АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/9389/2015 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9липня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача Антоненко Н.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І. при секретарі Слащуку А.С.

за участю представника позивача Дзюбенко Р.В.,

відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6, який на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задоволені: з метою задоволення грошових вимог ПАТ «УкрСиббанк», які виникли із заборгованості ОСОБА_4 за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 29 лютого 2008 року, що складається з 23 629,62 дол. США заборгованості з повернення кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та 24 557,10 грн пені, звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 78706 від 20 лютого 2008 року, а саме на квартиру АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5 на праві власності, шляхом продажу з прилюдних торгів з початковою ціною продажу предмета іпотеки, визначеною суб'єктом оціночної діяльності на стадії виконавчого провадження у порядку Закону України «Про виконавче провадження»; стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» по 913,50 грн судового збору з кожного. Відстрочено виконання рішення суду до втрати чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Судом першої інстанції встановлено, що 29.02.2008 між АКІБ «Укрсиббанк» який в подальшому змінив свою організаційну форму на ПАТ «Укрсиббанк», укладено договір про наданняспоживчого кредиту № 0, згідно умов якого ОСОБА_4 надано кредит в розмірі 50 000,00 дол. США з кінцевим терміном його повернення 27.02.2018 та з оплатою 13,9 % річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 укладено договір іпотеки № 78706, предметом якого є квартира АДРЕСА_1, яка належить відповідачам на праві власності.

Також установлено, що у зв'язку з неналежним виконанням боржником своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 20.02.2015 заборгованість склала 23 629,62 дол. США, з яких: 20 798,34 дол. США - заборгованість за кредитом та 2 831,28 дол. США - заборгованість по процентах за користування кредитом, а також пеня у розмірі

24 557,10 грн.

Виходячи з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, суд першої інстанції задовольнив позов у повному обсязі. Вважаючи наявними передбачені Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки суд, відстрочив виконання рішення суду до втрати чинності цього Закону.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_6 просить скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову ПАТ «УкрСиббанк» відмовити у повному обсязі.Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду відповідачі та їх представник просили задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній доводів. Представник позивача просила відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з огляду на таке.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини, що мають значення для справи, дійшов висновків, які відповідають встановленим обставинам справи та правильно застосував норми матеріального права.

Пунктом 4 іпотечного договору від 29.02.2008 передбачено право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки для задоволення своїх вимог, відповідно до договору кредиту, у випадках, обумовлених положеннями договору кредиту, договору іпотеки та приписів норм чинного законодавства України (ас. 13).

Установлених судом обставин, що мають значення для вирішення спору, відповідачі не заперечують.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» передбачена неможливість примусового стягнення нерухомого житлового майна - предмета застави, якщо воно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України за споживчим кредитом.

З урахування таких положень Закону відповідачі та їх представник вважають, що у задоволенні позовних вимог банку слід відмовити.

Разом з тим вказаний Закон у ч. 1 визначає неможливість примусового стягнення на нерухоме майно - предмет застави за кредитним договором протягом дії цього Закону. А тому правильним є висновок суду першої інстанції про задоволення позову та невиконання рішення суду протягом дії (чинності) вказаного Закону.

Оскільки в іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, а представник позивача просив суд застосувати Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», - передбачених ст. 309 ЦПК України підстав для скасування рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, який на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І.Шкоріна