Справа № 461/4087/15 Головуючий у 1 інстанції: Фролова Л.Д.
Провадження № 22-ц/783/4454/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 В. Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого: судді Бакуса В.Я.,

суддів: Гірник Т.А., Левика Я.А.,

секретаря: Глинського О.А.,

з участю: позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Інтернетмагазину «Терраспорт» про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення сплачених грошових котів, відшкодування моральної шкоди, -

встановила:

рішенням Галицького районного суду м. Львова від 12 травня 2015 року у задоволенні вказаному вище позові відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач, просить його скасувати й ухвалити нове рішення, яким задовольнити його вимоги, посилаючись на те, що висновок суду про те, що він (апелянт) не довів факту істотності недоліків спортивного товару кімоно, є помилковим. Так, зокрема, апелянт посилається на те, що він не відмовлявся від проведення експертизи щодо якості товару, а лише зазначив, що проведення такої покладається на відповідача і за його кошти.

Заслухавши суддю-доповідача, учасника процесу на підтримання апеляційної скарги, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного висновку.

Відмовляючи у задоволені вимог позивачу районний суд виходив з того, що позивачем не доведена істотність недоліків спортивного товару - кімоно. Не надано доказів, що недоліки роблять неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, що є його обов'язком відповідно до засад змагальності цивільного процесу, чим не виконано вимоги ст.10 Цивільно-процесуального Кодексу України.

Однак з таким висновком колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Зазначеним вимогам закону рішення районного суду не відповідає.

В квітні 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просив розірвати договір купівлі-продажу кімоно для карате, стягнути з відповідача сплачені ним за товар кошти в сумі 555 грн., вартість доставки 12 грн., грошову вартість доставки в сумі 27 грн. та моральну шкоду в сумі 1 000 грн.

На обґрунтування вимог зазначав, що за замовленням № 4222 від 09 березня 2015 року придбав у інтернет - магазині відповідача кімоно для карате підвищеної щільності вартістю 555 гривень. 12 березня 2015 року відповідачем був надісланий товар на відділення «Нової пошти» у місті Львові на умовах накладного платежу, де він його отримав та здійснив оплату за товар та послуг по його доставці. Для приведення кімоно до робочого стану він його намочив та просушив, після чого були виявлені приховані істотні дефекти товару, а саме, куртка кімоно в районі швів на плечах і рукавах стиснулася в «гармошку», втратила товарний вигляд, а відтак не може використовуватися за призначенням. Він направив відповідачу листа з пропозицією про заміну кімоно в межах сплаченої грошової вартості, однак відповідач відмовився без пояснення причин, повернувши назад кімоно, яке ним було повернуто продавцю. Посилаючись на викладене та те, що діями відповідача порушені його права як споживача, він переживав та страждав, мав життєві незручності, повязані з порушенням його права, як споживача, вимушений відстоювати свої законні права у суді, просив задовольнити його вимоги.

Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Статтею 1 цього Закону, яка дає визначення термінів, а саме п. 12 визначено, що істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак:

а) він взагалі не може бути усунутий;

б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів;

в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Відповідно до п.п.1 ч. 2 п. 1 ст. 8 Закону «Про захист прав споживачів» ( в редакції Закону № 3390-УІ від 19.05.2011) споживач при виявлені недоліків чи фальсифікації товару протягом гарантійного терміну в порядку та строки, встановлені законодавством, і на підставі обовязкових для сторін правил чи договору має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми.

Пунктом 14 цієї статті Закону передбачено, що вимоги споживача не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що виконує їх функції) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання.

Встановлено, що підтверджується матеріалами справи, згідно експрес-накладної № 7401 від 11 березня 2015 року відправником спортивного товару на суму 555 грн. визначений ФОП ОСОБА_3 (інтернет-магазин), а одержувачем ОСОБА_2 через «Нова пошта» (а.с.4).

14 березня 2015 року позивач звернувся із заявою на адресу ФОП Середи в якій повідомив про те, що 12.03.2015 року за заказом № 4222 від 09 березня 2015 р. купив у нього кімоно для карате. Для приведення його (кімоно) до робочого стану намочив кімоно і висушив. Однак після просушки куртка кімоно в районі швів на рукавах і плечах зжались в «гармошку» і втратив товарний вигляд. У звязку з виявленими недоліками товару просив здійснити його заміну (а.с.7).

Відповідно до експрес-накладної від 16 березня 2015 року відправником кімоно є позивач, а одержувачем ФОП ОСОБА_3 (а.с.6).

Матеріалами справи підтверджується доводи позивача про повернення йому назад зазначеного кімоно, зокрема бланком огляду вантажу/відмови від відправлення, відповідно до якого позивач відмовився від товару товар не відповідає замовленню (а.с.23).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до вимог ст. 673 ЦК продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. Якщо продавець при укладені договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобовязаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.

За п.1 ч.2 ст. 678 ЦК у разі істотного порушення вимог щодо якості товару покупець має право відмовитися від договору і вимагати сплаченої суми.

Статтею 679 ЦК передбачено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 708 ЦК у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обовязковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем або фальсифікації товару покупець має право відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Згідно з п. 15 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» недолік це будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що предявляються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем)

Таким чином, з урахуванням викладеного, доведеність продавцем факту належної якості проданого товару відповідно до п. 14 ст. 8 Закону «Про захист прав споживачів» може бути підставою для відмови покупцеві в забезпеченні гарантій, передбачених цими нормами, та відповідно до ч. 2 ст. 1209 ЦК для звільнення продавця від обовязку відшкодування шкоди, якщо він доведе, що недоліки товару й шкода виникли, зокрема, унаслідок порушення потерпілим правил користування або зберігання товару.

Відтак, обовязок доказування у справах цієї категорії лежить на продавцеві, а не покупцеві, в тому числі і шляхом проведення експертизи.

Однак зазначеного районний суд не врахував.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини позивача виникли з приводу постачання продукції з ФОП ОСОБА_3 В той же час ця особа не притягнута судом в якості відповідача (співвідповідача).

Законодавець позбавив право апеляційного суду скасовувати рішення суду першої інстанції з направленням справи на новий розгляд або скасовувати рішення районного суду та залучити таку особу до участі у справі на стадії апеляційного провадження та розглянути справу як суд першої інстанції, що повязано з дією засадничих принципів цивільного процесу.

Відтак, за зазначених обставин рішення суду підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позову з інших підстав.

Зазначене рішення апеляційного суду не позбавляє позивача на предявлення нового позову із залученням до участі у справі ОСОБА_3

Відповідно до ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 305, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 травня 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким у позові ОСОБА_2 до Терраспорт (Terrasport) інтернет магазин, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий : Бакус В.Я.

Судді: Гірник Т.А.

ОСОБА_4