АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа №22-ц/796/9889/2015 Головуючий у 1-й інстанції -Арапіна Н.Є.
Доповідач - Заришняк Г.М
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого: Заришняк Г.М.

Суддів: Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі: Гарматюк О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду міста Києва цивільну справу за апеляційною скаргою ДзундзіОльги Володимирівни в інтересах Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 28 травня 2015 року по справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», боржник ОСОБА_2, про видачу виконавчого листа, -

В С Т А Н О В И Л А :

ПАТ «Ідея Банк» звернулося в суд із заявою про видачу виконавчого листа на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 27 лютого 2015 року у справі № ІБ -500/15 за позовом ПАТ «Ідея Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором у суму 31 053,13 грн. та стягнення судових витрат по сплаті третейського збору в сумі 95,00 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 28 травня 2015 року у видачі виконавчого листа відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Ідея Банк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу суду та постановити нову, якою заяву Банку про видачу виконавчого листа задовольнити.

В суді апеляційної інстанції представник Банку підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, наведених в ній.

Боржник ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленої ухвали суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалене третейським судом рішення постановлено у справі, яка не підвідомча третейському суду.

Однак з даним висновком суду погодитися не можна.

Як убачається з матеріалів справи, 27.02.2015 року Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Ідея Банк" заборгованості за кредитним договором № Р23.978.74138 від 25.12.2013 року в розмірі 31053,13 грн. та витрат, пов'язаних з вирішенням спору Третейським судом, у сумі 95,00 грн.

Відповідно п. 5.4 кредитного договору, укладеного між ПАТ "Ідея Банк" та ОСОБА_2, всі вимоги, які виникають при виконанні даного договору або у зв'язку з ним, або випливають з нього та становлять предмет спору, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків згідно з регламентом третейського суду.

На підставі п. 14 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відповідно до п.3 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» за наявності у кредитному договорі третейського застереження (окремої третейської угоди) при вирішенні спору суд має враховувати положення пункту 14 частини першої статті 6 Закону України від 11 травня 2004 року № 1701-IV «Про третейські суди» про те, що справи щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), не підлягають розгляду третейськими судами. Тому за наявності вказаного третейського застереження (окремої третейської угоди) залишення позовної заяви споживача без розгляду на підставі пункту 6 частини першої статті 207 ЦПК є неприпустимим. Такі заяви підлягають вирішенню і за наявності з цього приводу рішення третейського суду, прийнятого за межами його компетенції. При цьому відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів» банк не є споживачем.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ "Ідея Банк" звернувся до третейського суду з позовом про стягнення боргу за кредитним договором, що виник внаслідок неналежного виконання боржником умов договору, а не за захистом прав споживача, оскільки банк в даному випадку не є споживачем банківських послуг.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що рішення третейського суду прийнято у справі, що не підвідомча третейському суду.

Оскільки судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, ухвала суду підлягає скасуванню, а питання щодо видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду - передачі до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 307, 311, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Дзундзі Ольги Володимирівни в інтересах Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 28 травня 2015 року скасувати, а питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: