимогами ч.1 ст.16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

У разі порушення цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного засобу захисту, який залежить від виду порушення та від наявності чи відсутності між сторонами зобов'язальних правовідносин. Тобто, потерпіла особа не звертається з усіма передбаченими вимогами до суду, а обирає саме той засіб захисту, який відповідає характеру порушення його права чи інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов'язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Оскільки ст.16 ЦК України чи інший закон не визначають такого способу захисту права як встановлення правовідносин шляхом спонукання до укладення договору, судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 щодо спонукання відповідачки укласти з ним договір купівлі-продажу будинку.

Крім того, вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача укласти вищевказаний договір суперечать загальним засадам цивільного законодавства - свободі договору (ст.3 ЦК України) та приписам ст.ст. 6, 627 ч.1 ЦК України, відповідно до яких сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Ці положення цілком узгоджуються з нормами ч.ч.1-2 ст. 14 ЦК України за якими цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства; особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Наведене свідчить про невідповідність обраного позивачем способу захисту порушеного права характеру цього порушення.

Доводи апеляційної скарги про досягнення згоди між сторонами щодо усіх істотних умов договору та повну сплату позивачем ціни житлового будинку не спростовують висновків суду, оскільки такий договір не був укладений між сторонами, виходячи з вимог закону.

Так, за змістом ст. 657 ЦК договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно зі ст.182 ЦК України право власності на інші речові права на нерухомі речі підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦПК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 08 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Л.М.Грох

_________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_5 Провадження № 22-ц/792/1227/15

Доповідач: Грох Л.М. Категорія: 57