Справа № 163/1319/15-ц
Провадження № 2/163/195/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2015 року Любомльський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Павлуся О.С.,

при секретарі Семенюк К.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Любомль цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Головненської селищної ради Любомльського району Волинської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, законних представників ОСОБА_7, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

28 травня 2015 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Свій позов мотивує тим, що після смерті ОСОБА_8, який помер 25 жовтня 2014 року, відкрилась спадщина на 3/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по вулиці Чапаєва, 3 в селищі Головне Любомльського району Волинської області. Вказує, що дружини та дітей у останнього не було. Вона являється спадкоємцем другої черги за законом після смерті брата ОСОБА_8. Крім того, спадкоємцями другої черги за законом після смерті ОСОБА_8 є брат останнього - ОСОБА_5 та сестра ОСОБА_6. Проте останні подали нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини. Вона ж у встановленому законом порядку спадщину прийняла, звернувшись в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, проте оформити свої спадкові права належним чином не має можливості у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

На підставі викладеного, просить визнати за нею право власності на 3/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по вулиці Чапаєва, 3 в селищі Головне Любомльського району Волинської області у порядку спадкування за законом, що залишились після смерті ОСОБА_8.

Позивач в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечив, посилаючись на те, що він не має права розпоряджатися майном своєї 14-річної доньки.

Відповідач ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечила, просила суд відкласти вирішення даного спору до досягнення її донькою ОСОБА_7 повноліття .

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не зявилися, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, зазначивши, що проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 листопада 1990 року помер ОСОБА_9, який був зареєстрований і проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).

На час смерті ОСОБА_9 в вищезазначеному будинку проживали: дружина ОСОБА_10 та син ОСОБА_8.

Згідно довідки виконкому Головненської селищної ради від 01.03.1985 року господарство ОСОБА_10 відносилося до категорії господарства колгоспників.

Відповідно до ст.ст. 120,123,563 ЦК України 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995р. право власності на майно, яке належало колгоспному двору та збереглося після припинення існування колгоспного двору, мають ті члени колгоспного двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку у майні. Розмір частки двору визначається, виходячи з рівності часток членів.

На момент припинення колгоспного двору 15.04.1991 року, право на частку в майні ОСОБА_9 мали інші члени колгоспного двору: дружина ОСОБА_10 та син ОСОБА_8. Виходячи з рівності часток усіх членів двору, кожен з них був власником ? частини майна колгоспного двору.

26 лютого 2014 року померла ОСОБА_10, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №154179 (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_10 відкрилася спадщина на 1/2 частину спірного будинку.

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Ще за життя, ОСОБА_10 склала заповіт, за умовами якого заповіла все своє майно, де б воно не було й з чого б воно не складалося, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, в рівних частках.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

ОСОБА_8 у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України фактично прийняв спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_10, оскільки постійно проживав в будинку разом з спадкодавцем.

Так, після смерті ОСОБА_10, ОСОБА_8 належало вже 3/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по вулиці Чапаєва, 3 в селищі Головне Любомльського району Волинської області, 1/2 з яких належить йому як колишньому члену колгоспного двору, а 1/4 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_10.

Проте, ОСОБА_8 своїх спадкових справ оформити не встиг, так як помер 25 жовтня 2014 року (а.с.9).

Отже, після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина на 3/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по вулиці Чапаєва, 3 в селищі Головне Любомльського району Волинської області.

В судовому засіданні встановлено, що дружини та дітей у останнього не було.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

З матеріалів справи вбачається, що спадкоємцями за законом другої черги є брат ОСОБА_8 - ОСОБА_5, сестри ОСОБА_6 та ОСОБА_4. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали заяви про відмову від прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_8 (а.с.17-18).

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_4 є спадкоємцем другої черги за законом після смерті ОСОБА_8, відповідно як сестра спадкодавця. Даний факт стверджується свідоцтвом про народження серії І-УР №705557 ОСОБА_11 та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії IV-БК №291167 (а.с.6).

Фактично ОСОБА_4 прийняла спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_8 у відповідності до ст.1269 ЦК України, оскільки подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за законом у встановлені строки.

Однак, оформити свої спадкові права на житловий будинок не має можливості в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Стаття 328 ЦК України вказує на те, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом.

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати за ОСОБА_4, право власності на частку спадкового майна, а саме на 3/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по вулиці Чапаєва, 3 в селищі Головне Любомльського району Волинської області.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 120,123,563 ЦК України 1963 року, ст.ст. 1222, 1223, 1268, 1269 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4, право власності на частку спадкового майна, а саме на 3/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по вулиці Чапаєва, 3 в селищі Головне Любомльського району Волинської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Любомльського районного суду Павлусь О.С.