Провадження № 22ц/784/902/15 Головуючий 1 інстанції Рум'янцева Н.О.
Категорія 44 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

іменем України

20 квітня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

Головуючого Лисенка П.П. ,

суддів: Галущенка О.І. та Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Богуславською О.М.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5,

представника третьої особи ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 про виселення із квартири без надання іншого житлового приміщення, до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку кодексу адміністративного судочинства, -

у с т а н о в и л а :

18 листопада 2013 року виконавчий комітет Миколаївської міської ради (далі ВК ММР) предявив зазначений позов до ОСОБА_3, який обґрунтував наступним.

Двокімнатна квартира АДРЕСА_1 є обєктом комунальної власності територіальної громади м. Миколаєва.

На підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 21 березня 2003 року № 362, маючи за мету поліпшити житлові умови, її було надано ОСОБА_3 на склад його сімї, до якої, крім нього, входили ще двоє його дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Проте, набувши право на володіння та користування спірним житлом, не одна з названих осіб не отримала ордеру на вселення в нього, а, відповідно, не вселилася в нього та не уклала договору найму.

У звязку з цим, рішенням ВК ММР від 26 грудня 2008 року № 2578 їх право на квартиру було припинено, шляхом виключення з рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 21 березня 2003 року № 362, яким це житло було їм надано.

Не маючи права на спірну квартиру, відповідач самовільно вселився в неї і не бажає у добровільному порядку її звільнити.

При цьому, він залишається зареєстрованим в однокімнатній квартирі АДРЕСА_2, яка і є постійним місцем проживання його сімї.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив виселити ОСОБА_3 із квартири АДРЕСА_3 без надання іншого житлового приміщення.

В подальшому він уточнив позовні вимоги, адресувавши їх не тільки ОСОБА_3, але й членам його сімї - ОСОБА_4 та ОСОБА_7, у звязку з чим остаточно просив виселити їх усіх із спірної квартири без надання іншого житлового приміщення.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 серпня 2014 року позов задоволено у повному обсязі й вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_3 подав на це рішення апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нове, про відмову в задоволенні позову.

Скаргу обґрунтовував невідповідністю висновків суду дійсним обставинам справи та порушенням норм матеріального і процесуального права.

Розгляд апеляційної скарги призначено на 20 квітня 2015 року о 09.00 год.

15 квітня 2015 року до суду надійшла заява ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 про зупинення провадження у с праві до вирішення іншої справи № 490/13363/14-а за позовом ОСОБА_3 до ВК ММР про визнання рішення № 2578 від 26 грудня 2008 року недійсним, що розглядається в порядку Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши заяву по суті, суд вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Дійсно, за п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

При цьому, така підстава для зупинення провадження у справі застосовується лише у разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Неможливість розгляду справи є оціночним поняттям. Воно повинно ґрунтуватися на можливості ухвалення рішення тільки після підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для даної справи, в іншій цивільній, кримінальній, адміністративній чи такій іншій справі.

Вирішення питання про скасування рішення рішенням ВК ММР від 26 грудня 2008 року № 2578, яким у відповідачів було вилучено надану у законному порядку квартиру, не впливає на вирішення даного спору, бо чинне законодавством визначило порядок можливості вчинення таких дій і його досить для вирішення спору.

У матеріалах даної справи є достатньо інформації щодо прав та обовязків сторін щодо квартири, а тому оспорення в іншій справі названого вище рішення, не є підставою для зупинення провадження у даній справі.

За такого, підстав для вчинення названої відповідачами процесуальної дії немає.

Керуючись ст. 168, п. 4 ч. 1 ст. 201 та 304 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Заяву ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку Кодексу адміністративного судочинства України відхилити і продовжити апеляційний розгляд даної справи.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді