УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,
суддів: Леванчука А.О, Нагорняка В.А.,Мазур Л.М., Писаної Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Кам'янсько-Дніпровського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі відділу Державного земельного агентства в м. Енергодарі Запорізької області до Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області, ОСОБА_6, треті особи: Державна інспекція сільського господарства в Запорізькій області, територіальна громада в особі Дніпровської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області, про визнання незаконним і скасування розпорядження голови районної державної адміністрації, визнання недійсним договору оренди нерозподілених земельних часток (паїв), витребування земельних ділянок, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 27 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року Камʼянсько-Дніпровський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі відділу Державного земельного агентства в м. Енергодарі Запорізької області звернувся до суду з указаним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, зазначив, що у порушення вимог ст. 15 Закону України «Про оренду землі» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2014_03_02/pravo1/Z960254K.html?pravo=1>та ст. 20 Закону України «Про землеустрій» оспорюваний договір оренди нерозподілених земельних ділянок укладено між відповідачами без розроблення проекту землеустрою, кадастрового номера земельної ділянки, а тому договір оренд <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2014_03_02/pravo1/Z960254K.html?pravo=1>и нерозподіл <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2014_03_02/pravo1/Z960254K.html?pravo=1>ених земельних часток (паїв) від 25 грудня 2012 року не відповідає вимогам ч. 1 ст. 203 ЦК України, ст. 15 Закону Ук <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_778339/ed_2013_07_04/pravo1/T980161.html?pravo=1>раїни «Про оренду землі» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_778567/ed_2013_07_04/pravo1/T980161.html?pravo=1>, вимогам Типового договору ор <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_778567/ed_2013_07_04/pravo1/T980161.html?pravo=1>енди земельної частки (паю), затвердженого наказом Держ <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_714/ed_2014_09_06/pravo1/T012768.html?pravo=1>комзему України від 17 січня 2000 року № 5, та підлягає визнанню недійсним із застосуванням реституції відповідно до ст. 216 ЦК України, а розпорядження голови Камʼянсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області від 24 грудня 2012 року № 590 є протиправним та підлягає скасуванню.

Рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 12 вересня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 27 січня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Камʼянсько-Дніпровської районної державної адміністрації від 24 грудня 2012 року № 590 «Про укладення договору оренди невитребуваних земельних часток (паїв) з громадянкою ОСОБА_6.»

Визнано недійсним договір оренди нерозподілених земельних часток (паїв), укладений 25 грудня 2012 року між Камʼянсько-Дніпровською районною державною адміністрацією та ОСОБА_6

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення апеляційного суду скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає відхиленню на таких підставах.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що відповідно до інформації відділу Держземагентства у м. Енергодарі Запорізької області від 20 червня 2014 року № 1123/03-04 землі колективного сільськогосподарського підприємства «Дніпровський» (далі - КСП «Дніпровський») були поділені на земельні частки (паї) членам цього підприємства, а саме рілля загальною площею 4919,9 га була розподілена між 1250 чоловік.

На підставі розпорядження голови Камʼянсько-Дніпровської районної державної адміністрації від 24 грудня 2012 року № 590 між адміністрацією та ОСОБА_6 25 грудня 2012 року укладено договір оренди невитребуваних земельних часток (паїв).

Предметом цього договору є встановлення порядку утримування орендарем невитребуваних земельних часток (паїв) при здійсненні господарської діяльності та особливості реалізації орендодавцем своїх прав на невитребувані земельні частки у спільній <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_778344/ed_2013_07_04/pravo1/T980161.html?pravo=1> власності на землю, які він має відповідно до чинного законодавства України. Орендодавець передає, а орендар приймає в оренду земельну ділянку загальною площею 25,0000 в умовних кадастрових гектарах (рілля), право на яку засвідчено сертифікатами на право на земельну частку (пай) у кількості 7 штук (згідно з додатком 1), яка розміщена в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом на землях колишнього КСП «Дніпровський» на території Дні <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_778344/ed_2013_07_04/pravo1/T980161.html?pravo=1>провської сільської ради за межами села Дніпровка Камʼянсько-Дніпровського району Запорізької області.

Відповідно до розпорядження Камʼянсько-Дніпровської районної державної адміністрації від 24 грудня 2012 року № 590 та умов договору оренди невитребуваних земельних часток (паїв) від 25 грудня 2012 у користування ОСОБА_6 передано невитребувані земельні ділянки <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_139/ed_2013_07_02/pravo1/T030858.html?pravo=1> ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14

Разом з цим, як встановлено апеляційним судом, у матеріалах справи містяться державні акти на право приватної власності на землю, відповідно до яких вищевказані особи отримали їх протягом 2002-2005 років. Крім того, ОСОБА_8 та ОСОБА_12 передали у користування земельні ділянки товариству з обмеженою відповідальністю «Агро Дніпро» (далі - ТОВ «Агро Дніпро») на підставі договорів оренди земельних ділянок від 02 квітня 2008 року, що зареєстровані у Камʼянсько-Дніпровському центрі державного земельного кадастру.

На час винесення розпорядження від 24 грудня 2012 року № 590 на території Дніпровської сільської ради визнано невитребуваними 38 сертифікатів на право на земельну частку (пай). Вказані земельні частки (паї) передані Камʼянсько-Дніпровською районною державною адміністрацією в оренду ТОВ «Агро Дніпро».

На підставі подання Камʼянсько-Дніпровського міжрайонного прокурора від 14 серпня 2013 року головою Камʼянсько-Дніпровської районної державної адміністрації видано розпорядження від 22 серпня 2013 року № 292 «Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації від 24.12.2012 № 590».

Згідно з п. 1 даного розпорядження внесено зміни до розпорядження від 24 грудня 2012 року № 590 «Про укладення договору оренди невитребуваних земельних часток (паїв) з громадянкою ОСОБА_6.», а саме: замінено слова в назві та тексті розпорядження «невитребуваних земельних часток (паїв)» на слова «нерозподілених земельних ділянок»; видалено з пункту 1 розпорядження слова в дужках «(згідно з додатком)»; змінено в п. 2 розпорядження останнє слово в дужках «пасовища» на «рілля».

Відповідно до частин 1, 2 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди зе <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843241/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1>мельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладання договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюєть <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843253/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1>ся за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами 2. 3 ст. 134 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовʼязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законом України.

Відповідно до статей 13, 16 Закону України «Про оренду землі», ст. 116 Земельного кодексу України укладання договору оренди земельної ділянки здійснюєтьс-я на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування орендодавця, прийнятого у порядку <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843241/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1>, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

Частиною 1 ст <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_308/ed_2014_10_14/pravo1/T990586.html?pravo=1>. 14 Закону України «Про оренду землі» пе <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_308/ed_2014_10_14/pravo1/T990586.html?pravo=1>редбачено, що договір оренди укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: обʼєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану обʼєкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернен <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843052/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1>ня земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення обʼєкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорах оренди землі хоча б однієї з істотних умов, передбачених ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», є підставою для визнання недійсними таких договорів оренди відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про землеустрій» землеустрій проводиться в обовʼязковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності, в тому числі в разі надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1, ч. 4 ст. <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_778344/ed_2013_07_04/pravo1/T980161.html?pravo=1> 15 Закону України «Про о <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_778344/ed_2013_07_04/pravo1/T980161.html?pravo=1>ренду землі» істотними умовами договору оренди землі, зокрема, є обʼєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); невідʼємною частиною договору оренди є акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

На підставі встановлених судами обставин та із матеріалів справи вбачається, що предметом спірного договору оренди невитребуваних (нерозподілених) земельних ділянок був не єдиний масив землі з визначеними межами, а частка земель в цілому єдиному масиві без визначення меж в натурі на місцевості, без розроблення проекту землеустрою, кадастрового номера земельної ділянки.

Тобто за умовами оскаржуваного розпорядження та договору оренди невідоме розташування земельної ділянки, відсутній проект відведення земельної ділянки.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» розпорядження голови державної адміністрації, що суперечить Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними та фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої держадміністрації вищого рівня або в судовому порядку. <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2100/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1>

Статтею 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

З урахуванням вказаного апеляційний суд, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, обґрунтовано виходив із того, що оскільки оскаржуване розпорядження голови Камʼянсько-Дніпровської районної державної адміністрації винесено з порушенням вимог чинного земельного законодавства, то воно підляг <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2098/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1>ає визнанню незаконним та скасуванню, а укладений на його підставі договір оренди - недійсним, як такий, що не відповідає вимогам ч. 1 ст. 203 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про оренду землі».

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалюючи оскаржуване рішення, апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, у результаті чого ухвалив законне і обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування немає.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 336, 337, 345 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2130/ed_2011_03_09/pravo1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 27 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді: А.О. Леванчук
Л.М. Мазур
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана