Справа 206/4027/15-ц
Провадження 2/206/1119/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" серпня 2015 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухорукова А.О..,

за участю секретаря Гуртового В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

В С Т А Н О В И В:

27 липня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 26.09.2003 року по 01.10.2007 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти, але добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, крім того, з моменту розлучення позивач неодноразово зазначала йому та його батькам в необхідності допомоги у забезпеченні сина, однак жодного разу її прохання не були задоволені, що і слугує підставою для звернення позивача із позовом до суду.

Позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частин всіх видів заробітку відповідача але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача аліменти на дитину за минулий час, починаючи з липня 2012 року у розмірі 13794,30 грн.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач не надає грошові кошти на утримання дитини, крім того у дитини є певні хвороби і тому вона просить також стягнути аліменти за останні три роки.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що працює на будівництві, не заперечує проти стягнення аліментів, однак заперечував проти стягнення аліментів на дитину за минулі роки.

Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що з позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ № 253847 від 13.04.2004 року ( а.с. 7).

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст. 180 СК України, визначений чіткий імперативний припис щодо обовязку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, приймаючи до увагу ту обставину, що відповідач в дійсності є батьком неповнолітнього ОСОБА_3, позовні вимоги в цій частині визнає, вимоги позивача про стягнення із нього аліментів є обґрунтованими.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема матеріальне становище сторін, а також обов'язок відповідача по належному утримуванню дитини.

В своїх позовних вимогах позивач також просить суд стягнути з відповідача аліменти за минулий час, починаючи з липня 2012 року у розмірі 13794,30 грн, однак суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні цієї частини вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухилення останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Так, в судовому засіданні будь яких доказів на підтвердження обставин вживання заходів щодо одержання аліментів, та ухилення відповідача від їх сплати позивачем суду надано не було.

У звязку з такими обставинами, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому замовленню, а саме стягненню аліментів у розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача починаючи з 27.07.2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного і керуючись ст. 105, 110-112, 180 183, 191 СК України, ст. ст. 10, 57-61, 81, 88, 174, 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (іпн. 306811086) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.07.2015 року та до повноліття дитини.

В іншій часині позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.О. Сухоруков