Провадження № 4с/522/166/15
У Х В А Л А

Іменем України

«09» липня 2015 року

Суддя Приморського районного суду міста ОСОБА_1 ОСОБА_2, дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_3 до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про оскарження дій державного виконавця,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаною позовною заявою до визначеного ним відповідача Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

У своїй позовній заяві позивач просить визнати дії відповідача з відкриття виконавчого провадження незаконними, скасувати постанову про відкриття провадження, зобовязати відповідача скасувати арешт з належного йому майна.

Вивчивши зміст позовної заяви та додані до неї матеріали, суддя дійшов висновку про невідповідність поданої заяви вимогам норм цивільного процесуального права.

За правилом статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з пунктом 24 постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження. При цьому судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року N 2658-III "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Таким чином, заявником при зверненні до суду із вказаною заявою залучено неналежний субєкт оскарження Перший Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, оскільки належним субєктом оскарження за вказаною категорією справ може виступати лише певна посадова особа державний виконавець. Виходячи з викладеного, суд вважає порушеними вимоги, встановлені до змісту позовної заяви, закріплені в п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України.

Наведені свідчить про те, що позивачем під час звернення до суду з вказаним позов невірно обрано вид провадження позивач звернувся в порядку цивільного позовного провадження, в той час, коли чинним законодавством визначено для розгляду такого роду звернень інший вид судового провадження провадження за скаргами на дії державного виконавця відповідно до правил Розділу VІІ ЦПК України.

При цьому, вимоги, що підлягають розгляду в порядку позовного провадження, заявником не предявлено, інших підстав розглядати справу за цим позовом в порядку позовного провадження судом не виявлено. Предметом звернення ОСОБА_3 є виключно оскарження виконавчих дій державного виконавця, вчинюваних ним щодо скаржника, який виступає в якості боржника в такому виконавчому провадженні.

До цієї правової ситуації суд має застосувати за аналогією закону правило пункту 1 частини 2 статті 122 ЦПК України, згідно з якою суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

За правилом п. 2 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Наведені правила свідчать, що спори фізичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності розглядають, за загальним правилом, за правилами адміністративного судочинства. Виняток складають справи за скаргами на дії державного виконавця, поданими за правилами Розділу VІІ ЦПК України.

Окрім цього, суд окремо зобовязаний взяти до уваги те, що текст позову містить власноручні виправлення, які окремо не застережені автором.

Керуючись ст. ст. 8, 15, п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, СУДДЯ

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про оскарження дій державного виконавця.

Розяснити позивачу право звернутися до суду зі скаргою на дії державного виконавця, що підлягає розгляду за правилами Розділу VІІ ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С У Д Д Я ОСОБА_2

09.07.2015