Справа № 310/4099/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

10 липня 2015 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Черткової Н.І.,

за участю секретаря судового засідання - Димової Л.В.,

позивача- Довгополова О.Р.,

відповідача, представника відповідача- Довгополової М.М.. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення часток у праві спільної сумісної власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про визначення часток у праві спільної сумісної власності, посилаючись на наступні обставини. Квартира АДРЕСА_1 належить на праві сумісної власності позивачу ОСОБА_1, його бабусі ОСОБА_2, його сестрі ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище «Довгополова»; ім.»я до зміни імені на підставі свідоцтва про зміну імені від 26.03.2015 року № 9 «Альона») та батькові позивача ОСОБА_4, про що свідчить довідка Бердянського КПТІ від 28.04.2015 року, договір про міну від 15.02.1996 року, в якому не визначено частки кожного з них , та реєстраційне посвідчення. 03 листопада 2003 року помер батько позивача ОСОБА_4, актовий запис про смерть № 1-ЖС № 265889, виданий 05.11.2003 року та не залишив заповіту. Як спадкоємець першої черги за законом, ОСОБА_1 звернувся до державної нотаріальної контори м. Бердянська з заявою про прийняття спадщини, але свідоцтва про право на спадщину не одержав, з причини того, що частки кожного з власників у праві власності на квартиру не визначені. 29.04.2015 року постановою нотаріуса йому було відмовлено у вчинені нотаріальних дій. Квартира, власником якої є позивач та відповідачі, а також померлий ОСОБА_4, однокімнатна і кожний з них завжди знав, що їх частки в квартирі є рівними, тобто кожний з них є власником ? її частки. Позивач зазначив, що на даний час, у зв»язку з тим, що ОСОБА_4 помер,неможливо досягнути домовленості про обсяг частки про конкретне майно, право власності на яке і є об»єктом спадкування. Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в позовній заяві. Відповідач та представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала і не заперечувала проти позбавлення його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві сумісної власності позивачу ОСОБА_1, його бабусі ОСОБА_2, його сестрі ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище «Довгополова»; ім.»я до зміни імені на підставі свідоцтва про зміну імені від 26.03.2015 року № 9 «Альона») та батькові позивача ОСОБА_4, про що свідчить довідка Бердянського КПТІ від 28.04.2015 року, договір про міну від 15.02.1996 року, в якому не визначено частки кожного з них , та реєстраційне посвідчення. Встановлено, що 03 листопада 2003 року помер батько позивача ОСОБА_4, актовий запис про смерть № 1-ЖС № 265889, виданий 05.11.2003 року та не залишив заповіту. З матеріалів справи вбачається, що на даний час, у зв»язку з тим, що ОСОБА_4 помер,неможливо досягнути домовленості про обсяг частки про конкретне майно, право власності на яке і є об»єктом спадкування. Судом встановлено, що як спадкоємець першої черги за законом, ОСОБА_1 звернувся до державної нотаріальної контори м. Бердянська з заявою про прийняття спадщини, але свідоцтва про право на спадщину не одержав, з причини того, що частки кожного з власників у праві власності на квартиру не визначені. 29.04.2015 року постановою нотаріуса йому було відмовлено у вчинені нотаріальних дій. У судовому засіданні встановлено, що квартира, власником якої є позивач та відповідачі, а також померлий ОСОБА_4, однокімнатна і кожний з них завжди знав, що їх частки в квартирі є рівними, тобто кожний з них є власником ? її частки. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі долі, що знаходиться в спільній дольовій власності. Згідно ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У звязку з оформленням позивачами спадку виникла необхідність у виділі часток із майна, що є у спільній сумісній власності. Згідно ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Отже, з урахуванням встановленого суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення часток у праві спільної сумісної власності є такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 364, 370, 372 ЦК України та керуючись ст.ст. 3, 5, 10, 11, 60, 88, 209, 212- 215, 224 ЦПК України, суд ,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення часток у праві спільної сумісної власності - задовольнити. Визначити, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 областіє рівними, тобото, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Анатолієвичу, померлому 03.11.2003 року належить на праві власності по 1/4 частині квартири кожному. Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: