АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 666/7968/14-ц Головуючий в І інстанції: Стамбула М.І.
Номер провадження 22ц 791/1389/2015 Доповідач: Бугрик В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року липня місяця «13» дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Бугрика В.В.,

Суддів: Лісової Г.Є., Семиженка Г.В.

за участі секретаря: Яковенка В.І.

прокурора: Бичкова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Херсона від 06 квітня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути на його користь з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 481,00 грн. та моральну в розмірі 10 000,00 грн. Позивач потім збільшив позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 481,00 грн., мінімальну вартість невідновлюваного телевізора в сумі 3000 грн. та моральну шкоду в розмірі 100 000 грн. В обґрунтування вимог позивач вказав, що є споживачем електричної енергії, що підтверджується договором про постачання електричної енергії № 0173/110 від 09.06.2009 р. і внаслідок неналежного виконання взятих на себе обов'язків ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" порушило його права, а саме не надало якісний товар, що підтверджується тим, що з 22.01.2014 р. по 27.01.2014 року у будинку, що йому належить було підвищено напругу до 380 вольт, в результаті чого згоріли усі електроприлади.

Не зважаючи на вжиті заходи щодо відшкодування вартості пошкодженої техніки, в добровільному порядку відповідач не відшкодовує вартість понесених збитків, тому звернувся до суду для примусового стягнення.

Рішенням суду у задоволені позову відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії, яка йому надається ПАТ "ЕК "Херсонобленерго", за фактичним місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до договору про користування електричної енергії № 0173/110 від 09.06.2009 р.

Відповідно до п. 1 Договору за цим договором Енергопостачальник бере на себе зобов'язання надійно постачати Споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 2,6 кВт електроустановок Споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а Споживач зобов'язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором.

23 січня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про неякісне постачання (заява відсутня в матеріалах справи, оскільки була втрачена відповідачем, що підтверджується службовою запискою від 15.12.2014) електричної енергії в помешкання, що знаходиться за адресою м. Херсон, вул. Перекопська, 103 та спричинення при цьому виходу з ладу побутових приладів. Листом від 21.02.2014 року відповідачем було відмовлено у задоволені заяви. На доказ про підтвердження факту пошкодження побутової техніки, позивачем надано акт технічного висновку від 14.02.2014 р. та акт від 25.01.2014 р. Згідно із зазначених документів, у позивача в належному йому будинку була напруга 380 В. Акт від 25.01.2014 є не допустимим доказом, у відповідності до вимог ст. 59 ЦПК.

Так, п. 52 Правил користування електричної енергії затверджених Постановою Кабміну № 1357 від 26.07.1999 р. (надалі Правил) встановлено, що у разі відмови енергопостачальника провести необхідні заміри параметрів якості електричної енергії, споживач має право сам організувати проведення таких замірів. Проводити заміри параметрів якості електроенергії може організація, яка має відповідні повноваження або дозволи. У цьому випадку енергопостачальник повинен відшкодувати витрати споживача. Отже, акт від 25.01.2014 р. було складено у порушення вимог п. 52 Правил, а саме не спеціалізованою організацією.

Відповідно до ст. 11, 28 Закону "Про метрологію та метрологічну діяльність" засоби вимірювальної техніки можуть застосовуватися, якщо вони відповідають вимогам щодо точності, встановленим для цих засобів, у певних умовах їх експлуатації. Згідно із ч. 2 ст. 11 Закону "Про метрологію та метрологічну діяльність" засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та у продаж і видавати напрокат лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію.

Згідно із актом від 25.01.2014 р. заміри напруги проводились вольтметром DT 832 WH № 5182003, в той же час відсутні будь-які докази, що підтверджують проведення його повірки, а отже й можливості експлуатації. Також необхідно зазначити, що в акті зазначено про факт перенапруги в будинках № 101, 103, а в будинку 105 наявності напруги 220 В, а отже є не відповідність фактів.

Акт технічного висновку від 14.02.2014 р. проведений приватним підприємством, а пунктом 11.2 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року N 53/5 встановлено, що до основних завдань електротехнічної експертизи належать: встановлення причин виникнення аварійних режимів в електричних мережах та електрообладнанні, вплив цих режимів на роботу електроприладів та електробезпеку людини, аналіз роботи електроустановок та їх відповідність нормативним вимогам. Отже, зазначені обставини є предметом дослідження уповноважених органів та відповідно електротехнічної експертизи.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції" потерпілий повинен довести:

1) наявність шкоди;

2) наявність дефекту в продукції;

3) наявність причинно-наслідкового зв'язку між дефектом в продукції та шкодою.

Отже, обов'язок доведення дефектів і наслідків продукції покладений на позивача. Позивачем відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не доведений факт наявності причинно - наслідкового зв'язку між подіями (та й самі події не доведено) з заявленими до стягнення збитками та наявність дефекту продукції. Процедура врегулювання спірних відносин, визначена пунктом 25 Договору, де передбачено, що у разі порушення Енергопостачальником умов договору Споживач викликає представника Енергопостачальника для складання та підписання акта-претензії Споживача, в якому зазначаються терміни, види, показники порушень тощо (бланк типового акта-претензії надає Енергопостачальник). Акт-претензія складається Споживачем та представником Енергопостачальника і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника Енергопостачальника у встановлений термін Споживач має право скласти акт-претензію у довільній формі. У разі відмови представника Енергопостачальника від підписання акт вважається дійсним, якщо його підписали не менше ніж три споживачі, або Споживач і виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоврядування.

Згідно із п. 26 Договору встановлено, що акт-претензія Споживача подається Енергопостачальнику, який у десятиденний термін усуває недоліки або надає Споживачеві обґрунтовану відмову щодо задоволення його претензій. Зазначених дій позивач не вживав, а отже й не доведено фактів встановлених ст. 6 Закону України "Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції". Згідно із поопорної схеми на зазначеній ділянці приєднано більш ніж 10 будинків, і жодна із осіб, крім позивача, не зверталась до відповідача із заявами, про порушення умов договору. Відповідачем надано до суду документи, що підтверджують факт наявності аварійних ситуацій в мережах позивача в 2012 році, а отже порушення ним умов експлуатації мереж.

Державною інспекцією з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної й теплової енергії у Херсонській області було проведено розгляд звернення побутового споживача ОСОБА_1, і за результатами його розгляду складено акт № 05/31-03-012 від 26.03.2013 р., яким встановлено факт не доведення вини відповідача, зазначені повноваження були здійсненні у відповідності до вимог ст. 9 Закону України "Про електроенергетику". Звернення позивача, було розглянуто ІКЦ у відповідності до Положення про Інформаційно-консультаційний центр по роботі із споживачами електричної енергії затверджених Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 12 березня 2009 року N 299, у відповідності до протоколу № 4 від 06.03.2014 р. не встановлено вину відповідача

З матеріалів справи вбачається, що 23.01.14 р. до ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" звертались споживачі щодо обриву проводу (в прогонах опор ПЛ- 0,4 кВ між будинками 106 і 108) та відсутності електропостачання. В цей період звернень від споживачів щодо перепадів напруги до відповідача не надходило. Що підтверджується оперативним журналом № 29 та довідкою ІКЦ. Поряд з тим, у відповідності до п. 19 Договору про користування електричною енергією та п. 47 ПКЕЕ енергопостачальник не несе відповідальності за тимчасове припинення постачання електричної енергії, відпуск електричної енергії, параметри якості якої не відповідають показникам, зазначеним у договорі, або за шкоду, заподіяну Споживачу, якщо доведе, що вони виникли не з його вини, а з вини Споживача або внаслідок дії обставин непереборної сили.

Законом України "Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції" (далі - Закон N 3390-VI), установлено порядок відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товарів, які є рухомим майном. Порядок відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товарів, які є нерухомим майном, а також шкоди, завданої внаслідок недоліків робіт і послуг, регулюється нормами ЦК (статті 1209 - 1211).

Отже, відповідно до цього Закону шкода - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект.

Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови Пленуму від 31 березня 1995 р. N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму від 25 травня 2001 р. N 5, від 27 лютого 2009 р. N 1) надав роз'яснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

За пп. 43, 44, 46 Правил енергопостачальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну споживачу або його майну, в розмірі й порядку, визначених законодавством. У разі порушення прав споживачів енергопостачальник несе відповідальність згідно із законодавством та договором. Згідно п. 19 укладеного між сторонами договору про користування електричною енергією енергопостачальник несе відповідальність, зокрема у разі відпуску Споживачу електричної енергії, параметри якості якої знаходяться поза межами показників, зазначених у договорі - сплачує 25 відсотків вартості такої енергії. Тобто, відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. ст. 22, 711, 714, 1209, 1210 ЦК України, Законом України "Про електроенергетику" та Правилами, які не передбачають відшкодування моральної шкоди у разі порушення зобов'язання з постачання електричної енергії. За таких обставин у ПАТ „ЕК "Херсонобленерго" відсутні правові підстави для сплати моральної шкоди.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, тому нема підстав для його скасування чи змінення.

Колегія суддів також не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та погоджується з висновками суду першої інстанції, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому апеляційну скаргу слід відхилити і залишити рішення суду без змін, як законне та обґрунтоване.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 06 квітня 2015 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього ж часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді