Справа № 372/2950/13 Головуючий у І інстанції Проць Т.В.
Провадження № 22-ц/780/4240/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 49 14.07.2015
УХВАЛА

Іменем України

14 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагєєва В.О.,

при секретарі: Нагорній Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 28 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дружину,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом у відповідності до норм ст. 84 СК України та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ?частини усіх видів його заробітку, починаючи з 22.06.2013 року по 22.06.2014 року.

Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що з 14 жовтня 2008 року вона перебувала з ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі, від якого 06.01.2009 року народилась дочка ОСОБА_4. Відповідач за рішенням суду сплачує аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку. Крім того з відповідача на її утримання, як непрацездатну дружину, з відповідача було стягнуто аліменти по досягнення дитиною трирічного віку тобто до 06 січня 2012 року.

Оскільки їх спільна дитина хворіє і потребує догляду, вона як мати, здійснюючи такий догляд, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку і не працює, просила позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 28 травня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на її утримання в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку, починаючи з 25.06.2013 р. по 22.06.2014 р. на період догляду за дитиною ОСОБА_5, 06.01.2009 р. н.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення Обухівського районного суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне зясування та неправильність встановлення судом обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишенню без змін рішення суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції при розгляді вказаної справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 2008 року по 18 червня 2012 року. В період шлюбу у них 06 січня 2009 року народилась дочка ОСОБА_4, на утримання якої відповідач сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття (т.І а.с.6,7,49).

Стягнення аліментів на утримання позивачки проводилось за рішенням суду за періоди: 23.09.2011 р. 06.01.2012 р. (т.І а.с.49), 28-03.2012 р. 28.09.2012 р. (т.І а.с.55), 28.12.2012 р. 21.06.2013 р. (т.І а.с.57), 26.08.2014 р. 06.01.2015 р. (т.ІІ а.с.162), до досягнення дитиною шестирічного віку.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 17.04.2012 р. ОСОБА_2 сплачує аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_7, 2006 р. н. в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісячно до його повноліття (т.ІІ а.с.42).

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1475 КЗ КОР «КОПНБ №2» у дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 мають місце розлади психологічного розвитку. Вказаним висновком підтверджено потребу домашнього догляду дитини до 6 літнього віку (т.ІІ а.с.72).

Згідно довідки №34 про потребу дитини у домашньому догляді від 21.06.2013 р. Педіатричної лікарської консультативної комісії Обухівської ЦРЛ ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 потребує домашнього догляду з 22.06.2013 року. Довідка дійсна до 22.06.2014 року (т.ІІ а.с.74).

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка в період, за який просить стягнути аліменти не працювала, у звязку з необхідністю особливого догляду за дитиною, а тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, так як останній є повністю платоспроможним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 84 СК України якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

З матеріалів справи вбачається, щопід час шлюбу між сторонами у них народилася донька, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження (т.І а.с.6).

Рішенням суду стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття (т.І а.с.49).

Згідно наказу РЦТЕТТМ № 144 про надання відпустки від 29.12.2011 р. ОСОБА_3 надано відпустку по догляду за дитиною до шести років періодом з 07.01.2012 р. по 06.01.2015 р. (т.ІІ а.с.8).

Згідно довідки виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області № 651від 25.06.2013 р., ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 перебуває на повному утриманні ОСОБА_3 (т.ІІ а.с.9).

Консультативним висновком № 701 ПЛКК Обухівської ЦРЛ від 04.12.2014 р. хвору ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 направлено в комунальний заклад Київської обласної ради «Київська обласна дитяча лікарня» на обласну ПЛКК для підтвердження встановлених діагнозів дитини (т.ІІ а.с.89).

Згідно висновку № 01-02-1106 комісії КЗ КОР «Київська обласна дитяча лікарня» від 08.12.2014 р. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 дійсно потребує домашнього догляду згідно виданої довідки № 34 від 21.06.2013 р. Обухівської ЛКК (т.ІІ а.с.74,90).

Дані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та не спростовуються доводами апелянта.

Щодо доводів стосовно неправомірності визначеності судом розміру аліментів та не можливості апелянтом їх сплати, колегія суддів приходить до наступного.

У відповідності до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення Обухівського районного суду від 25.11.2011 р. стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття (т.І а.с.49).

Згідно рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17.04.2012 р. ОСОБА_2 сплачує аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_7, 2006 р. н. в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісячно до його повноліття (т.І а.с.42).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на неможливість сплати аліментів у звязку з погіршенням стану його здоровя та знаходження на його утриманні батьків похилого віку, що потребують постійного лікування.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Однак, досліджуючи матеріали справи, суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача аліментів у зазначеному розмірі, оскільки належних доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги щодо понесених відповідачем додаткових витрат на постійне лікування погіршеного його стану здоровя та утримання своїх, похилого віку батьків, які не в змозі забезпечувати себе у порядку, встановленому законом не надав.

Згідно довідки № 11-24/66 від 26.05.2015 р. ОСОБА_2 займає посаду провідного спеціаліста з продажу та обслуговування Центру обслуговування абонентів з посадовим окладом 3500,00 грн (т.ІІ а.с.184).

Тож, за обставин отримання відповідачем регулярного доходу та його платоспроможності, колегія суддів приходить до висновку про правомірність стягнення з ОСОБА_2 на користь позивачки аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення їх дитини шестирічного віку.

На переконання колегії суддів такий розмір аліментів є доцільним та відповідатиме інтересам сторін, оскільки відповідач є працездатною особою без розумових та фізичних вад, він не позбавлений можливості на відміну від позивача працювати для збільшення своїх доходів, він спроможний виконувати свої батьківські обовязки, зокрема, надавати матеріальну допомогу дитині і при цьому повноцінно утримувати себе.

Розглядаючи вказану справу у відсутність сторін, які були повідомленні належним чином, колегія суддів вважає за необхідне відхилити заявлене відповідачем клопотання про призначення у справі психолого-психіатричної експертизи оскільки з матеріалів справи вбачається, що вказана експертиза раніше призначалася у даній справі, однак не була проведена з підстав відмови матері дитини, позивачки по справі, доставити дитину на експертизу, а ст. 146 ч.2 ЦПК України не передбачає примусового доставлення дитини не вимогу експертів.

Разом з тим, з наданих сторонами доказів вбачається обґрунтованість доводів позивачки щодо необхідності догляду дитини до шестирічного віку, а отже вказані докази позивачки не спростовані відповідачем.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо доведеності позовних вимог ОСОБА_3

Із врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги відповідача по справі та залишенню рішення суду без змін, як такого, що ухвалене на підставі всебічного, повного та обєктивного дослідження наявних у справі доказів, оціненні їх належності та допустимості.

Керуючись ст.ст. 84, 182 СК України, ст.ст. 60, 213, 303, 307, 308, 313 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про призначення у вказаній справі судової психолого-психіатричної експертизи відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 28 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А. Яворський

судді: Т.Ц.ОСОБА_9Фінагєєв