Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 320/386/14-ц Головуючий у 1 інстанції Іваненко О.В.
Провадження № 22-ц/778/4487/15 Суддя-доповідач Дзярук М.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.,

Суддів: Дзярука М.П.,

Трофимової Д.А.,

При секретарі Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про збільшення розміру додаткових витрат та стягнення грошової суми, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру додаткових витрат та стягнення грошової суми.

В позові зазначала, що 25.03.2000 року вона з ОСОБА_3 уклала шлюб, який 02 липня 2003 року за рішенням Мелітопольського міського суду було розірвано. Від даного шлюбу вони мають доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є інвалідом дитинства з діагнозом «хвороба Дауна».

В 2003 році згідно рішень Мелітопольського місцевого суду м. Мелітополя Запорізької області з ОСОБА_3 на її користь було стягнуто аліменти та додаткові витрати на утримання дитини. З моменту винесення рішення суду ОСОБА_3 нерегулярно сплачував аліменти та додаткові витрати. Згідно рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 29.09.2011 року з ОСОБА_3 на її користь було стягнуто гроші витрачені нею на лікування доньки в сумі 3368грн. 43 коп. та збільшено розмір додаткових витрат з 50,00грн. до 300,00грн. Крім того, весь цей час вона виховує доньку самостійно, займається її лікуванням та розвитком. На теперішній час коштів, які стягуються з ОСОБА_3, не вистачає для утримання хворої дитини з діагнозом «хвороба Дауна».

ОСОБА_3 ніякої участі у вихованні дитини не приймає, не цікавиться її здоров'ям, у добровільному порядку додаткову матеріальну допомогу не надає.

Посилаючись на викладені обставини, просила суд збільшити розмір щомісячних додаткових витрат, що стягуються з ОСОБА_3 на її користь на утримання доньки з 300,00грн. щомісячно до 800,00грн. щомісячно, грошову суму, витрачену на лікування доньки, в розмірі 5545грн.6їкоп., та покласти на ОСОБА_3 судові витрати.

Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 травня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошові кошти, витрачені на лікування дитини - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 5545,61 грн.

Збільшено розмір додаткових витрат, які стягуються з ОСОБА_3 у розмірі 300,00грн. щомісячно на користь ОСОБА_4 на підставі рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29.09.2011 року, та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 додаткові витрати на малолітню дитину - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 25.09.2014 року і до досягнення дитиною 16 років, тобто до 10.08.2016 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.6 ч.1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до статті 8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка була ратифікована Постановою ВР України № 789-XII від 27.02.1991 року закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

В ході судового розгляду даної справи встановлено і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що сторони з 25.03.2000р. по 02.07.2003р. перебували у шлюбі. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішенням Мелітопольського місцевого суду м. Мелітополя Запорізької області від 30.05.2003р. з відповідача на користь позивача було стягнуто додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 50 грн. щомісячно та грошові витрати на лікування в розмірі 1 077,50 грн.

Рішенням Мелітопольського місцевого суду м. Мелітополя Запорізької області від 03.07.2003р. з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, щомісячно і до повноліття дитини.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області було збільшено розмір додаткових витрат, утримуваний з відповідача на користь позивача з 50 грн. до 300 грн. щомісячно. Сторони по справі проживають окремо. Дитина ОСОБА_5 є дитиною-інвалідом з дитинства (хвороба Дауна), з нею проживає та опікується нею її мати - ОСОБА_4

Відповідно до медичних довідок, дитина потребує постійного догляду, підтримуючого, реабілітаційного лікування.

Задовольняючи заявлені позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дитина сторін - ОСОБА_5 є хворою дитиною, що потребує особливого догляду та лікування, що в свою чергу обумовлює додаткові витрати її матері, яка проживає з дитиною-інвалідом та опікується нею, на лікування та медичне обслуговування дитини - інваліда.

Згідно ч.1 статті 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Частина 2 вказаної статті регламентує, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів, витрачених позивачем ОСОБА_4 на лікування доньки ОСОБА_5 у період з серпня 2011 по грудень 2013р. у розмірі 5 545, 61 грн. є вірним по суті та таким, що узгоджується з приписами Сімейного кодексу України та наданими позивачем підтверджуючими документами.

Доводи апеляційної скарги відносно недоведеності позивачем витрачених сум спростовуються матеріалами справи.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що є частково обґрунтованими доводи апеляційної скарги відносно збільшення щомісячної суми стягуваних додаткових коштів до 800 грн., оскільки суд першої інстанції не врахував його матеріальний та сімейний стан, про що зазначав відповідач і вказані обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції.

Згідно наданих відповідачем довідок, він працює в ДП «Дзержинськвуголь» шахта Північна, має заробітну плату в середньому після утримань 2 100 грн., починаючи з 2014 року та в порівнянні з 2013р. заробітна плата зменшилася (а.с. 15, 184). Також відповідач має на утриманні неповнолітню доньку від другого шлюбу ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду необхідно змінити, зменшивши розмір стягнутих щомісячно з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 додаткових витрат на дитину з 800 грн. до 500 грн.

В іншій частині рішення необхідно залишити без змін, оскільки його висновки у вказаній частині узгоджуються з приписами норм матеріального права, які регламентують спірні правовідносини та фактичними обставинами справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307; 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 травня 2015 року у цій справі змінити, зменшивши розмір стягнутих щомісячно з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 додаткових витрат на дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 800 грн. до 500 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: