Ухвала

іменем україни

02 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока», третя особа - Первинна профспілкова організація Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока», про скасування дисциплінарного стягнення, за касаційною скаргою Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним вище позовом, у якому просила визнати наказ Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» від 13 листопада 2014 року № 132 про винесення їй догани незаконним та скасувати його.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 2004 року вона працює лікарем-офтальмологом відділення № 6 «Реконструктивної хірургії» Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока». Наказом відповідача від 13 листопада 2014 року «Про винесення догани» її було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання посадових обов'язків, порушення порядку ведення медичної та статистичної документації та порядку ведення лікування хворих, неякісне надання медичної допомоги.

Вважає оспорюваний наказ незаконним, безпідставним і таким, що винесений з надуманих міркувань і особистих мотивів головного лікаря та адміністрації лікарні, оскільки вона не вчиняла жодних дисциплінарних проступків, не порушувала трудової дисципліни, належним чином і в повному об'ємі виконувала всі посадові обов'язки.

Крім того, посилалась на те, що відповідачем не були дотримані строки та порядок застосування дисциплінарного стягнення, визначені ст. ст. 147, 148, 149 КЗпП України, у зв'язку з чим просила скасувати наказ від 13 листопада 2014 року.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» від 13 листопада 2014 року № 132 «Про винесення догани» ОСОБА_3 Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі Київська міська клінічна офтальмологічна лікарня «Центр мікрохірургії ока», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, справу направити на новий розгляд.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення зазначеним вимогам закону не відповідають.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 працює лікарем-офтальмологом відділення № 6 «Реконструктивної хірургії» Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» з 2004 року.

Згідно з наказом Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» від 13 листопада 2014 року № 132 «Про винесення догани» ОСОБА_3 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання посадових обов'язків, порушення порядку ведення медичної та статистичної документації, порядку ведення лікування хворих, неякісне надання медичної допомоги. З наказом ОСОБА_3 ознайомлена 18 листопада 2014 року.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що відповідачем порушено вимоги ст. ст. 39, 41 України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», оскільки Київська міська клінічна офтальмологічна лікарня «Центр мікрохірургії ока» не зверталася та не отримувала згоди профспілкової організації на притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності.

Проте погодитися з такими висновками судів не можна.

Згідно зі ст. 147 КЗпП України підставою для притягнення до дисциплінарного стягнення є порушення працівником трудової дисципліни і для притягнення до такої відповідальності достатньо, щоб був зафіксований сам факт правопорушення.

Втім суд першої інстанції, скасовуючи наказ відповідача про винесення догани позивачці лише з тих підстав, що був порушений порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, не отримана згода профспілкової організації, взагалі ухилився від з'ясування обставин щодо вчинення ОСОБА_3 порушення трудової дисципліни, тобто невиконання або неналежного виконання нею трудових обов'язків.

Крім того, при вирішенні спору суд не врахував п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», де роз'яснено, що при розгляді справ щодо притягнення працівників до дисциплінарної відповідальності судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Також, суд не врахував і висновки, викладені в п. 15 вказаної вище постанови, згідно з яким, встановивши, що звільнення працівника проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до профспілкового органу, суд зупиняє провадження у справі, запитує згоду профспілкового органу і після її одержання або відмови профспілкового органу в дачі згоди на звільнення працівника розглядає спір по суті.

З вищевикладеного вбачається, що лише відсутність факту погодження роботодавця з профспілковим органом застосування до працівника дисциплінарного стягнення не може бути підставою для визнання незаконним застосування дисциплінарного стягнення, а повинно розглядатись судом комплексно, враховуючи наявність підстав, вини порушника та дотримання процедури застосування дисциплінарних стягнень.

Перевіряючи законність рішення суду першої інстанції та залишаючи його без змін, апеляційний суд на зазначене також уваги не звернув, на порушення вимог статей 315, 316 ЦПК України не усунув допущені порушення суду першої інстанції.

Наведене свідчить, що як суд першої інстанції, так і апеляційний суд не встановили фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухвалених судових рішень із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, у процесі якого суду слід урахувати наведене та залежно від установленого вирішити спір.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

В.А. Черненко

С.П. Штелик