Ухвала іменем україни 10 липня 2015 року м. Київ Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміної О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Березанського міського суду Київської області від 26 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 17 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», про стягнення коштів, в с т а н о в и л а: У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», про стягнення коштів. Рішенням Березанського міського суду Київської області від 26 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 17 червня 2015 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 кошти в сумі 44 591 грн 15 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_2 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права. У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав. Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог (ст. 212 ЦПК України) встановивши, що вказані кредитні договори укладені позивачем в інтересах сім'ї, кошти використані на сім'ю, та враховуючи положення п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя» обгрунтовано виходив з того, що відповідач має повернути позивачу половину цих коштів. Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України). Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи. Зі змісту рішення Березанського міського суду Київської області від 26 березня 2015 року та ухвали апеляційного суду Київської області від 17 червня 2015 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень. Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України, у х в а л и л а: Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», про стягнення коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Березанського міського суду Київської області від 26 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 17 червня 2015 року. Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути скаржнику. Ухвала оскарженню не підлягає. Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О. Дьоміна