У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.2015 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., розглянувши заяву про самовідвід судді від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1 / 2 частину незавершеного будівництва та виділення її в натурі,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1 / 2 частину незавершеного будівництва та виділення її в натурі.

До вирішення питання про відкриття провадження у справі суддею Бенца К.К. заявлений самовідвід для забезпечення повного, об'єктивного та неупередженого розгляду справи, оскільки, суддею Бенца К.К. було ухвалено рішення у справі № 308/5608/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання чоловіка. Проте, за наслідками розгляду справи, відповідачем ОСОБА_2 було подано скаргу до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України , в звязку з чим суддею надавались письмові пояснення . Зважаючи на викладене, суддя дійшла висновку за необхідне заявити самовідвід у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України, з метою уникнення у сторін сумнівів в її безсторонності, а отже і об'єктивності, для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами .

У відповідності до інформаційного листа № 10-72/0/4-13 від 16.01.2013 року, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обов'язок судді заявити вмотивований самовідвід визначено частиною першою статті 23 ЦПК. На відміну від вирішення заяви про відвід (стаття 24 ЦПК) у ЦПК не визначено процедури подання та вирішення заяви про самовідвід у разі подання такої заяви суддею-доповідачем до початку розгляду справи.

Підстави для відводу судді визначено ст. 20, 21 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 п.4 ст. 20 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини у відповідній частині передбачає: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру…».

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий -у з'ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Враховуючи викладене, в силу статті 20 п.4 ЦПК України з врахуванням позиції Європейського Суду з прав людини, з метою запобігання у подальшому нарікань на необ'єктивність та упередженість головуючого, а також звинувачень у заінтересованості в результаті розгляду справи, заявлений самовідвід судді підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 20, 23, 25, 210, 223, 293-294 ЦПК України,

ухвалив:

Задовольнити заяву головуючого судді Бенца К.К. про самовідвід по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1 / 2 частину незавершеного будівництва та виділення її в натурі.

Передати матеріали цивільної справи № 308/7867/13-ц канцелярії Ужгородського міськрайонного суду для виконання вимог, передбачених ст. 25 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3