ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Бутенка В.О.

при секретарі: Литвиненко М.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Борівської селищної ради Фастівського району, треті особи: Орган опіки та піклування Фастівської державної районної адміністрації Київської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив ухвалити рішення, яким визнати недійсним та скасувати рішення Борівської селищної ради Фастівського р-ну, Київської області від 31.10.2006р. № 5-У-У про передачу безоплатно у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку розміром 562,50 кв.м по вул. Лугова, буд. № 43, смт. Борова, Фастівського району, Київської області. Позов мотивує тим, що ухваленням рішення органу місцевого самоврядування в 2006 році порушено пропорційність розмірів земельних ділянок , що в свою чергу порушує право на законних підставах оформити приватизацію з її боку в інтересах неповнолітньої дитини. Позивач зазначає, що незрозуміло на підставі яких право установчих і технічних документів та норм закону розраховувалась пропорційність розміру земельної ділянки при передачі безоплатно у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_2 за рішенням селищної ради від 31.10.2006 року р. № 5-V-V. Вважає, що з боку відповідача по цивільній справі було допущено арифметичну помилку.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з частиною першою статті 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини другої статті 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується:

а) цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою;

б) свідоцтвом про право на спадщину.

При набутті права власності на земельну ділянку на підставі документів, визначених частиною другою цієї статті, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку, в кожному такому випадку відчуження земельної ділянки (частина шоста статті 126 Земельного кодексу України).

Судом встановлено, що згідно договору дарування посвідченого 08 лютого 2005 року ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_2 1/3 частину будинку по вул. Луговій, 43 в с. Борова, при цьому власником іншої 2/3 частини спірного домоволодіння залишилася ОСОБА_3

Як вбачається технічного паспорту, за зазначеним домоволодінням була закріплена земельна ділянка загальною площею -1125 кв.м., згідно акту комісії з питань землекористування від 07.11.2006 року співвласники ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за їх взаємною згодою погодили межі користування спірною земельною ділянкою.

Відповідно до договору дарування від 01.03.2008 року ОСОБА_3 подарувала 2/3 частину спірного домоволодіння ОСОБА_4, яка в свою чергу 02.10.2008 року подарувала цю 2/3 частин будинку по вул. Луговій,43 в с.Борова Петришину ОСОБА_5.

Рішенням Борівської селищної ради від 31 жовтня 2006 року № 5- V V «Про передачу безоплатно у приватну власність земельної ділянки» відповідачу ОСОБА_2, передано в приватну власність земельну ділянку площею 562,5 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку. На підставі цього рішення та акту від 07.11.2006 року про погодження меж: с суміжними користувачами останній звернувся до землевпорядної організації для виготовлення технічної документації із землеустрою, після чого рішенням Борівської селищної ради Фастівського району Київської області від 25.12.2008 року була затверджена виготовлена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, розміром 0,0562 га.

На підставі зазначених документів 25.11.2009 року на імя ОСОБА_2М був виданий державний акт на право приватної власності на земельну ділянку. розміром 0,0562 га по вул. Лугова,43 в с.Борова Фастівського району Київської області з кадастровим номером земельної ділянки :01:003:0409.

Відповідно до частини третьої статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи те, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 22 січня 2015 року встановлено, що відповідач правомірно набув право власності на земельну ділянку, розміром 0,0562 га, згідно з вимогами Земельного кодексу України в редакції чинній на момент приватизації ним спірної земельної ділянки, суд дійшов висновку, що позов є необґрунтованим та відмовляє в його задоволенні.

Відповідно до статей 125, 126 Земельного кодексу України, керуючись статтями 11, 60, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Борівської селищної ради Фастівського району, треті особи: Орган опіки та піклування Фастівської державної районної адміністрації Київської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя