Номер провадження: 22-ц/785/3286/15
Головуючий у першій інстанції: Петренко В. С.
Доповідач: Ісаєва Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого-судді: Ісаєвої Н.В.,

суддів: Журавльова О.Г, Комлевої О.С.,

при секретарі Сілукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 січня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, за участю третьої, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Третьої Одеської державної нотаріальної контори про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа Третя одеська державна нотаріальна контора, та з врахуванням уточненої позовної заяви від 07.04.2014року, просили суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину, посвідчене 20.11.2013 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори в якому зазначено, що ОСОБА_5 є власником спадкового майна ОСОБА_6, яке складається з 1/4 частини домоволодіння АДРЕСА_1, а саме: приміщень в літ. "А" житлове 2-1 площею 9,6 кв.м, житлове 2-2 площею 6,7 кв.м, в літ. "а2" житлове 2-3 площею 9,4 кв.м, в літ. "а3" веранда 2-4 площею 12,2 кв.м, та стягнути з ОСОБА_5 на їх користь понесені судові витрати.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі посилаються на те, що ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 28.08.2000 року є власником 1/4 частини домоволодіння АДРЕСА_1, яка складається з, приміщень в літ. "А" житлової кімнати 3-1 площею 17,5 кв.м, в літ. "а1" коридору, вбиральні літ. "Г". Позивач ОСОБА_4 на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 31.10.1983року і договору дарування від 29.01.1986 року, є власником 1/4 домоволодіння АДРЕСА_1, яка складається з в літ. "А" коридору 1-1 площею 5,64 кв.м, житлової 1-3 площею 7,63 кв.м, житлової 1-4 площею 13,68 кв.м, в літ. "а" 1-2 веранда площею 11,5 кв.м. Звернення до суду позивачі обґрунтовують тим, що 14 лютого 1994 року співвласника цього ж домоволодіння ОСОБА_7 в домоволодінні відбулася пожежа в результаті якої частина домоволодіння АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_7 була знищена, та їм була спричинена шкода. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_7 помер. В 2007 році позивачам стало відомо, що спадкоємицею ОСОБА_7 є його донька ОСОБА_5, яка є відповідачем по справі. 21.06.2013 року ОСОБА_5 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом та стала власником 1/4 частини домоволодіння АДРЕСА_1. Про вказане свідоцтво позивачам стало відомо тільки 21 грудня 2013 року, однак з ним вони не згодні, оскільки вважають, що відповідачка ОСОБА_5 отримала його незаконно, оскільки воно отримано на майно якого не існує, так як 1/4 частина домоволодіння АДРЕСА_1, була знищена внаслідок пожежі, яка сталася 14 лютого 1994 року.

В судовому засіданні 28.01.2015року позивачка ОСОБА_3 та представники позивачів позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали, просили їх задовольнити посилаючись на те, що оскаржуване свідоцтво порушує права позивачів.

В судовому засіданні 28.01.2015року представники відповідачки ОСОБА_5 позовні вимоги не визнали, просили у задоволенні позову відмовити, вказували, що її довірителька є донькою померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_7, є спадкоємицею першої черги, та має всі права на майно, яке належало померлому, тому свідоцтво про право на спадщину за законом від 21 червня 2013 року видане на ім'я ОСОБА_5 державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори є законним.

Представник третьої особи Третьої одеської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явилася, однак на адресу суду направила заяву в якій розгляд справи залишила на розсуд суду та просила розглядати справу за її відсутності.

Рішенням суду у задоволенні позову відмовлено.

На рішення суду позивачі принесли апеляційну скаргу, в якій просять рішення суду скасувати, постановити нове, яким задовольнити їх позов, посилаючись на те, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а також, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п.3 ст.10 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

У судовому засіданні встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_3 є власником 1/4 частини домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1, що в цілому складається з: двох кам'яних житлових будівель, житловою площею - 67,5 кв.м та надвірних споруд: "Й" - літня кухня, "Г"-вбиральня, "Е" - погріб, № 1-6 -огородження, І - мостіння, розташованих на земельній ділянці розміром 377 кв.м., що підтверджується договором дарування від 28 серпня 2000 року, посвідченого державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1-4398 від 28 серпня 2000 року. ( а.с.7).

На підставі рішення Київського районного народного суду м. Одеси від 31 жовтня 1983 року (цивільна справа № 2-2570) позивачу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 належала 1/4 частина будинку АДРЕСА_1, який складається з кімнат 13,7 та 7,6 кв.м., коридор та веранда. Рішення суду набрало чинності 10 листопада 1983 року.(а.с.8-9). 29 січня 1986 року ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_4 1/8 частину домоволодіння в АДРЕСА_1, та складається в цілому з двох кам'яних житлових будинків, загальною площею 77,2 кв.м, з надвірними будівлями: " Г" вбиральня, "В" сарай, "Ж" сарай, "З" вбиральня, № 1-2, 4-6 огородження, 1 мостіння, розташованих на земельній ділянці розміром 377 кв.м., що підтверджується договором дарування, посвідченого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 1-537 від 29 січня 1986 року, (а.с.10-11).

Відповідно до акту про пожежу від 14 лютого 1994 року за адресою: АДРЕСА_1, відбулася пожежа, вказаний акт складений інспектором СВПЧ-3 ГПО МВС. (а.с.12-13).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видано відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої райради народних депутатів м. Одеси ( актовий запис № 7059 від 22 липня 1995року).

На виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 13.01.2014року про витребування доказів до суду надійшла копія спадкової справи № 760/1996 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6. З матеріалів спадкової справи вбачається, що 6 серпня 1996 року ОСОБА_5 звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2012 року заяву ОСОБА_5 задоволено, встановлено факт, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою ОСОБА_6, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Рішення суду набрало чинності 19.11.2012року. (а.с.60).

Згідно відповіді( вих. №416438.6913) від 27.03.2013 року КП "ОМБТІ та РОН" відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи та записам в реєстраційних книгах та станом на 31.12.2012 року домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано: за ОСОБА_4 1/8 частина на підставі рішення Народного суду Київського району м. Одеси від 31.10.1983р., справа № 2-2750 1983р. (книга № 162, стр. 23,є р.№ 3039); 1/8 частина на підставі договору дарування, посвідченого Третьою одеською державною нотаріальною конторою 29.01.1986р., р. №1-537 ( книга № 162, стр.23, р.№ 3039); за ОСОБА_6 ( 1/4частина) на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, виданого Третьою Одеською державною нотаріальною конторою 19.07.1988р., р. № 4-4976 ( книга № 23 доп., стр. 171,р№3039); за ОСОБА_10 (1/4частина) на підставі договору дарування, посвідченого Першою Одеською державною нотаріальною конторою 13.05.1999р., р№ 3-1822 (книга № 23 доп., стр. 171,р.№3039); за ОСОБА_3 (Шчастина) на підставі договору дарування, посвідченого Другою Одеською державною нотаріальною конторою 28.08.2000р., р. № 1-4398 (книга № 23 доп, стр. 172р.№3039).(а.с.69).

20 листопада 2013року ОСОБА_5 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частки домоволодіння під АДРЕСА_1, яке складається в цілому з двох кам'яних житлових будинків під літ. "А,Б", загальною площею 143,0 кв.м, житловою площею 87,2 кв.м, та надвірних споруд під. літерами: "Г" вбиральня, "Е" погріб, "В" сарай, "Ж"сарай, "З" вбиральня, №1,2, 4-6 огорожі, І-мостіння, розташованих на земельній ділянці площею 377 кв.м, яка знаходиться у фактичному користуванні. Ця 1/4 належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 на праві приватної спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори 19.07.1988року і зареєстрованого в реєстрі за № 4-4976, зареєстрованого 03.10.1988року Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під № кн..23доп.-171-3039. Свідоцтво про право на спадщину за законом видано ОСОБА_5 державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №2-982 від 20 листопада 2013 року.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

З досліджених доказів по справі суд обгрунтовано прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не можуть бути задоволені, оскільки у зв'язку з видачею оспорюваного свідоцтва про право на спадщину права позивачів жодним чином не було порушено.

Позивачі просять визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, яке отримала відповідачка ОСОБА_5, як спадкоємець першої черги після смерті її батька. У судовому засіданні встановлено та підтверджується наявними у справі документами, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є спадкоємцями до майна померлого ОСОБА_6, а є співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1, яке належить на теперішній час і ОСОБА_5, але частки сторін по справі як співвласників домоволодіння в натурі не виділені.

Посилання позивачів, що під час пожежі 14 лютого 1994 року згоріла саме частина будинку, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6, не приймаються судом до уваги, оскільки в акті про пожежу вказаному вище чітко зазначено, що пожежа відбулася за адресою: АДРЕСА_1, у житловому будинку площею 150 кв.м, однак не вказано, як не доведено і жодними засобами доказування перед судом, що частина будинку, в якій саме відбулась пожежа, належить ОСОБА_6 Суд зробив правильний висновок, що позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за цим позовом не є належними позивачами, оскільки свідоцтво про право на спадщину за законом жодним чином не порушує їх прав як співвласників житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

У судовому засіданні апеляційного суду Одеської області позивачі підтвердили той факт, що позов був ними заявлений з ціллю, щоб у майбутньому ОСОБА_5 не ставила питання про витребування чи розподіл їх особистого майна зважаючи на те, що частки у домоволодінні не виділені, хоча між ними і склався певний порядок користування як житлом так і земельною ділянкою.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до апеляційного суду надано не було.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів розглянувши скаргу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують та задоволенню не підлягають, підстави для ухвалення нового рішення відсутні.

Судова колегія, розглянувши справу, прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак її може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий-суддя Н.В.Ісаєва

Судді: О.Г. Журавльов

О.С. Комлева