Провадження №2/761/1300/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 травня 2015 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого - судді: Кондратенко О.О.

при секретарі: Анісковець Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування документів

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив витребувати у ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на житло ( надалі свідоцтво ), виданого органом приватизації державного житлового фонду Радянського району 18.07.2001 року, наказ № 25957 на квартиру АДРЕСА_1. Вимоги обґрунтовує тим, що він є власником 1/2 частини вищезазначеної квартири, власником іншої 1/2 частини вищезазначеної квартири є його брат - ОСОБА_2 Свідоцтво на вказану квартиру заходиться у ОСОБА_2, яке він відмовляється надати на його вимогу, чим порушує його право володіння, користування та розпорядження належним йому майном.

Відповідач в судове засідання не з'явився; про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку; причину неявки суду не сповістив; заперечень не надіслав; по справі зібрано достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Суд, заслухав пояснення представника позивача, дослідив надані докази, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Провіряючи обставини по справі судом встановлено, що згідно із даними Бюро, 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації державного житлового фонду Радянського району 18.07.2001 року, наказ № 25957, про що свідчить відповідь Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 06.06.2013 року № 12564 ( И-2013 )

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Представник позивача в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 звертався до ОСОБА_2 з листом 20.11.2014 року про надання йому свідоцтва, однак, вказаний лист з боку останнього залишено без задоволення, зі слів позивача.

Вказані твердження представника позивача судом не приймаються до уваги, так як в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про направлення вищезазначеного листа від 20.11.2014 року на адресу ОСОБА_2 поштовою кореспонденцію, чи про особисте вручення останньому та його відмову від отримання.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1, як і його представником суду не надано доказів, які б свідчили про безпідставне утримання ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на житло, як і не було їх встановлено під час розгляду справи.

А тому, вимоги ОСОБА_1 про витребування у ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 не підлягають задоволенню, як не доведені.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 169, 209, 212, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування документів відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: