Унікальний номер 333/2497/15-ц
Номер провадження 2/333/1535/15
У Х В А Л А

м. Запоріжжя 17 квітня 2015 р.

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Фунжий О.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Комунарський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, про зняття арешту з майна, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про зняття арешту з майна.

Позовні вимоги мотивовано тим, що постановою державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 29 липня 2014 р. накладено арешт на все майно позивача в звязку з виконанням рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина. Вважаючи, що накладення арешту порушує його законні інтереси і права як власника, позивач просить суд зняти арешт з усього майна, яке належить йому, накладений вказаною постановою державного виконавця.

Провадження за позовною заявою не може бути відкрито з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 119 ч.2 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Всупереч зазначених вимог процесуального законодавства виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є суперечливим та неоднозначним.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на положення ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», якими передбачено зняття арешту на майно у разі, якщо воно належить особі, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові; за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби; за постановою державного виконавця; у всіх інших випадках за рішенням суду.

У позовній заяві не зазначено, саме з яких підстав позивач просить суд зняти арешт з майна. При цьому не враховано, що відповідно до ст. 60 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо особа, вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, подається позовна заява про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; питання про зняття арешту з підстав, передбачених ст. 60 ч.3, 4 Закону України «Про виконавче провадження», вирішується працівниками державної виконавчої служби і не потребує звернення до суду, а з підстав, передбачених ст. 60 ч.5 Закону України «Про виконавче провадження», вирішується в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Суперечливий виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, позбавляє суд можливості вирішити питання про відкриття провадження у цивільній справи.

Згідно зі ст. 121 ч.1 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. 119, 121 ч.1 ЦПК України,

У х в а л и в :

Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Комунарський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, про зняття арешту з майна залишити без руху, надавши позивачеві строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків тривалістю п'ять днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя О.А.Фунжий