У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2015 р. м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Гощанського районного суду від 17 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 27 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Воскодавської сільської ради Гощанського району, ОСОБА_4 про скасування рішення сільської ради, визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Воскодавської сільської ради Гощанського району, ОСОБА_4 про скасування рішення сільської ради, визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між сторонами виник спір щодо існуючої межі земельної ділянки, якою вона користується більше 20 років, з моменту побудови житлового будинку. Зазначала, що весь час межа земельної ділянки між її господарством та господарством ОСОБА_4 проходила і проходить по старій огорожі, яка доходить до краю стіни сараю відповідачки та задній стіні сараю, побудованого відповідачкою на своїй земельній ділянці. 20 жовтня 2010 року комісією сільської ради було складено відповідний акт про уточнення межі земельної ділянки, з якою сторони не погодилися, та їм було рекомендовано з цього приводу звернутися до суду. Однак до реального вирішення проблеми не доходило, поки, у 2012 році син відповідачки самовільно частково не розібрав огорожу і, відступивши від старої межі земельної ділянки на її територію приблизно 0,3 м, почав будувати нову огорожу. Зазначене захоплення земельної ділянки має місце по всій довжині, що межує з відповідачем - приблизно біля 70 м. Сільська рада ніякого рішення про вилучення земельної ділянки у позивачки та передачу її відповідачці не приймала.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічним позовом про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, обґрунтовуючи свою вимогу тим, що ОСОБА_2 чинить їй перешкоди у її користуванні, так як вважає, що ОСОБА_4 встановила огорожу на її земельній ділянці при відсутності у неї правовстановлюючих документів, що засвідчують право власності або користування земельною ділянкою.

Гощанського районного суду Рівненської області від 17 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області від 27 квітня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено.

У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального та матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити, у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Вивчивши касаційну скаргу вважаю, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального та матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем не доведено, що державні акти на право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, були видані ОСОБА_4 із порушенням вимог земельного законодавства.

Задовольняючи зустрічні позовні вимоги суди попередніх інстанцій виходили з положень ч. ч. 1, 2 ст. 152 ЗК України, оскільки встановлено, що ОСОБА_2 встановила металеву огорожу прямо до країв будівлі хліва ОСОБА_4, чим чинить останній перешкоди в користуванні частиною земельної ділянки, яка належить їй на підставі державного акта.

Оскаржувані судові рішення відповідають вимогам процесуальної норми права та вірно застосована норма матеріального права.

Доводи касаційної скарги висновки судів попередніх інстанцій не спростовують.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ч.4 п.5 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Гощанського районного суду від 17 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 27 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Воскодавської сільської ради Гощанського району, ОСОБА_4 про скасування рішення сільської ради, визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я О.В. Попович