13 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого: Качана В.Я.
Суддів: Барановської Л.В., Музичко С.Г.
при секретарі: Мікітчак А.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -
У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 березня 2015 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить суд змінити рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 березня 2015 року, розглянувши справу по суті з урахуванням інтересів малолітніх дітей.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 26.03.2005 Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб, від якого сторони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Справа 756/1294/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7746/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Маринченко М.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Качан В.Я.
Як вбачається з матеріалів справи, сторони фактично не проживають однією сім'єю з 2009 року, спільного господарства не ведуть.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Враховуючи викладене та обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову шляхом розірвання шлюбу, оскільки за період з моменту звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу минуло близько шести місяців, при цьому примирення між сторонами не відбулося, сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейних відносин, тому збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та інтересам дітей.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до обставин справи, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: