Справа №484/605/14-ц 09.07.2015 09.07.2015 09.07.2015
Провадження №22-ц/784/1649/15
провадження № 22ц/784/1649/2015 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
категорія 39 Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А

іменем України

09 липня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лівінського І.В.,

суддів: Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

при секретарі судового засідання Гордійчук С.С.,

за участі: позивача ОСОБА_3,

відповідачки ОСОБА_4, її представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 травня 2015 року

за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про встановлення факту, що має юридичне значення та зміну черговості одержання права на спадкування,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення та зміну черговості одержання права на спадкування.

Позивач зазначав, що 20 вересня 2013 року померла ОСОБА_8 Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_1 та 1/3 частина квартири АДРЕСА_2. На час відкриття спадщини він постійно проживав разом зі спадкодавцем з 1998 року та постійно доглядав за ОСОБА_8, яка потребувала сторонньої допомоги внаслідок низки захворювань. Він своєчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Крім нього до нотаріальної контори звернулась дочка спадкоємця ОСОБА_4

Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати факт проживання однією сімєю з ОСОБА_8 з 1998 року по день її смерті, а також змінити черговість одержання права на спадкування та надати йому право спадкування після смерті ОСОБА_8 разом зі спадкоємцем першої черги.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 квітня 2014 року до участі у справі залучено ОСОБА_6 та ОСОБА_7, як співвідповідачів.

Рішенням того ж суду від 28 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 20 вересня 2013 року померла ОСОБА_8 Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_1 та 1/3 частина квартири АДРЕСА_2.

Із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 до нотаріальної контори своєчасно звернулась її дочка ОСОБА_4, яка є спадкоємцем першої черги. Інші спадкоємці ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовились від спадщини на користь ОСОБА_4

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Отже, однією з підстав для застосування ч. 2 ст. 1259 ЦК України, є перебування спадкоємця у безпорадному стані.

При цьому, безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування (п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»).

За висновком судово-медичної експертизи № 89-К від 9 вересня 2014 року до кінця 2011 року ОСОБА_8 не знаходилась в безпорадному стані та не потребувала постійного стороннього догляду. Крім того, експерти не виявили можливості встановити чи потребувала ОСОБА_8 стороннього догляду протягом 2012 року та до 20 вересня 2013 року, через відсутність в наданих документах достатньої інформації медичного характеру за цей період.

Вказаний висновок узгоджується з довідками головного лікаря КЗ «Первомайський МЦПМСД», згідно якої ОСОБА_8 в період з травня 2007 року по 20 вересня 2013 року не перебувала в безпорадному стані та за станом здоровя сторонньої допомоги не потребувала (а.с. 93-94).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позивачем перебування спадкодавця ОСОБА_8 в безпорадному стані, а тому, правильно відмовив позивачу у зміні черговості одержання права на спадкування та надання йому права спадкування після смерті ОСОБА_8 разом зі спадкоємцем першої черги.

Крім того, суд обґрунтовано відмовив позивачу у встановленні факту проживання однією сімєю, оскільки, за відсутності підстав для зміни черговості спадкування, такий факт для позивача правового значення не має.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_8 встановлена 2 група інвалідності, а також на пояснення свідків медичних працівників ОСОБА_9Г та ОСОБА_10, про те, що ОСОБА_8 потребувала сторонньої допомоги внаслідок низки захворювань, не можуть бути належними доказами перебування останньої в безпорадному стані, оскільки відповідно до п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317 потребу в сторонньому догляді визначає лише МСЕК.

Доводи апелянта про те, що він тривалий час опікувався та надавав допомогу ОСОБА_8, не може бути достатньою обставиною для зміни черговості спадкування в розумінні ч. 2 ст. 1259 ЦК України.

Інших доводів, які б спростували висновки суду чи доводили б порушення ним вимог матеріального та процесуального права, апеляційна скарга не містить, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 травня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: