Справа №592/1411/14 Головуючий у суді у 1 інстанції - Котенко
Номер провадження 22-ц/788/373-а/15 Суддя-доповідач - Гагін М. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Гагіна М. В.,

суддів - Попруги С. В. , Рибалки В. Г.

за участю секретаря - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 09 січня 2015 року та ухвалу цього ж суду від 21 січня 2015 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2014 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 21 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПAT «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_7 був укладений кредитний договір №014/9883/82/85126, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит на споживчі цілі в сумі 25000,00 дол. США строком на 120 місяців із процентною ставкою за користування кредитом - 14% відсотків річних.

За умовами укладеного кредитного договору позичальник зобов'язувався здійснювати щомісячне погашення кредиту та процентів рівними щомісячними фіксованими платежами в розмірі згідно з графіком погашення.

Кінцевий строк повернення кредиту 11 липня 2018 року.

У забезпечення виконання вказаних зобов'язань було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки від 28 липня 2008 року за реєстраційним №6626, відповідно до умов якого в іпотеку банку ОСОБА_7 було передано житловий будинок загальною площею 86,6 кв.м., житловою площею 63,5 кв.м. та надвірні будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_3 позичальник - ОСОБА_7 померла.

На день смерті заборгованість за кредитним договором укладеним між нею та банком погашено не було.

Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до частини 2 вказаної статті вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

А відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину, не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Отже, відсутність у відповідачів свідоцтва про право на спадщину не звільняє їх від обов'язку задовольнити вимоги кредитора спадкодавця. Після повідомлення спадкоємців про вимоги банку, спадкоємці не задовольнили вимоги кредитора.

24 грудня 2013 року до відповідачів було додатково направлено листи з визначенням вимог кредитора.

Жодних відповідей до банку від спадкоємців не надійшло.

Кошти на погашення боргу не вносились.

У травні 2010 року відповідач ОСОБА_8 прийняв спадщину подавши нотаріусу відповідну заяву.

У липні 2010 року відповідач ОСОБА_3 прийняла спадщину подавши нотаріусу відповідну заяву.

Відповідач ОСОБА_6 не обмежена шестимісячним строком на подання заяви про прийняття спадщини, бо є особою, яка постійно проживала із спадкодавцем.

До спадкового майна про яке є відомості увійшло: житловий будинок та земельні ділянки при ньому, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, житловий будинок загальною площею 86,6 кв.м., житловою площею 63,5 кв.м., та надвірні будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1

Валютою кредиту є долар США, а за час перебування справи на розгляді в суді курс долара США до гривні змінився, у зв'язку з чим розмір заборгованості в гривневому еквіваленті збільшився.

Станом на 10 листопада 2014 року заборгованість по кредитному договору №014/9883/82/85126 від 21 липня 2008 року перед банком спадкоємцями ОСОБА_7 не погашена та становить: сума основного боргу, що підлягає сплаті - 22971,21 дол. США, що еквівалентно 340070,96грн., сума відсотків, що підлягає сплаті - 4135,61 дол. США, що еквівалентно 61224,50грн., пеня за прострочку платежів - 64,04 дол. США, що еквівалентно 948,06 грн., всього 27170,86 дол.США, що еквівалентно 402 243,52грн.

Просило стягнути на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Сумської обласної дирекції з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №014/9883/82/85126 від 21.07.2008 року в розмірі 150841,32грн., стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в розмірі 100560,88грн., стягнути з ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договором в розмірі 150841,32грн.

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 09 січня 2015 року, з урахуванням ухвали Ковпаківського районного суду м.Суми від 21 січня 2015 року про виправлення описок та арифметичних помилок, позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором від 21 липня 2008 року №014/9883/82/85126 в розмірі 189322 грн. 66 коп. (еквівалент за курсом НБУ становить 12020,80 доларів США).

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором від 21 липня 2008 року №014/9883/82/85126 в розмірі 91779 грн. 46коп.(еквівалент за курсом НБУ становить 5827,42 доларів США).

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором від 21 липня 2008 року №014/9883/82/85126 в розмірі 86015 грн.71 коп.(еквівалентно за курсом НБУ становить 5461,46 доларів США).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 1719 грн. 82 коп. в відшкодування судового збору та 1585 грн. 78коп. в відшкодування витрат за проведення експертизи.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Сумської обласної дирекції 833 грн.73 коп. в відшкодування судового збору та 768 грн. 75 коп. в відшкодування витрат за проведення експертизи.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 781 грн. 37 коп. в відшкодування судового збору та 720 грн. 47коп. в відшкодування витрат за проведення експертизи.

В апеляційних скаргах ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначені рішення й ухвалу суду в частині стягнення з нього грошових коштів та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

При цьому доводить, що позивач пропустив строк звернення до суду з позовом, оскільки обов'язки сплати за кредитом виникають у відповідача з дати пред'явлення вимоги через нотаріальну контору, а саме з квітня 2010 року, але банк звернувся з позовною заявою у лютому 2014 року.

Проценти нараховуються на дату смерті ОСОБА_3, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_3, але суд нарахував їх за значно більший строк і сума стягнення з нього є значно більшою за суму фактичного боргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

При цьому доводить, що позивач пропустив загальний строк позовної давності звернення до суду за захистом порушеного права, оскільки на момент звернення до суду - 09 лютого 2014 року минуло більше ніж три роки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_10, представників ОСОБА_3 - ОСОБА_11, ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_6, які підтримали доводи апеляційних скарг, представника позивача ОСОБА_12, яка заперечувала проти доводів апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_7 як боржник у зобов'язанні за життя не повністю сплатила отримані за кредитним договором кошти, а її спадкоємцями є відповідачі у справі, які відповідно до ст.1268 ЦК України прийняли спадщину, а тому вимоги кредитора підлягають задоволенню в межах вартості успадкованого ними майна.

Проте, повністю погодитись з такими висновками суду неможливо, оскільки цих висновків суд дійшов неповно з'ясувавши обставини справи, що призвело до помилкового застосування норм матеріального права.

Зазначені порушення закону у відповідності до п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваного рішення й ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову з огляду на таке.

Згідно з ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 липня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір №014/9883/82/85126, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит на споживчі цілі в сумі 25000 дол.США строком на 120 місяців із процентною ставкою за користування кредитом - 14% річних.

За умовами кредитного договору позичальник зобов'язувалася здійснювати щомісячне погашення кредиту та процентів рівними щомісячними фіксованими платежами згідно з графіком погашення. Кінцевий строк повернення кредиту - 11 липня 2018 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором був укладений договір іпотеки від 28 липня 2008 року, відповідно до якого ОСОБА_7 передала в іпотеку житловий будинок з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 померла. На день смерті заборгованість за кредитним договором погашена не була.

Відповідно до п.12.4 кредитного договору зобов'язання позичальника за цим договором не є нерозривно пов'язаними з особою позичальника та можуть в порядку, передбаченому чинним законодавством України, бути виконані як самим позичальником, так і будь-якою третьою особою ( у тому числі спадкоємцями позичальника).

Станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 заборгованість за кредитним договором становила: сума основного боргу - 23079,21доларів США, сума відсотків - 274,43 доларів США, пеня за прострочку платежів - 64,04 доларів США

17 березня 2010 року був внесений платіж - 108 доларів США, тому сума основного боргу становить 22 971,21 доларів США. Всього заборгованість становить 23309,68 доларів США.

12 квітня 2010 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» направило до Другої Сумської державної нотаріальної контори вимогу в порядку ст.1281 ЦК України про заборгованість ОСОБА_7 за кредитним договором і просило повідомити спадкоємців ОСОБА_7 про наявність вимог банку як кредитора та ознайомити їх зі ст.1282 ЦК України, надати до банку відомості про тих, хто є спадкоємцями ОСОБА_7 та чи видавалися їм свідоцтва про право на спадщину.

Другою Сумською державною нотаріальною конторою 12 квітня 2010 року за зазначеною вище вимогою кредитора відкрито спадкову справу №206/2010 щодо ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, копія спадкової справи знаходиться в матеріалах справи (т.1 а.с.53-85).

14 січня 2010 року ОСОБА_7 був складений заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_13, відповідно до якого на випадок своєї смерті заповідала ОСОБА_2 належний їй житловий будинок й земельні ділянки при ньому, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 та автомобіль марки Renault, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, а все інше майно своїй дочці - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с.70).

18 травня 2010 року із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_7 звернувся ОСОБА_2, а 27 липня 2010 року із заявою про прийняття спадщини за законом на обов'язкову долю, в порядку ст.1241 ЦК України, звернулася мати ОСОБА_7 - ОСОБА_3 (т.1 а.с.67, 71).

На час смерті ОСОБА_7 її дочка ОСОБА_6С була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1, тобто за місцем реєстрації та проживання спадкодавця, відтак в силу положень ч.3 ст.1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину.

Зазначена обставина також була відома позивачу, оскільки засвідчена 08 липня 2008 року його працівниками фотокопія паспорту знаходиться у матеріалах кредитної справи (т.1 а.с.94).

Листом від 05 серпня 2010 року Друга Сумська державна нотаріальна контора повідомила позивача про подання заяв, відповідно 18 травня та 27 квітня 2010 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, який позивачем отримано цього ж дня та зареєстровано за №4727 (т.1 а.с.24).

До спадкового майна після смерті ОСОБА_7 належить житловий будинок з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_2, житловий будинок з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1, земельна ділянка, площею 1000 кв.м для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер :08:015:0001) за адресою АДРЕСА_2

Відповідачі не повідомили про наявність іншого майна у власності ОСОБА_7

Автомобіль марки Renault, 2004 року випуску, р.н.НОМЕР_1 був зареєстрований за ОСОБА_7, але 02 лютого 2010 року був знятий з обліку, що підтверджується листом Управління ДАІ УМВС України в Сумській області (т.1 а.с.111).

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 15 жовтня 2014 року ринкова вартість домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 становить 567600грн., ринкова вартість 1 кв.м земельної ділянки, площею 1000 кв.м за адресою АДРЕСА_2, кадастровий номер :08:015:0001 становить 529,42 грн./кв.м (вартість 1000 кв.м - 529420 грн.), ринкова вартість домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 становить 498500 грн. Вартість всього спадкового майна становить 1595520 грн. (т.1 а.с.152-184).

Згідно з ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщини.

Вартість майна, що успадкована ОСОБА_2 складає 1096420 грн., в якому обов'язкова доля ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини складає 274105 грн.

Таким чином вартість майна, що успадкована ОСОБА_2 складає 822315 грн., або 51, 56%.

Вартість майна, що успадкована ОСОБА_6 складає 498500 грн.. в якому обов'язкова доля ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини складає 124625 грн.

Отже, вартість майна, успадкованого ОСОБА_6 складає 373875 грн., або 23,44%, а загальна вартість майна, успадкованого ОСОБА_3 складає 398730 грн., або 25% від загальної вартості спадщини.

Враховуючи розмір заборгованості за кредитним договором в сумі 23309 доларів 68 центів США., що за офіційним курсом НБУ на день ухвалення оскаржуваного рішення складало 367117 грн. 83 коп., вартість успадкованого майна та часток спадкоємців у ньому з ОСОБА_2 підлягало стягненню 189285 грн. 95 коп., ОСОБА_3 - 91779 грн. 46 коп., ОСОБА_14 - 86052 грн. 42 коп.

Проте, відповідачами у справі, до ухвалення судом оскаржуваного рішення, у відповідності до вимог ч.3 ст.267 ЦК України, подано заяви про застосування позовної давності (т.1 а.с.124, 126, 212).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252 - 255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

Отже, за змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки позивач дізнався про особи спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті спадкодавця - боржника і, знаючи про особу кредитора, за вимогою-претензією якого відкрита спадкова справа, добровільно не виконали обов'язок щодо погашення заборгованості у серпні 2010 року, й із зазначеного моменту розпочався перебіг строку позовної давності.

З позовом до суду банк звернувся лише 09 лютого 2014 року (т.1 а.с.32), тобто з пропуском передбаченої ст.257 ЦК України позовної давності, яка закінчилася у серпні 2013 року, про що відповідачі до ухвалення судом рішення надали письмові заяви.

Позивачем не надано суду належних і допустимих доказів щодо поважних причин пропущення позовної давності, відтак порушене право захисту не підлягає.

Відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 понесені витрати зі сплати судового збору за подання апеляційних скарг, відповідно у сумі 986 грн. 71 коп. та 416 грн. 86 коп., які згідноч.5 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню на їх користь з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 09 січня 2015 року та ухвалу цього ж суду від 21 січня 2015 року у даній справі скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» відмовити за спливом позовної давності.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_2 986 грн. 71 коп. та ОСОБА_3 416 грн. 86 коп. витрат зі сплати судового збору.

Рішення набрало законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -