Справа № 314/4884/15-ц Провадження № 2/314/1554/2015
29.12.2015 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді - Надворної О.С.,
при секретарі Якубовській Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вільнянськ справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання за собою права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла 30 березня 2015 року.
В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 в своїй заяві зазначила, що вона доглядала ОСОБА_4 до її смерті, і остання склала заповіт, згідно якого заповідала позивачу свій житловий будинок № 21 по вул. Перемоги в с. Нововасилівському Вільнянського району Запорізької області. Після смерті ОСОБА_4 позивач у встановленому законом порядку звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини померлої, проте у видачі Свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено з огляду на те, що відсутні правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок, який входить до складу спадщини. Як зазначено в позові, спадкоємцями померлої є також її діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яких залучено до участі в справі в якості відповідачів. Остання обізнана про існування заповіту, оскільки сама просила позивача доглядати за її хворою матірю, а син померлої - ОСОБА_2 ніякої участі в догляді та похованні своєї матері не приймав. Отже позивач прохає суд в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_4 визнати за собою право власності на житловий будинок № 21 по вул. Перемоги в с.Нововасилівському Вільнянського району Запорізької області, з господарськими будівлями та спорудами.
В судове засідання позивач не зявилась, разом зі своїм представником - адвокатом ОСОБА_5 надали суду заяву, в якій зазначили, що прохають розглянути справу у їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі та прохають суд їх задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи.
Від відповідача ОСОБА_3 на адресу суду надійшла заява, в якій остання повідомила, що проти задоволення позову ОСОБА_1 не заперечує, та прохає розглядати справу без її участі.
Відповідач ОСОБА_2, який був присутній в судовому засіданні 11.12.2015 р., зазначав, що позов визнає лише частково; вважає, що також має право на частку в спірному будинку, оскільки є сином померлої. Проте в наступні судові засідання відповідач неодноразово не зявлявся, про дату та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, при цьому заяви щодо можливості розгляду справи за своєю відсутності суду не надавав.
В звязку з вищенаведеним, враховуючи згоду позивача, суд, керуючись ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
Отже, дослідивши наявні у справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків:
Факт смерті ОСОБА_4 30.03.2015 року підтверджено Свідоцтвом про смерть І-ЖД № 419913, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Розділянському району Розділянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області 20.05.2015р. (повторним) (а.с.4)
З витребуваної судом з Вільнянської державної нотаріальної контори копії спадкової справи № 137/2015, заведеної після смерті ОСОБА_4, вбачається, що спочатку 22.12.2000 р. остання склала заповіт, згідно якого заповідала все своє майно ОСОБА_3. Пізніше, 28.07.2014 року ОСОБА_4 склала новий заповіт, яким заповідала своїй донці ОСОБА_6 вже лише частину свого майна, а саме: 2 земельні ділянки, майновий пай, грошові заощадження, а позивачу ОСОБА_1 заповідала свій житловий будинок, розташований за адресою: с. Новомихайлівське Вільнянського району Запорізької області, вул. Перемоги, 21. Вказаний заповіт посвідчено секретарем Михайло-Лукашівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області ОСОБА_7, та зареєстровано в реєстрі за № 253.
Матеріали спадкової справи містять заяву ОСОБА_1 про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_4, яка була подана нею 30.03.2015 року у встановленому законом порядку. З відповідними заявами про прийняття спадщини своєї матері до нотаріуса звернулись і відповідачі: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Також матеріали спадкової справи містять Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, які були видані відповідачу ОСОБА_3 на частину майна згідно з умовами заповіту ОСОБА_4
Проте 07.10.2015 року державним нотаріусом Вільнянської державної нотаріальної контори Запорізької області ОСОБА_8 було винесено постанову про відмову позивачу ОСОБА_1 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_4 на спадкове майно у вигляді житлового будинку № 21 по вул. Перемоги в с. Новомихайлівське Вільнянського району Запорізької області з огляду на те, що відсутні дані щодо реєстрації за спадкодавцем права власності на вказаний житловий будинок.
Відповідно до змісту ст.1216 ЦК України, у звязку із смертю спадкодавця спадщина відкривається на те майно, яке належало покійному на день його смерті на праві приватної власності.
До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
При вирішенні спору належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття спадкодавцем ОСОБА_4 права власності на вищезазначений житловий будинок.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.
Згідно змісту долученого до матеріалів справи договору купівлі-продажу будинку в сільській місцевості від 12.10.1964 року, ОСОБА_9 купила у ОСОБА_10 житловий будинок, що знаходиться « в с. Новомихайлівське М.Лукашівської с/ради, Червоноармійського району». Договір нотаріально посвідчений виконкомом Михайло-Лукашівської сільської Ради депутатів Червоноармійського району Запорізької області 12.10.1964 р., та зареєстрований в Книзі для записів нотаріальних дій під № 67. При цьому на вказаному договорі купівлі-продажу наявний штамп щодо реєстрації Бюро технічної інвентаризації 16.02.1999 р. в реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 18 права власності ОСОБА_4 на житловий будинок № 21 по вул. Перемоги в с. Новомихайлівське.
Відповідно до ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року ( чинного на момент укладення вищезазначеного договору) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.
Проаналізувавши наявні письмові докази у справі, суд вважає, що укладений спадкоємцем ОСОБА_4 договір купівлі-продажу житлового будинку № 21 по вул. Перемоги в с. Новомихайлівське - відповідає формі, встановленій законом на час укладення цього договору. Таким чином суд вважає доведеним факт належності ОСОБА_4 вищезазначеного будинку на момент її смерті. Відповідно, за висновком суду, спірний будинок дійсно входить до складу спадкового майна померлої.
Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини.
Позивач ОСОБА_1 зазначена в заповіті ОСОБА_4 як єдиний спадкоємець, якому померла заповідала належний їй житловий будинок № 21 по вул. Перемоги в с. Новомихайлівське. При цьому позивач в строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, подала нотаріусу заяву щодо прийняв спадщини ОСОБА_4
В ході судового розгляду не було встановлено інших осіб, які б у відповідності з положеннями ст.1241 ЦК України мали б право претендувати на обовязкову частку у спадщині ОСОБА_4
Отже, суд вважає, що позов ґрунтується на законних підставах.
Також в судовому засіданні доведений факт відсутності умов для одержання позивачем в нотаріальній конторі відповідного Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після ОСОБА_4, яка складається з житлового будинку № 21 по вул. Перемоги в с. Новомихайлівське Вільнянського району Запорізької області.
Оскільки позивач не має можливості оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі, то згідно ст.1 Протоколу № 11 Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» право мирно володіти своїм майном підлягає судовому захисту.
З огляду на викладене, суд приходить о висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст., ст. 10,15, 60, 212-215, 224-226, 232, 294 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_4, померлої 30.03.2015 року, правовласності на:
- житловий будинок № 21 по вул. Перемоги в с. Новомихайлівське Вільнянського району Запорізької області разом з господарськими будівлями та спорудами.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача; заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Вільнянського районного суду Запорізької області протягом днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення; у разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.С. Надворна

29.12.2015