Справа № 466/1313/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі:головуючого судді Ковальчука О.І.

при секретарі Чепіль С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відділення №2 банку Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживача та повернення банківського вкладу,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 відділення №2 банку Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», яку в подальшому уточнив та в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача інфляційні нарахування в розмірі 9008,71 грн. та моральну шкоду в розмірі 5274,44 грн.

Заяву мотивує тим, що відповідно до Договору № 012-13503-090413 від 09.04.2013р. позивач, як споживач послуг банку, зберігає на рахунку № 9948 грошові кошти в гривнях, в сумі згідно довідки банку від 09.02.2015р. - 21097,76 грн. Відповідно до зазначеного рахунку споживачу-клієнту банку, було надано платіжні картки міжнародної платіжної системи Маster Саrd № 489611.

З метою повернення коштів, які належать позивачу як власні грошові кошти надані відповідачу для зберігання, з нарахуванням відсоткової ставки, позивач неодноразово звертався до відповідача з письмовою вимогою - видати грошові кошти з поточного рахунку № 9948, однак незважаючи на ніби - то позитивну відповідь уже тривалий час не може отримати своїх особистих грошових коштів в банку, як по банківській карті так і в касі банку, як і в банкоматі.

Вказує, що інфляційні нарахування нараховуються починаючи з місяця, в якому банк припинив безперешкодне розпоряджання належними позивачу грошовими коштами, тобто з жовтня 2014 року. А відтак згідно з розрахунком, сума інфляційних нарахувань становить 9008,71 грн.

Крім того позивач зазначає, що являється інвалідом, що підтверджується відповідними документами. У зв"язку із відмовою відповідача надати грошові кошти, які потрібні для лікування, ОСОБА_1, що призводить до неможливості вчасно провести лікування, а тому просить стягнути моральну шкоду в розмірі 25% від суми вкладу, тобто - 5274,44грн.

В судовому засіданні представник позивача та позивач уточнені позовні вимоги підтримали, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві та просили задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, підтримавши письмові заперечення на позовну заяву, долучені до матеріалів справи. Просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09 квітня 2013 року року між ОСОБА_1 та АТ «Дельта Банк» було укладено Договір №012-13503-090413 банківського рахунку з використанням платіжної картки з випуском платіжної карти та наданням картки з ПІН-кодом та відкрито поточний рахунок №9948 у гривні, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, які регулюються укладеним між сторонами договором банківського рахунку фізичної особи, відповідно до норм глави 72 ЦК України "Банківський рахунок", Законів України «Про банки і банківську діяльність», та нормативно-правових актів Національного банку України.

АТ «Дельта Банк» Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 березня 2015 N 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» розпочато процедуру виведення АТ «Детьта Бянк» з ринку та здійснення в НЬОМУ тимчасової адміністрації з 03.03.2015 року. Згідно даного Рішення № 51 від 02 березня 2015 року уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» призначено ОСОБА_3.

Згідно з п.п.2, 7, 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» недоступність вкладів - неможливість отримання вкладником під час виведення неплатоспроможного банку з ринку вкладу, включаючи відсотки за ним, протягом семи робочих днів з дня закінчення строку дії договору (або з дня запровадження тимчасової адміністрації, якщо договір закінчився до цієї дати) або з дня вимоги (за вкладами на вимогу, за поточними чи картковими рахунками), здійсненої протягом дії тимчасової адміністрації; тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Частиною 1, 5 статті 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд розпочинає виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 36 вищезазначеного Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, а саме, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

09.06.2015 року на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було розміщено оголошення про те, що з 11 червня 2015 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДЕЛЬТА БАНК» починає виплати коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився до 03 березня 2015 року включно та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). Згідно даного оголошення виплати коштів здійснюються через установи чотирьох банків. Банк, що здійснює виплату коштів, визначається залежно від місця реєстрації проживання за паспортом, вказаному вкладниками під час укладання договору банківського вкладу/рахунку з АТ «ДЕЛЬТА БАНК». Перелік банків наведено у таблиці, що міститься в оголошенні, яке міститься в матеріалах справи. Згідно даного оголошення виплати вкладникам по Львівській області здійснюються через АТ «УКРЕКСІМБАНК».

Станом на 22.06.2015 року позивач був включений до списку виплат, що здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб по поточному рахунку №9948 на суму 19736,54 грн., які позивач 22.06.2015 року отримав повністю кошти з поточного рахунку в першу чергу від Фонду гарантування вкладів до моменту прийняття рішення про ліквідацію банку, так як обмеження, встановлене пунктом 1 частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників (пункт 1 частини 6 вказаної статті), як наслідок жодної заборгованості АТ «Дельта Банк» перед позивачем не існує.

Позивач, маючи майнову вимогу до банку, на захист якої подано даний позов, є кредитором банку, отже щодо нього застосовуються правовідносини приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", в тому числі положення приписів ст. 36 вказаного Закону щодо наслідків запровадження тимчасової адміністрації у банках та призначення уповноваженої особи фонду, а тому позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають. Отже, з моменту введення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» відсутні будь які правові підстави для задоволення майнових вимог позивача в судовому порядку.

У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно п. 9 Постанови "Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №4 - розмір відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) та з врахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Щодо стягнення з відповідачів моральної шкоди в сумі 5274,44 грн., суд вважає, що у даній позовні вимозі слід відмовити за безпідставністю, оскільки суду не представлено жодних доказів на підтвердження такої.

Враховуючи вищенаведене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним та у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 11, 23, 1167 ЦК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відділення №2 банку Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживача та повернення банківського вкладу відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_4