Ухвала

іменем україни

09 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Євграфової Є.П.,

суддів: Євтушенко О.І., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області, про виселення,

в с т а н о в и л а:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області, про виселення.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 22 жовтня 2014 року позов задоволено частково.

Виселено ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_6 із квартири АДРЕСА_1.

У решті позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 26 травня 2015 року зазначене судове рішення скасовано. Ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 серпня 2008 року між позивачем та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № CGVPGA00000074, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_1 кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 36 425 доларів США терміном до 19 серпня 2011 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором 19 серпня 2008 року позивач та ОСОБА_1 уклали договір іпотеки № 242686/1, згідно з яким останній передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності. Через неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору у нього виникла заборгованість перед банком.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 10 вересня 2013 року, зокрема, скасовано рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 27 вересня 2012 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки та ухвалено у цій частині нове рішення, яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 19 серпня 2008 року № CGVPGA00000074 в сумі 65 470,43 доларів США звернуто стягнення на вищезазначену квартиру шляхом її продажу ПАТ КБ «ПриватБанк», з укладенням від імені ОСОБА_1, ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, з початковою ціною продажу предмета іпотеки, встановленої незалежним експертом-оцінювачем, а саме: ринкової вартості нерухомого майна на момент реалізації.

Задовольняючи позов, враховуючи наявність рішення апеляційного суду Львівської області від 10 вересня 2013 року, яке набрало законної сили, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції, зазначав, що передана в іпотеку квартира, яка належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, була придбана не за рахунок отриманих кредитних коштів, у зв'язку з чим скасував рішення суду першої інстанції та відмовив у позові.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права; наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 26 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є.П. Євграфова

судді: О.І. Євтушенко

Ю.Г. Іваненко