УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,
суддів: Дербенцевої Т.П., Касьяна О.П.,Карпенко С.О., Писаної Т.О.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Служби безпеки України, Управління Служби безпеки України в Луганській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органу досудового розслідування, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду м. Києва від 18 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом та, змінивши і доповнивши його, просила стягнути з Державного бюджету України 312 367 грн майнової шкоди, 200 000 грн моральної шкоди, заподіяної проведенням обшуку в її квартирі, пошкодженням та вилученням її майна, зокрема грошей у розмірі: 262 210 євро, 4 900 доларів США, 19 885 грн.

На обґрунтування своїх вимог посилалася на ті обставини, що 20 грудня 2013 року в її квартирі слідчими управління Служби безпеки України в Луганській області проведено обшук, під час якого було зламано три сейфи, вилучено гроші, системний блок, шість комп'ютерних дисків, два ноутбуки, два мобільні телефони, чотири флеш-накопичувачі та 13 оптичних дисків.

Провадження у кримінальній справі було закрито за відсутністю складу злочину, а вилучені речі та гроші не були повернуті, матеріальна та моральна шкода, спричинена їй такими діями, не відшкодовано.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року позов задоволено частково і стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_6 5 504 661 грн матеріальної шкоди та 20 000 грн моральної шкоди. У задоволенні решти позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 18 березня 2015 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що при проведенні обшуку в квартирі позивачки було пошкоджено три сейфи, вилучено гроші та інші матеріальні цінності, чим позивачці заподіяна майнова і моральна шкода.

Враховуючи, що провадження у справі закрито, то майнова і моральна шкода має бути відшкодована державною на підставі ч. 2 ст. 1176 ЦК <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844964/ed_2015_02_12/pravo1/T030435.html?pravo=1> України та ст. ст. 1, 3, 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду».

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у позові, суд апеляційної інстанції виходив з того, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, оскільки при вирішенні цього спору потрібно застосувати ст. ст. 1166, 1167, ч. 6 ст. 1176 ЦК України, позивачка не надала доказів незаконних дій органів досудового слідства, а вилучені речі вже їй повернуті.

Однак з таким рішенням суду апеляційної інстанції погодитись не можна, оскільки воно ухвалено без повного і всебічного з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, та перевірки законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції, що не відповідає вимогам ст. ст. 213, 303 ЦПК України.

Судом встановлено, що 10 жовтня 2013 року слідчим відділом УСБУ в Луганській області в ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження за ст. 333 КК України за фактом надання послуг військового призначення представникам Міністерства оборонної промисловості Азербайджанської Республіки без відповідного дозволу.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Луганська від 03 грудня 2013 року слідчим органам надано дозвіл на проведення обшуку в будинку ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 який проведено 20 грудня 2013 року.

Під час проведення обшуку виявлено контракти, технічну та конструкторську документацію, печатки різних підприємств, у тому числі й закордонних, а також грошові кошти: 262 210 євро, 4 900 доларів США, 19 885 грн, які було вилучено та визнано речовими доказами.

24 квітні 2014 кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2160/ed_2015_03_02/pravo1/T124651.html?pravo=1> і ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Луганська від 28 квітня 2014 року вирішено питання щодо повернення речових доказів.

Правомірність дій органів досудового слідства під час проведення обшуку підтверджені судовими рішеннями Жовтневого районного суду м. Луганська від 03 січня, 04 лютого та 06 березня 2014 року та апеляційного суду Луганської області від 06 березня 2014 року .

Згідно з ч. 2 ст. 1176 ЦК <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844964/ed_2015_02_12/pravo1/T030435.html?pravo=1> України та п. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду» відповідно до цього закону підлягає відшкодування шкода, завдана внаслідок незаконного проведення обшуку.

Право на відшкодування виникає в разі закриття провадження у справі за відсутністю події кримінального злочину, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення, або не встановлення достатніх доказів для доведеності винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримання (п. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду»).

Ухвалюючи рішення, суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила відшкодувати їй майнову і моральну шкоду, заподіяну внаслідок проведення в її квартирі обшуку, вилучення і пошкодження при цьому майна, у кримінальній справі провадження, у якій закрито.

Разом з тим суд апеляційної інстанції не дав належної оцінки обставинам справи, не перевірив їх доказами та без наведення відповідних обґрунтувань зробив передчасний висновок про те, що на ці відносини не поширюється Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду», оскільки на них поширюються загальні норми права про відшкодування шкоди.

При цьому суд не перевірив доводів позивачки та висновку суду першої інстанції щодо обставин справи та норм матеріального права, що їх регулюють, за відсутності у справі судових рішень Жовтневого районного суду м. Луганська та апеляційного суду Луганської області послався на них, як на доказ відсутності неправомірних дій та вини відповідних органів у заподіянні шкоди, не перевірив підстав закриття провадження у кримінальній справі, обґрунтованості рішення суду щодо розміру майнової та моральної шкоди.

Враховуючи, що невиконання судом апеляційної інстанції норм процесуального права унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, рішення суду апеляційної інстанції потрібно скасувати, а справу направити на новий розгляд до цього суду, як передбачено ч. 2 і 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 18 березня 2015 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко

О.П. Касьян

Т.О. Писана