У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Рівненської області від 15 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Національного університету водного господарства та природокористування про стягнення належних виплат та середнього заробітку за час затримки розрахунку,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 квітня 2015 року позов задоволено повністю.

Стягнуто з Національного університету водного господарства та природокористування на користь ОСОБА_2 21 060 грн 50 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку та 9 508 грн невиплаченої одноразової допомоги.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 15 червня 2015 року апеляційну скаргу Національного університету водного господарства та природокористування задоволено, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 квітня 2015 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми трудового права, які їх регулюють, виходив з того, що трудовий контракт був припинений у зв'язку із закінченням строку його дії, а тому дійшов обґрунтованого висновку про відсутність поважних причин для виплати одноразової допомоги (відповідно до п. 4.11 контракту), вирішивши спір в межах заявлених вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Рівненської області від 15 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Національного університету водного господарства та природокористування про стягнення належних виплат та середнього заробітку за час затримки розрахунку, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М. Мазур