Справа № 463/1414/15-ц
Провадження № 2/463/968/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2015 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді Грицка Р.Р.,

при секретарі - Козак М.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення страхового відшкодування та відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в :

позивач звернулася в суд з позовом та просить стягнути з відповідача ПАТ НАСК «Оранта» страхове відшкодування у розмірі 36381 грн. 28 коп., з відповідача ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 30226 грн. 23 коп.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.09.2014 року на перехресті вул.Братів Тершаківців-К.Левицького-Дороша в м.Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода, в ході якої транспортний засіб автомобіль марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 здійснив зіткнення з автомобілем марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_2, під її керуванням. Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 03.10.2014 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєному ДТП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,0 гривень.

Оскільки, на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована ПАТ НАСК «Оранта» на підставі полісу АС/7573398 від 02.12.2013 року, вона звернулася до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування, розмір якого згідно звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту від 09.10.2014 року становить: вартість відновлювального ремонту автомобіля без урахування зносу в розмірі 66607,51 грн., а з урахуванням зносу 36381,28 грн. Однак, в листопаді 2014 року відповідачем у письмовому вигляді її було повідомлено про прийняття рішення про виплату їй страхового відшкодування в розмірі 22833,65 грн. на підставі проведеної оцінки за їхнім замовленням. Проте вважає, що має право на виплату відповідачем страхового відшкодування, що з урахуванням положень ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» становить вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням зносу в розмірі 36381 грн. 28 коп., визначеної на підставі проведеного експертного дослідження за його замовленням. Крім цього, оскільки вважає, що повний розмір заподіяних збитків її автомобілю складає 66607 грн. 51 коп., а відтак різниця між сумою страхової виплати та фактичним розміром заподіяної шкоди підлягає стягненню з особи, з чиєї вини заподіяно шкоду, на її користь, відповідно до загальних норм цивільного законодавства про відшкодування шкоди. А тому просить позов задоволити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги з аналогічних підстав.

Відповідач ПАТ НАСК «Оранта» в останні судові засідання явку свого представника не забезпечив, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку шляхом вручення судових повісток через поштове відділення, а також під розписку його представником при відкладенні судового розгляду 07.05.2015 року. Крім цього, в судовому засіданні 07.05.2015 року представник відповідача подав до суду письмові заперечення на позовну заяву з тих підстав, що право на визначення розміру страхового відшкодування на підставі оцінки майна здійсненої залученим ним експертом, аварійним комісаром у позивача не виникло у звязку із виконання ними приписів ст.34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в частині забезпечення у 10-и денний термін проведення огляду пошкодженого транспортного засобу. Тому вважає, що ними у встановленому законом порядку було оцінено заподіяну позивачу шкоду, прийнято рішення про здійснення страхового відшкодування в розмірі 22833 грн. 65 коп., а тому вимога про стягнення страхового відшкодування у розмірі, що перевищує вказану суму є безпідставною.

У звязку із наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача ПАТ НАСК «Оранта».

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом надіслання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, причин неявку суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд позовні вимоги задовольняє частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.09.2014 року на перехресті вулиць Братів Тершаківців-К.Левицького-Дороша в м.Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода, за участі транспортних засобів автомобіля марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу перебував у власності ОСОБА_1 (а.с.16).

Згідно з постановою Сихівського районного суду м. Львова від 03.10.2014 року (а.с.5), винним у скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_2 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,0 гривень.

При цьому судом безспірно встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 забезпеченого транспортного засобу автомобіля марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1, була застрахована ПАТ НАСК «Оранта» на підставі полісу добровільного страхування транспортного засобу АС/7573398 від 02.12.2013 року.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Правові відносини у сфері страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України регулюється спеціальним законодавчим актом - Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»

Зокрема, ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Як судом встановлено, що у відповідності до вимог ст.35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 27.10.2014 року позивач подала відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування (а.с.84-85), до якої долучила звіт про оцінку вартості відновлювального ремонту від 09.10.2014 року № Ю-01185 (а.с.6-32).

Відповідно до зазначеного звіту про оцінку, складеного субєктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 (а.с.6-32), вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу позивача автомобіля марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_2, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, становить 36381 грн. 28 коп., включаючи ПДВ на матеріали фарбування та запасні частини.

Згідно з п.36.1. ст.36 цього закону страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

Відповідно до п.36.2. ст.36 цього закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Однак, як встановлено в судовому засіданні, сума страхового відшкодування між страховиком та потерпілою особою узгоджена не була, оскільки страховиком прийнято рішення про виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 22833 грн. 65 коп., що визначений виходячи із автотоварознавчого дослідження від 16.09.2014 року (а.с.69-77).

При цьому, як вказав відповідач у своїх запереченнях, розмір страхового відшкодування ним визначено на підставі оцінки проведеної у відповідності до положень ст.34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а відтак вважає, що дана оцінка повинна враховуватися судом при визначенні розміру страхового відшкодування.

Дійсно, з аналізу положень п.34.2 ст.34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» випливає обовязок відповідача, як страховика, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

При цьому, п.34.3 ст.34 Закону передбачено право позивача на самостійне залучення аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди у випадку не виконання страховиком свого обовязку передбаченого п.34.2 Закону.

В той же час, право позивача на паралельне залучення із страховиком експерта, аварійного комісара для визначення розміру збитків передбачене п.34.4 ст.34 цього ж Закону.

Як встановлено в судовому засіданні, в матеріалах справи сторонами представлено дві різні оцінки пошкодженого майна позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, одна з яких проведена спеціалістами ТзОВ «Гарант-АСІСТАНС» залученими за страховиком у відповідності до положень п.34.2 ст.34 Закону (а.с.69-77), а також інша оцінка (а.с.6-32), проведена на замовлення позивача субєктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3

Вирішуючи питання щодо належності та допустимості зазначених доказів суд виходить з наступного.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Під оціненою шкодою розуміється процес визначення вартості майна на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів.

Згідно зі ст.9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України

Відповідно до вимог ст.ст.5, 7 цього Закону проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування. Тобто, належний доказом розміру заподіяної шкоди, вартості та об'єму необхідних для проведення відновлення пошкодженого транспортного засобу робіт, є звіт автотоварознавчого дослідження вартості відновлювального ремонту проведений суб'єктом оціночної діяльності.

Аналізуючи представлені звіти про оцінку пошкодженого майна, суд враховує, що обидві оцінки проводилися у відповідності до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року за № 1074/8395).

Наявні розбіжності в результатах висновків спеціаліста страховика та субєкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 на переконання суду пояснюються тим, що останній має кваліфікацію субєкта оціночної діяльності (а.с.29), провів більш детальний огляд пошкодженого транспортного засобу у розібраному стані, на який належно повідомлений представник страховика не з'явився, коректно оцінив вартість деталей та ремонтних робіт станом на день заподіяння шкоди 04.09.2014 року, врахувавши та описавши у дослідженні підстави застосування як значення фізичного зносу, так і інших коефіцієнтів, які використовуються при проведенні відновлювального ремонту, тому оцінена ним шкода була розрахована у порядку, встановленому законодавством.

В той же час, оцінка спеціалістами страховика здійснювалася на підставі протоколу огляду автомобіля, складеного аварійним комісаром, без детального огляду та дослідження пошкодженого транспортного засобу, саму оцінку проведено станом на 16.09.2014 року, а не на час заподіяння шкоди, а відтак вказаний акт оцінки майна судом не може бути взятий до уваги як належний доказ у справі.

З врахуванням наведеного суд приходить до висновку, що правильним є визначення розміру страхового відшкодування виходячи із оціненого субєктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 розміру вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, що становить 36381 грн. 28 коп.

Одночасно суд враховує, що п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

За таких обставин, оскільки позивач звернулася про стягнення страхового відшкодування безпосередньо на свою користь, і на даний час нею не представлено доказів про оплату вартості ремонтних робіт, тому суд вважає, що позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення страхового відшкодування виходячи з розміру заподіяної шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу на момент скоєння ДТП з відрахуванням із цієї суми 20% податку на додану вартість на матеріали фарбування та запасні частини.

Як вбачається з листа ПАТ НАСК «Оранта» від 12.08.2015 року, станом на 12.08.2015 року ПАТ НАСК «Оранта» не було здійснено виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 в сумі 22833,65 гривень за завданий збиток власникові автомобіля НОМЕР_3, пошкодженого внаслідок ДТП від 04.09.2014 року.

Таким чином стягненню підлягає розмір страхового відшкодування в сумі 30133 грн. 36 коп.

Одночасно суд зазначає, що право на доплату в розмірі, що не перевищує суми податку на додану вартість, у позивача виникне за умови надання страховику документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

А тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до страховика ПАТ НАСК «Оранта» підлягають частково задоволенню.

Крім цього, суд вважає підставними вимоги позивача до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної її майну виходячи з наступного.

Як вбачається із звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту від 09.10.2014 року № Ю-01185, складеного субєктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 (а.с.6-32), реальний розмір заподіяної шкоди внаслідок пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди належного позивачу автомобіля марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 66607 грн. 51 коп., що на 30226 грн. 23 коп. перевищує розмір страхового відшкодування.

Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

А тому, з метою забезпечення отримання позивачем повного відшкодування шкоди заподіяної внаслідок пошкодження його автомобіля, слід покласти зазначену різницю між фактичним розміром майнової шкоди та страховим відшкодуванням на відповідача ОСОБА_2 з вини якого сталося пошкодження транспортного засобу і цивільна відповідальність якого на момент вказаної події була застрахована. А тому в цій частині позовні вимоги є підставними і такими, що підлягають до задоволення. Судові витрати слід стягнути із відповідачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 - задоволити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» () на користь ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_4) суму страхового відшкодування у розмірі 30133,36 гривень (тридцять тисяч сто тридцять три гривні 36 копійки).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_4) різницю між фактичним розміром шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу автомобіля марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_2 та страховим відшкодуванням, у розмірі 30226,23 гривень (тридцять тисяч двісті двадцять шість гривень 23 копійки).

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити за безпідставністю.

Стягнути в рівних частинах з Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» () та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, (і.н. НОМЕР_4) понесені позивачем судові витрати судовий збір в розмірі 666,09 гривень (шістсот шістдесят шість гривень 09 копійки).

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Грицко Р.Р.