Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 331/303/15-ц
Провадження: № 22ц/778/4279/15
Головуючий у 1-й інстанції: Скользнєва Н.Г.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.,

Суддів: Панкеєва О.В.,

ОСОБА_2,

При секретарі: Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 28 травня 2015 року по справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну « МТМ» Жовтневого району до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року позивач звернувся з позовом до ОСОБА_3 простягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, зазначивши, що 29.09.2014 року Концерн « МТМ» звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за вищевказані послуги за період з вересня 2011р. по серпень 2014р. в сумі 14 517,36 грн..06.10.2014р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя видано судовий наказ по справі про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 14 517,36 грн..

21.10.2014 р. ухвалою того ж суду судовий наказ від 06.10.2014 р. по справі про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 14 517,36 грн. скасовано.

Концерн «МТМ» звернувся до суду з цим позовом, в якому зазначив, що за рішенням виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.2009р. « Про визначення виконавців житлово-господарських послуг» у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009р. виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн « МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну « МТМ».

Позивач у період з вересня 2011 року по серпень 2014 року надав відповідачу послуги з централізованого опалення у приміщення, розташоване за адресою : м. Запоріжжя, вул. Артема, буд.№ 71 кв. 61 на загальну суму - 14 517, 36 грн..

Станом на 01.09.2014 р. відповідач не здійснював оплату за надані послуги, загальна сума заборгованості складає 14 517, 36 грн.. На адресу відповідача направлялися претензії стосовно наявності заборгованості, які ним залишалися поза увагою.

У зв'язку з зазначеним позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за період з вересня 2011 року по серпень 2014 року в сумі 14 517, 36 грн..

Рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 28 травня 2015 року позов задоволено.

ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволені позову відмовити у повному обсязі.

Перевіриши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов, суд обгрунтовно вважав, що заявлені вимоги грунтуються на вимогах норм діючого законодавства та підтверджені матеріалами справи.

Згідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" споживачі зобовязані сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено і це підтверджено матеріалалми справи, що відповідач мешкає у квартирі АДРЕСА_1, яка належить йому на праві приватної власності, має особливий рахунок 23905763 і є споживачем послуг з опалення, але не оплачує послуги тепломережі і має заборгованість за період з 01.09.2011 року по 01.08.2014 року у сумі 14 517,36 грн. / а.с. 6, 7, 72, 85, 86, 136-139 /.

Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання затверджений наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, яким встановлено, що для вирішення питання відключення від мережі центрального опалення споживач повинен звернутися до міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі з відповідною письмовою заявою, яка приймає відповідне рішення, яке оформляється протоколом.

З витягу з протоколу № 1 від 13.10.204 року засідання діючої міжвідомчої комісії при районній адміністрації ЗМР по Жовтневому району для розгляду питань відключення окремих житлових будинків від мереж центрального опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від центрального теплопостачання в м. Запоріжжя слідує, що ОСОБА_3 було відмовлено в наданні дозволу на відключення квартири за адресою: вул. Артема, буд.71, що знаходиться на балансі МКП „Основаніє від мереж ЦО і ГВП для влаштування індивідуального (автономного0 опалення та гарячого водопостачання /а.с.102/.

Актом комісії від 06.11.2014 року за участю предстаника позивача, відповідача, представника МКП „Основаніє, протоколом про адміністраивне правопорушення від 06.11.2014 року, постановою адмінстративної комісії при районній адміністрації Запорізької міської ради встановлено самовільне, без наявності дозвільних документів, переобладнання ОСОБА_3 мереж центрального опалення / а.с. 94-96 /.

Відповідачем суду при розгляді справи у судах 1-ї та другої інстанції не надано жодного доказу, який би свідчив про те, що відмова від отримання послуги з централізованого опалення ним оформлена в установленому законом порядку.

Отже суд правомірно прийшов до висновку про стягнення з відповідача заборгованості по оплаті послуг з теплопостачання відповідно до вимог п.5 ч.3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 68 ЖК України і обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 14 517,36 грн..

Доводи відповідача про відсутність заборгованості в наслідок відсутності у квартирі приладів опалення, не заслуговують на увагу, оскільки сам по собі факт відсутності приладів опаленні не звільняє його від відповідальності через те, що відсутні дані про відключення квартири від центрального опаленні з дотриманням Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 та Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року № 4.

Доводи відповідача про те, що до його дії внаслідок неукладення в письмовій формі договірних відносин з позивачем не підлягають застосуванню норми Правил надання послуг з центрального опалення прийняти до уваги неможливо, бо згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують такі ж самі цивільні обовязки.

З доводами апелянта про пропуск строку позовоної давності до заявлених позивачем позовних вимог погодитьмся неможливо так як зідно до вимог норм ст., ст. 257, 261 ЦК України за зобовязаннями з визначеним строком виконання, яким у даному випадку є щомісячна оплата послуг, перебіг позовної давності починається зі спливом чергового строку виконання. Перебіг трирічного строку позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Після переривання перебігу позовної давності починається заново. При цьому час, що минув до переривання перебігу позовоної давності , до нового строку не зараховується.

З матеріалів справи вбачається, що у жовтні 2014 року за заявою Концерну „МТМ судом видавася наказ про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за послуги центрального опалення та постачання горячої води, який за заявою останнього ухвалою суду від 21.10.2014 року було скасовано / а.с. 164-168 /, також у вересні 2012 року ОСОБА_3 було здіснено часткову сплату за ці послуги у розмірі - 7 346,24 грн./ а.с. 138 /. Вказаними діями відповідача було перервано строк позовної давності.

За таких обставин справи, колегія суддів вважає, що рішення суду про задоволення позову про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води є законним та обгрунтованим, підстав для його скасування не мається.

Керуючись ст., ст. 307, 308, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 28 травня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: