АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №666/5659/13-ц Головуючий в І інстанції Гордимов А.В.
Номер провадження №22-ц/791/706/2015 Доповідач: Лісова Г.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року липня місяця 07 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_1
Суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
При секретарі:ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, діючої в інтересах ОСОБА_6 на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 10 грудня 2014 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «ОСОБА_7 Аваль» до ОСОБА_6, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року ПАТ «ОСОБА_7 Аваль» звернулося до суду з вказаним позовом, зазначаючи про те, що 21.02.2008 року між ПАТ «ОСОБА_7 Аваль» та ОСОБА_6 укладено кредитний договір №014/11/1730, а 30.07.2010 року додаткову угоду №2 до кредитного договору, на підставі яких банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 37740,00 доларів США за умови сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 14% річних та кінцевим строком повернення коштів до 22.06.2025 року.

В забезпечення належного виконання позичальником взятих на себе зобовязань 21.02.2008 року між ПАТ «ОСОБА_7 Аваль» та ОСОБА_8 укладено договір поруки, та 21.02.2008 року між банком та ОСОБА_6 іпотечний договір.

Посилаючись на неналежне виконання позичальникомумов кредитного договору, внаслідок чого станом на 27.11.2014 року за ним рахується заборгованість в загальному розмірі 70492,48 доларів США, що еквівалентно 1055052,84 грн., з яких заборгованість по кредиту у розмірі 38659,24 доларів США, що еквівалентно 578608,40 грн., заборгованість по сплаті відсотків у розмірі 10355,09 доларів США, що еквівалентно 154983,44 грн., та пеня за порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків у розмірі 21478,5 доларів США, що еквівалентно 321461,00 грн., позивач в поданій заяві про зміну предмету позову просив суд достроково солідарно стягнути з боржника та поручителя вказану заборгованість.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 10 грудня 2014 року позов ПАТ «ОСОБА_7 Аваль» до ОСОБА_6, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договоромзадоволено частково, стягнено солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на користь ПАТ «ОСОБА_9 Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/11/1730, що виникла станом на 27.11.2014 року у розмірі 64861,08 доларів США, що еквівалентно 970768,33 грн., з яких заборгованість по кредиту у розмірі 38659,24 доларів США, що еквівалентно 578608,40 грн., заборгованість по сплаті відсотків у розмірі 10355,09 доларів США, що еквівалентно 154983,44 грн., та пеня за порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків у розмірі 15846,75 доларів США, що еквівалентно 237176,48 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на користь ПАТ «ОСОБА_9 Аваль» по 1720,50 гривень з кожного в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, діюча в інтересах ОСОБА_6, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ «ОСОБА_7 Аваль» доводи апеляційної скарги не визнало, вважаючи їх безпідставними, а ухвалене у справі рішення законним та обґрунтованим, у звязку з чим просило суд апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позичальником порушено умови кредитного договору щодо порядку та строків сплати заборгованості та передбачених договором відсотків, що є підставою для стягнення з позичальника та поручителя, як солідарних боржників, на користь банку заборгованості по кредиту, відсоткам, а також стягнення пені в межах річного строку позовної давності відповідно до положень ч.2 ст.258 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він ґрунтується на досліджених судом доказах та нормах матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Судом вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 21.02.2008 року між ПАТ «ОСОБА_7 Аваль» та ОСОБА_6 укладено кредитний договір №014/11/1730, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 37740,00 доларів США за умови сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 14% річних та кінцевим строком повернення коштів до 21.02.2018 року (а.с.9-13).

30.07.2010 року в додатковій угоді №2 до кредитного договору №014/11/1730 сторони з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника погодили збільшення строку погашення кредиту до 22.06.2025 року (а.с.17-20).

21.02.2008 року в забезпечення належного виконання позичальником взятих на себе зобовязань між ПАТ «ОСОБА_7 Аваль» та ОСОБА_8 укладено договір поруки №014/11/1730, відповідно до якого ОСОБА_8 виступила поручителем ОСОБА_6 за зобовязаннями, що випливають із кредитного договору у повному обсязі цих зобовязань (а.с.191-193).

Крім того, 21.02.2008 року в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ОСОБА_6 на підставі договору іпотеки передав в іпотеку банку 44/100 частини домоволодіння, розташованого по вул. Д.Бідного, 66 в м.Херсоні (а.с.24-26).

Внаслідок порушення позичальником своїх зобовязань щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати передбачених договором відсотків, у нього станом на 27.11.2014 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 70492,48 доларів США, що еквівалентно 1055052,84 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 38659,24 доларів США, що еквівалентно 578608,40 грн., заборгованості по сплаті відсотків у розмірі 10355,09 доларів США, що еквівалентно 154983,44 грн., та пені за порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків у розмірі 21478,5 доларів США, що еквівалентно 321461,00 грн.

Зважаючи на те, що позичальник порушив умови кредитного договору щодо порядку та строку повернення кредитних коштів та сплати передбачених договором відсотків, при цьому вимога позивача, направлена як позичальнику так і поручителю про сплату заборгованості залишена відповідачами без уваги (а.с.36-38), з огляду на те, що за позовними вимогами про стягнення пені ст.258 ЦК України встановлена позовна давність в один рік, суд дійшов вірного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитом, відсоткам, а також стягнення пені за період з 22.12.2013 року по 27.11.2014 року відповідно до положень ч.2 ст.258 ЦК України.

Посилання апелянта на прострочення сплати платежів в рахунок погашення заборгованості 27.03.2008 року та у звязку з цим необхідність стягнення заборгованості за кредитним договором в межах трьохрічного строку позовної давності за період з 01.12.2011 року по 01.12.2014 року до уваги колегії суддів не приймаються, оскільки станом на 27.11.2011 року прострочена заборгованість була відсутня, що свідчить про переривання перебігу позовної давності.

Крім того, не можуть бути прийняті до уваги колегії суддів посилання апелянта на неправомірність нарахуванням пені із суми простроченої заборгованості за кредитом та необхідність її нарахування із суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання, так як нарахування пені здійснювалось починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобовязання мало бути виконаним і по день виконання позичальником простроченого зобовязання, що відповідає вимогам п.16.3 кредитного договору та ч.3 ст.559 ЦК України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції з достатньою повнотою з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін та дослідив надані сторонами докази, яким дав правильну оцінку, ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, як необґрунтовані законом, доказами та такі, що висновків суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, діючої в інтересах ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 10 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді