Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1975/15-ц
Провадження №: 2/332/771/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2015 р.

Заводський районний суд м.Запоріжжя в складі

судді: Марченко Н.В.

при секретарі: Фурдак В. И.

Розглянувши відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим.

УСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. В позові вона указала, що у травні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 і просила визнати договір, укладений між ними у формі розписок від 05.03.2008 року та 25.04.2008 року - договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, а також визнати дійсним цей договір та визнати за нею право власності на спірну квартиру.

У подальшому, в ході розгляду справи, ОСОБА_1 уточнила свої вимоги і просила стягнути з відповідача на відшкодування вартості ремонтно-оздоблювальних робіт в спірній квартирі 108 856,40 грн. та на підставі розписок 62 000 доларів США, що еквівалентно 991 070,00 грн. у подвійному розмірі як завдаток.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ від 19 червня 2012 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 подвійний розмір завдатку в сумі 991 070 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2012 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдатку змінено, зменшено його розмір з 991 070 грн. до 150 000 грн. В решті судове рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 07.02.2013 року рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2012 року та рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2012 року залишено без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Згідно ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, встановлені судовим, рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді, інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини».

Під час розгляду справ судами встановлено, а отже не підлягає доказуванню при розгляді цієї справи, що ОСОБА_2 отримано від ОСОБА_1 05.03.2008 року - 150000,00 грн. (сто п'ятдесят тисяч гриви та 25.04.2008 року - 32 000,00 доларів США (тридцять дві тисячі доларів США що було підтверджено відповідними розписками та іншими доказами.

При цьому правова природа 150 000,00 грн. визначена судами як аванс за продаж квартири АДРЕСА_2, а стосовно 32 000,00 доларів США зазначено, що вони не є, а ні завдатком,а ні авансом оскільки договору купівлі-продажу укладено не було.

Тобто, зазначена сума отримана безпідставно, позивачка просить стягнути цю суму в позові.

Згідно ч.2 ст. 1214 Цивільного кодексу України, «Уразі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу)».

Відповідно до ст. 536 Цивільного кодексу України, «За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства».

Згідно ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, передбачено, що «У разі не встановлення договором позики розміру процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України».

Оскільки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розмір процентів за користування грошима не встановлено, то розмір процентів нараховується на підставі ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України.

Загалом сума заборгованості складає 53 169,75 доларів США

В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 зобов'язань по продажу квартири за адресою АДРЕСА_3 шляхом укладення до 25.06.2008 відповідного договору купівлі-продажу квартири, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Сергієвною було укладено договір поруки відповідно до випадку не виконання ОСОБА_2 зобов'язань по продажу ОСОБА_1 квартири за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Суворова. шляхом укладення до 25.06.2008 року відповідного договору купівлі-продажу Поручитель несе солідарну відповідальність разом із ОСОБА_2 перед Кредитором за повернення 150000,00 грн. (сто п'ятдесят тисяч гривень 00 коп.) та 32 000,00 доларів США (тридцять дві тисячі доларів СІЛА 00 центів) отриманих ОСОБА_2 Ельтоном. Керім огли в рахунок оплати квартири за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Суворова б, 14, кв. 19 по розпискам від 05.03.2008 року та 25.04.2008 року відповідно».

Відповідно до ч. 1 ст. 554 Цивільного кодексу України, «У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором, поруки, не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя».

ОСОБА_1 просить стягнути з відповідачів солідарно суму боргу.

ОСОБА_3 не погодившись з позовом ОСОБА_1 пред*явила до ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 зустрічний позов в якому указала, що в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 по продажу квартири за адресою АДРЕСА_3 шляхом укладення до 25.06.2008 року відповідного договору купівлі-продажу квартири, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, 25.04.2008 року було укладено договір поруки відповідно до якого, у випадку не виконання ОСОБА_2 зобов'язань по продажу ОСОБА_1 квартири за адресою АДРЕСА_3 шляхом укладення до 25.06.2008 року відповідного договору купівлі-продажу квартири, Поручитель (ОСОБА_3) несе солідарну відповідальність разом із ОСОБА_2 перед Кредитором за повернення 150000,00 грн. (сто п'ятдесят тисяч гривень 00 коп.) та 32 000,00 доларів США (тридцять дві тисячі доларів США 00 центів) отриманих ОСОБА_2 в рахунок оплати квартири за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Суворова б. 14, кв. 19 по розпискам від 05.03.2008 року та 25.04.2008 року відповідно. Договір купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_3 укладено так і не було.

Однак, відповідно до умов договору поруки від 25.04.2008 року, мав бути укладеним до 25.06.2008 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Припинення поруки зі спливом строку, установленого в договорі поруки, означає, що кредитор позбавляється можливості звернутись із вимогою до поручителя про виконання його зобов'язання за договором поруки у зв'язку з припиненням такого зобов'язання поручителя.

За змістом речення першого та третього зазначеної статті кредитор повинен встигнути звернутись до поручителя з вимогою про виконання останнім свого обов'язку за договором поруки, у тому числі в примусовому порядку.

Строк основного зобов'язання, укладення договору купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_3, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, сплив 25.06.2008 року.

Оскільки строк договору поруки не встановлено, а ОСОБА_1 не пред'явила вимогу до ОСОБА_3 (поручителя) протягом шести місяців з 25.04.2008 року (з кінцевого дня для укладання договору купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_3) до 25.10.2008 року - порука (договір поруки від 25.04.2008 року укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1) з 26.10.2008 року є припинена.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 позов підтримала, просить його задовольнити з підстав указаних в позовній заяві. Зустрічний позов не визнала.

ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з*явився, про слухання справи повідомлений, заяви про причини неявки суду не надав.

Представник ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що договір поруки повинен бути визнаний припиненим, оскільки після спливу строку основаного забов*язання, до поручителя протягом 6 місяців не було пред*явлено ніяких вимог, щодо сплати боргу.

Вислухавши учасників процесу , дослідивши докази по справі суд вважає позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим таким що підлягає задоволенню з наступних підстав.

В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 по продажу квартири за адресою АДРЕСА_3 шляхом укладення до 25.06.2008 року відповідного договору купівлі-продажу квартири, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, 25.04.2008 року було укладено договір поруки відповідно до якого, у випадку не виконання ОСОБА_2 зобов'язань по продажу ОСОБА_1 квартири за адресою АДРЕСА_3 шляхом укладення до 25.06.2008 року відповідного договору купівлі-продажу квартири, Поручитель ( ОСОБА_3) несе солідарну відповідальність разом із ОСОБА_2 перед Кредитором за повернення 150000,00 грн. (сто п'ятдесят тисяч гривень 00 коп.) та 32 000,00 доларів США (тридцять дві тисячі доларів США 00 центів) отриманих ОСОБА_2 в рахунок оплати квартири за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Суворова б. 14, кв. 19 по розпискам від 05.03.2008 року та 25.04.2008 року відповідно. Договір купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_3 укладено так і не було.

Однак, відповідно до умов договору поруки від 25.04.2008 року, мав бути укладеним до 25.06.2008 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, установлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора на задоволення його вимог. Останнє означає, що строк поруки належить до преклюзивних строків, основна властивість яких, крім того, що їх сплив, на відміну від строків позовної давності, припиняє суб'єктивне право, полягає в тому, що вони не можуть бути призупинені, перервані чи відновлені. Такі строки також не можуть бути змінені за домовленістю сторін договору та їх настання припиняє права кредитора та обов'язок боржника за договором.

Правила частини четвертої статті 559 ЦК України встановлюють припинення поруки як за договором із визначеним строком дії поруки, так і за договорами, в яких строк дії поруки або строк основного зобов'язання встановлений не був.

Отже, непред'явлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже, і обов'язку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобов'язанням.

Строк основного зобов'язання, укладення договору купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_3, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, сплив 25.06.2008 року.

Оскільки строк договору поруки не встановлено, а ОСОБА_1 не пред'явила вимогу до ОСОБА_3 (поручителя) протягом шести місяців з 25.04.2008 року (з кінцевого дня для укладання договору купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_3) до 25.10.2008 року - порука (договір поруки від 25.04.2008 року укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1) з 26.10.2008 року є припиненою.

З огляду на заявлене клопотання ОСОБА_1 про поновлення строків позовної давності. суд вважає за необхідне поновити строк позовної давності подачі позову про стягнення заборгованості до суду вважаючи що строк пропущено з поважних причин, а саме у зв*язку з хворобою ОСОБА_1, яка хворіє на з 2012 року на тяжке онкологічне захворювання, що підтверджено довідкою медичних органів. (а.с.71)

У зв*язку з тим, що договір поруки є припиненим, суд вважає за необхідне частково задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з наступних підстав.. У травні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 і просила визнати договір, укладений між ними у формі розписок від 05.03.2008 року та 25.04.2008 року - договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, а також визнати дійсним цей договір та визнати за нею право власності на спірну квартиру.

У подальшому, в ході розгляду справи, ОСОБА_1 уточнила свої вимоги і просила стягнути з відповідача на відшкодування вартості ремонтно-оздоблювальних робіт в спірній квартирі 108 856,40 грн. та на підставі розписок 62 000 доларів США, що еквівалентно 991 070,00 грн. у подвійному розмірі як завдаток.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2012 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 подвійний розмір завдатку в сумі 991 070 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2012 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдатку змінено, зменшено його розмір з 991 070 грн. до 150 000 грн. В решті судове рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 07.02.2013 року рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2012 року та рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2012 року залишено без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Згідно ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, встановлені судовим, рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді, інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини».

Під час розгляду справ судами встановлено, а отже не підлягає доказуванню при розгляді цієї справи, що ОСОБА_2 отримано від ОСОБА_1 05.03.2008 року - 150000,00 грн. (сто п'ятдесят тисяч гриви та 25.04.2008 року - 32 000,00 доларів США (тридцять дві тисячі доларів США що було підтверджено відповідними розписками та іншими доказами.

При цьому правова природа 150 000,00 грн. визначена судами як аванс за продаж квартири АДРЕСА_2, а стосовно 32 000,00 доларів США зазначено, що вони не є, а ні завдатком, оскільки договору купівлі-продажу укладено не було.

Тобто, зазначена сума отримана безпідставно.

У відповідності до ст. 1212 Цивільного кодексу України, «ОСОБА_4, яка набула або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньо підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути це майно потерпілому ОСОБА_4 зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуто згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від безпідставного набуття або збереження майна було результатом, поведінки майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також: до вимог про: 1) повернення виконаного за правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особі яка. незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи».

Оскільки факт отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 32 000 доларів США та їх не повернуто підтверджується встановленими рішенням Красногвардійського районного Дніпропетровськ від 19 червня 2012 року та рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області, від 26 листопада 2012 року, є всі підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_2 безпідставно набутих коштів в сумі 32 000,00 (тридцять дві тисячі) доларів США.

Ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановила, що «Зобов*язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати, роботу, надати послуги , сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати боржника виконання його обов'язку».

Відповідно до ст. 524 «Валюта зобов'язання» Цивільного кодексу «Зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Стороні визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті».

Разом з тим, за ст. 533 Цивільного кодексу України: «Виконуватися зобов'язання повинно в гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційній ним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором, або законом, чи іншим нормативно-правовим актом».

Згідно ст. 1213 Цивільного кодексу України, «Набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість,яка визначається на момент розгляду судом, справи про повернення майна».

Тобто, з ОСОБА_2 має бути стягнуто на користь ОСОБА_5 саме в доларах США на день винесення рішення суду.

Згідно ч.2 ст. 1214 Цивільного кодексу України, «Уразі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу)».

Відповідно до ст. 536 Цивільного кодексу України, «За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства».

Згідно ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, передбачено, що «У разі не встановлення договором позики розміру процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України».

Оскільки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розмір процентів за користування грошима не встановлено, то розмір процентів нараховується на підставі ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України.

З 25.04.2008 року по 29.04.2008 року облікова ставка НБУ складала 10,25%. „Проценти за період з 25.04.2008 року по 29.04.2008 року склали: 32 000,00 доларів США * 10,25% (облікова ставка)*4 (кількість днів)/365 (кількість днів у році)= 35,95 доларів США.

З 30.04.2008 року по 14.06.2009 року облікова ставка НБУ складала 12,00%. Проценти за період з 30.04.2008 року по 14.06.2009 року склали: 32 000,00 доларів США * 12,00% (облікова ставка)*410 (кількість днів)/365 (кількість днів у році)= 4313,42 доларів США.

З 15.06.2009 року по 11.08.2009 року облікова ставка НБУ складала 11,00%. Проценти за період з 15.06.2009 року по 11.08.20.09 року склали: 32 000,00 доларів США *11,00% (облікова ставка)*57 (кількість днів)/365 (кількість днів у році)= 549,70 доларів СІЛА.

З 12.08.2009 року по 07.06.2010 року облікова ставка НБУ складала 10,25%. Проценти за період з 12.10.2009 року по 07.06.2010 року склали: 32 000,00 доларів США* 10,25% (облікова ставка)*238 (кількість днів)/365 (кількість днів у році)= 2138,74 доларів США.

З 08.06.2010 року по 07.07.2010 року облікова ставка НБУ складала 9,5%.

Проценти за період з 08.06.2010 року по 07.07.2010 року склали:

32 000,00 доларів США*9,5% (облікова ставка)*30 (кількість днів)/365 (кількість днів у році)= 249,86 доларів США.

З 08.07.2010 року по 09.08.2010 року облікова ставка НБУ складала 8,5%. Проценти за період з 08.07.2010 року по 09.08.2010 року склали: 32 000,00 доларів США*8,5% (облікова ставка)*33 (кількість днів)/365 (кількість днів у році)- 245,92 доларів США.

З 10.08.2010 року по 22.03.2012 року облікова ставка НБУ складала 7,75%. Проценти за період з 10.08.2010 року по 22.03.2012 року склали: 32 000,00 доларів США*7,75% (облікова ставка)*589 (кількість днів)/365 (кількість днів у році)= 4001,97 доларів США.

З 23.03.2012 року по 09.06.2013 року облікова ставка НБУ складала 7,5%. Проценти за період з 23.03.2012 року по 09.06.2013 року склали: 32 000,00 доларів США*7,5% (облікова ставка)*443 (кількість днів)/365 днів у році)= 2912,88 доларів США.

З 10.06.2013 року по 12.08.2013 року облікова ставка НБУ складала 7,0% Проценти за період з 10.06.2013 року по 12.08.2013 року склали: 32 000,00 доларів США *7,0% (облікова ставка)*64 (кількість днів)/365 днів у році)= 392,77 доларів США.

З 13.08.2013 року по 14.04.2014 року облікова ставка НБУ складала 6,5%. Проценти за період з 13.08.2013 року по 14.04.2014 року склали: 32 000,00 доларів США *6,5% (облікова ставка)*244 (кількість днів)/365 днів у році)= 1390,46 доларів США.

З 15.04.2014 року по 16.07.2014 року облікова ставка НБУ складала 9,5%. Проценти за період з 15.04.2014 року по 16.07.2014 року склали: 32 000,00 доларів США *9,5% (облікова ставка)*92 (кількість днів)/365 днів у році)= 766,25 доларів США.

З 17.07.2014 року по 12.11.2014 року облікова ставка НБУ складала 12,5%. Проценти за період з 17.07.2014 року по 12.11.2014 року склали: 32 000,00 доларів США *12,5% (облікова ставка)* 118 (кількість днів)/365 днів у році)= 1293,15 доларів США.

З 13.11.2014 року по 05.02.2015 року облікова ставка НБУ складала 14,0%. Проценти за період з 13.11.2014 року по 05.02.2015 року склали: 32 000,00 доларів США *14,0% (облікова ставка)*84 (кількість днів)/365 днів у році)= 1031,01 доларів США.

З 06.02.2015 року по 03.03.2015 року облікова ставка НБУ складала 19,5%. Проценти за період з 06.02.2015 року по 04.03.2015 року склали: 32 000.00 доларів США * 19,5% (облікова ставка)*25 (кількість днів)/365 днів у році)= 427,40 доларів США.

З 04.03.2015 року по 27.04.2015 року облікова ставка НБУ складала 30,0 % Проценти за період з 04.03.2015 року по 27.04.2015 року склали: 32 000,00 доларів США *30,0% (облікова ставка)*54 (кількість днів)/365 днів у році)= 1420,27 доларів США.

Станом на 27.04.2015 року заборгованість ОСОБА_6 складає 32 000 доларів США - сума безпідставно отриманих коштів; 21 169,75 доларів США - проценти.

Загалом сума заборгованості складає 53 169,75 доларів США , яку суд вважає за необхідне стягнути з відповідача.

Керуючись ст..ст. 208,209, 212-215 ЦПК України ,

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_7 строк позовної давності для подачі позову до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості 53 169,75 доларів США (п'ятдесят три тисячі сто шістдесят дев'ять долари США 75 цента), що на день винесення рішення за курсом Національного банку України відповідає 112699133,8 грн. з яких 32 000 доларів США безпідставно отриманих коштів та 21 169,75 доларів США процентів та судові витрати в сумі 3654 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим задовольнити.

Визнати договір поруки від 25.04.2008 року укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 припиненим.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Н.В.Марченко