Ухвала

іменем україни

03 липня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кузнєцов В.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2015 року та yxвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» про визнання договору недійсним та стягнення отриманих грошових коштів,

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що 20 грудня 2014 року між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» (далі - ТОВ «Євролізинг Україна») було укладено договір фінансового лізингу № 00163, який не відповідає закону, оскільки не було дотримано обов'язкової форми договору, умови спірного договору є несправедливими, а тому позивач просив визнати недійсним договір фінансового лізингу № 00163 від 20 грудня 2014 року та стягнути з ТОВ «Євролізинг Україна» на його користь сплачену суму в розмірі 73 800 грн.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного Дніпропетровської області від 09 червня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалені у справі судові рішення скасувати та ухвалити рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суди керуючись положеннями ст. 638, 692, 697, 806, ЦК України, ст. 16 ЗУ «Про фінансовий лізинг», '

дійшли вірного висновку про те, що при укладенні договору фінансового лізингу № 00163 від 20 грудня 2014 року було досягнуто згоди щодо істотних умов, а саме про предмет договору, транспортного засобу Daewoo Nexia NS Low Cost та договором передбачено, що за заявою лізингоодержувача може бути замінений предмет лізингу на інший. Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про фінансовий лізинг» обовязкового нотаріального посвідчення договору лізингу не передбачено. <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2099/ed_2015_02_12/pravo1/T041618.html?pravo=1>Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» про визнання договору недійсним та стягнення отриманих грошових коштів.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних В.О. Кузнєцов

і кримінальних справ