Справа № 0417/9734/2012
Провадження № 2/202/1968/2015
13 травня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.
за участі секретаря - Фісун К.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНКдо Публічного акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості на свою користь за кредитним договором № K3W0GA15006696 від 26.11.2007 року у розмірі 236 438,31 дол. США, що за курсом 7,98 відповідно до службового розпорядження НБУ від 19.10.2011 року складає 1 885 761,18 грн.; з ПАТ Акцент банк,ОСОБА_1, ОСОБА_2 солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 200,00 грн.
В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № K3W0GA15006696 від 26.11.2007 року відповідач ОСОБА_1 отримала кредит 241 420,00 дол. США, зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 11,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.11.2026 року. Проте, в порушення умов договору ОСОБА_1 Олександрівнасвої зобовязання належним чином не виконала, що стало підставою для звернення до суду.
Вимоги до відповідача ОСОБА_1, що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року; договором поруки № K3W0GA15006696/1 від 26.11.2007року, укладеним з поручителем ОСОБА_2, у звязку з чим вони є солідарними відповідачами за предявленим до стягнення боргом.
Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2011 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» були задоволені.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2012 року заочне рішення від 22 листопада 2011року було скасовано.
При новому розгляді справи представник позивача відповідно до заяви від 04.03.2015 року, просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася. Про час і місце слухання справи повідомлялась належним чином. Про причину неявки суд не повідомила.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суд не повідомив.
Представник відповідача ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили.
Представник позивача не заперечував щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, з'ясувавши обставини справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, 26 листопада 2007 року між ПАТ КБ « ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний Договір № K3W0GA15006696 згідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 241 420,00 дол. США, зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 11,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.11.2026 року.
Як зазначив позивач у звязку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 умов договору № K3W0GA15006696 від 26.11.2007 року заборгованість за ним станом на 20.10.2011 року склала 236 463,40 дол. США, в тому числі: 193 401,05 дол. США заборгованість за кредитом; 22 703,41дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 855,89 дол. США заборгованість по комісії за користування кредитом; 5 213,04 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 31,35 дол. США штраф (фіксована частина); 11 258,67 дол. США штраф (процентна складова).
Відповідно до п.2.3.7 ОСОБА_3 має право стягнути кредит до настання дати, передбаченої п.7.1 ОСОБА_3, у т.ч. шляхом звернення стягнення на заставне майно, при настанні умов передбачених п.2.3.3.
З метою забезпечення виконання вказаного кредитного договору 20 жовтня 2010 року між ПАТ «Акцент Банк» та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір поруки №167, за умовами якого ПАТ «Акцент Банк» взяв на себе зобовязання у випадку неналежного виконання боржником зобовязань за зазначеними кредитним договором відповідати перед банком нарівні з боржником як солідарні боржники (п.4 договору поруки), з розміром відповідальності поручителя перед кредитором 200 грн. 00 коп.
Також зобовязання Позичальника, що випливали зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ОСОБА_2 договору поруки № K3W0GA15006696/1 від 26.11.2007 року.
Як встановлено в судовому засіданні, Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.02.2013року по справі №201/187/13-ц, провадження 2/201/444/2013 року за позовною заявою ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання договору поруки припиненим у задоволенні позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили (а.с.204,205).
Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного.
Згідно до ст.ст.526,527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.
Згідно статей 598, 599 ЦК України договірні зобовязання припиняються на підставах встановлених договором або законом, а саме: виконання цього зобовязання, проведеним належним чином.
Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
У звязку з тим, що відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконує умови кредитної угоди, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором із відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 законні та підлягають задоволенню. Підстав для звільнення відповідача від сплати зазначеної суми, або зменшення її розміру судом не встановлено.
Враховуючи, що Договір поруки №167 від 20 жовтня 2010 року, згідно до якого позивач просить суд стягнути солідарно із відповідачів та ПАТ «Акцент-Банк» суми в розмірі 200 грн. 00 коп. не є багатостороннім договором, то суд не вбачає законних підстав для солідарного стягнення заборгованості із відповідачів в цій частині.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню пропорц ійно з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 на його користь відповідно до розміру задоволених позовних вимог, а саме по 910 грн. 00 коп. з кожного.
Керуючись: ст. ст. 530, 553, 554, 559, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 3, 7 11, 15, 27, 30, 60, 61, 84, 85, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошеннярішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.П. Слюсар