У Х В А Л А

8 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,
Сеніна Ю.Л., Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Ірпінської міської ради Київської області про визнання права на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 19 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 21 січня 2015 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2015 року відмовлено ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 5 частини четвертої статті 328 ЦПК України.

У серпні 2015 року до Верховного Суду України звернувся

ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2015 року, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального та процесуального права, а саме статей 118, 125 ЗК України та статей 324, 328 ЦПК України.

У підтвердження неоднаковості застосування норм матеріального та процесуального права заявник надав ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 березня та 22 травня 2015 року та постанову колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктами 1,2 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є: неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодились суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив із недоведеності обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог.

У наданих для порівняння:

- ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 травня 2015 судом касаційної інстанції постановлено відкрити касаційне провадження в справі та витребувати справу із суду першої інстанції;

- ухвалі від 2 березня 2015 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ виходив із того, що суд апеляційної інстанції, встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, правильно застосував норми права і ухвалив правильне по суті рішення про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та державного акту на право приватної власності на земельну ділянку і зобов'язання вчинити дії.

Зміст доданих до заяви судових рішень судів касаційної інстанції та їх порівняння із судовим рішенням, яке заявник просить переглянути, не дає підстав для висновку про те, що суди касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Доводи, які наведені в заяві, щодо порушення норм процесуального права не свідчать про наявність підстав для перегляду судових рішень згідно вимог пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України.

Постанова Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року, ухвалена за результатами розгляду заяви про перегляд Верховним Судом України судових рішень суду касаційної інстанції з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, не є судовими рішеннями суду касаційної інстанції, тому не може бути прикладом неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального та процесуального права, передбачених пунктами 1,2 частини першої статті 355 ЦПК України.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до Ірпінської міської ради Київської області про визнання права на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Ю.Л. Сенін

В.М. Сімоненко