АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/2073/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2190/15Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Буленка О.О., Кузнєцової О.Ю.

При секретарі : Кальник А.М.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Полтавської державної аграрної академії на рішення Київського районного суду м. Полтави від 2 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до відокремленого структурного підрозділу санаторію профілакторію Полтавської державної аграрної академії в особі голови ліквідаційної комісії ОСОБА_3, фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Полтавське обласне відділення, Полтавської державної аграрної академії про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невчасну виплату заробітної плати та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 2 червня 2015позов задоволено частково.

Стягнуто з Полтавської державної аграрної академії на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі в сумі 4456 грн. 56 коп., компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату в сумі 3913 грн. 56 коп., моральну шкоду в сумі 2000 грн., а всього 10370 грн. 12 коп.

В апеляційній скарзі Полтавська державна аграрна академія (надалі академія), посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, зауважуючи при цьому, що не є неналежним відповідачем по справі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, що зявились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, про її задоволення.

Згідно п.2 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом, згідно наказу №74 від 8 серпня 1987 року ОСОБА_2 працює на посаді медичної сестри відокремленого структурного підрозділу санаторію профілакторію Полтавської державної аграрної академії.

25 лютого 2015 року Полтавською державною аграрною академією видано наказ №37 про закриття відокремленого структурного підрозділу санаторію-профілакторію ПДАА та створено ліквідаційну комісію терміном з 27 лютого 2015 року по 31 травня 2015 року.

Наказом №38 від 27 лютого 2015 року «Про скорочення штату працівників підрозділу санаторію-профілакторію ПДАА» виведено із штатного розпису посади відокремленого структурного підрозділу, серед яких і посада медичної сестри, яку займала ОСОБА_2

Відповідно до наказу №16 від 26 березня 2015 року «Про попередження щодо звільнення працівників відокремленого підрозділу санаторію-профілакторію ПДАА» персонально, письмово попереджено про майбутнє звільнення на підставі п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України із займаних посад ,серед інших, і медичну сестру ОСОБА_2

Згідно розрахункових листів, заборгованість по заробітній платі ОСОБА_2 станом на 1 квітня 2015 року становить 4456 грн. 56 коп.

З Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців вбачається, що відокремлений підрозділ санаторій-профілакторій Полтавської державної аграрної академії закрито 31 березня 2015 року.

Наявність невиплаченої заборгованості по заробітній платі та нарахована компенсація втрати частини доходів за невчасно виплачену заробітну плату стали підставою для звернення ОСОБА_2 до суду за захистом порушеного права, яка одночасно просила стягнути завдану моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

При цьому, позивач відповідачами по справі визначила Відокремлений структурний підрозділ санаторію профілакторію Полтавської державної аграрної академії, саму ОСОБА_4 та Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Полтавське обласне відділення ( надалі - Фонд).

В ході розгляду справи відповідач - Відокремлений структурний підрозділ санаторію профілакторію Полтавської державної аграрної академії звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження по справі в частині предявлених до нього вимог.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 2 червня 2015 року вказане клопотання задоволено, закрито провадження по справі в частині позовних вимог ОСОБА_2 до відокремленого підрозділу санаторію-профілакторію Полтавської державної аграрної академії у звязку з закриттям останнього 31 березня 2015 року як відокремленого структурного підрозділу санаторію профілакторію ПДАА, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру.

Вказана ухвала в апеляційному порядку не оскаржувалась.

Постановляючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що власником і засновником Відокремленого підрозділу санаторію-профілакторію Полтавської державної аграрної академії є дана ОСОБА_4, яка проводить фінансування даного санаторію спільно з Фондом, що передбачено Положенням про відокремлений підрозділ санаторію-профілакторію. Враховуючи, що у звязку із прийняттям Закону №1105, який набрав чинності 1 січня 2015 року таке фінансування Фондами санаторіїв профілакторіїв вже не передбачено, правових підстав для покладення на останнього відповідальності по стягненню заборгованості по заробітній платі не має.

З вказаним висновком не може в повній мірі погодитись колегія суддів з наступних підстав.

Згідно Положення про відокремлений підрозділ санаторій-профілакторій Полтавської державної аграрної ОСОБА_4, санаторій-профілакторій є структурним підрозділом ПДАА з окремими правами юридичної особи, підпорядкований його власнику ПДАА. Санаторій-профілакторій має самостійний баланс, рахунок в установі банку, власну печатку, штампи, що зареєстровані відповідно до законодавства України. Санаторій-профілакторій діє на підставі положення, що затверджується власником (ПДАА) і узгоджується з виконавчою дирекцією обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Крім того, санаторій-профілакторій підпорядкований лише по господарській частині ректору академії та працює під методичним керівництвом і фінансовим контролем обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової непрацездатності.

Санаторій профілакторій очолює головний лікар, до компетенції якого відноситься приймання та звільнення з роботи працівників санаторію - профілакторію, розроблення штатного розпису, фонду оплати праці, які затверджуються Фондом.

Згідно передбаченого порядку фінансування санаторію - профілакторію, за рахунок коштів Фонду здійснюється фінансування штатних одиниць, в тому числі і посад медичних сестер.

Кожного року між санаторієм-профілакторієм, Академією та Фондом укладались трьохсторонні угоди, які визначали обовязки сторін щодо забезпечення роботи санаторію-профілакторію, порядку організації його роботи та джерел фінансування, що відповідало як п.1.4 вказаного Положення, так і вимогам ст.ст. 20,48 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування з тимчасової непрацездатності та витратами зумовленими похованням». Згідно до якого розроблявся і кошторис відокремленого підрозділу санаторію-профілакторію Полтавської ДАА (форма 15-ФСС з ТВП/1).

У звязку з набранням чинності 1 січня 2015 року Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообовязкового державного страхування та легалізації фонду оплати праці» від 28 грудня 2014 року такі функції Фонду, як часткове фінансування санаторіїв-профілакторіїв, не передбачено.

Внаслідок відсутності правових підстав для здійснення такого фінансування зазначена трьохстороння угода на 2015 рік вже не укладалась, натомість розпочалась процедура ліквідації санаторію-профілакторію. Так, наказом по ОСОБА_4 від 25 лютого 2015 року закрито відокремлений структурний підрозділ санаторію-профілакторію ПДАА, створено ліквідаційну комісію терміном з 27 лютого 2015 року по 31 травня 2015 року, а 26 березня 2015 року був виданий наказ про попередження щодо звільнення працівників санаторію-профілакторію.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 8 квітня 2015 року Відокремлений структурний підрозділ Санаторій-профілакторій Полтавської державної аграрної академії, код 36195303, без права юридичної особи (організаційно правова форма філія) закрито 31 травня 2015 року.

На даний час строк дії ліквідаційної комісії продовжено в звязку з тим, що не проведені всі передбачені чинним законодавством дії по ліквідації структурного підрозділу.

Після закриття провадження по справі в частині вимог до Відокремленого структурного підрозділу санаторію профілакторію Полтавської державної аграрної ОСОБА_4 в особі голови ліквідаційної комісії ОСОБА_3, відповідачами по справі залишились ОСОБА_4 та Фонд, який не може нести цивільну відповідальність щодо здійснення виплат з оплати праці позивачу як працівнику санаторію-профілакторію, оскільки це суперечить положенням Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообовязкового державного страхування та легалізації фонду оплати праці» від 28 грудня 2014 року.

Між тим, колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції щодо покладення такої відповідальності на Полтавську державну аграрну ОСОБА_4, як на засновника та власника санаторію-профілакторію, оскільки це не відповідає приписам трудового законодавства.

Так, згідно ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану роботу.

В даному випадку трудовий договір позивач укладала з санаторієм-профілакторієм, який і є роботодавцем останньої, тому згідно положень КЗпП України повинен здійснювати оплату заробітної плати як особі, яка перебуває з ним в трудових відносинах, позаяк саме такі права та обовязки роботодавця визначені Положенням по відокремлений підрозділ санаторію-профілакторію Полтавської державної аграрної ОСОБА_4.

Сам по собі факт, що ОСОБА_4 є засновником та власником відокремленого структурного підрозділу санаторію-профілакторію, який припинив свою діяльність, безумовно не свідчить про наявність правових підстав покладати на неї відповідальність по виплаті заборгованостей по оплаті праці колишнім працівникам санаторію, з якими вона не перебувала в трудових відносинах.

При цьому, заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що ОСОБА_4, як юридична особа, має свій штатний розпис, до якого не внесена посада медичної сестри санаторію-профілакторію. Як державна бюджетна установа має свій кошторис, до видатків якого не входить здійснення оплати праці посади медичної сестри даного санаторію-профілакторію, натомість передбачені видатки на заробітну плату працівникам ОСОБА_4, до числа яких позивач також не відноситься.

Крім того, питання з приводу припинення (ліквідації) юридичної особи урегульовані положеннями ст. 105-112 ЦК України, які зокрема встановлюють, що в разі припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Відповідно до ст. 111 ЦК України у зв'язку з ліквідацією юридичної особи виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, провадиться у порядку черговості, встановленому статтею 112 цього Кодексу, відповідно до якої в другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов'язані з трудовими відносинами.

Як встановлено, ліквідаційна комісія наразі приймає претензії звільнених працівників з приводу заборгованості по заробітній платі, яку має виплатити згідно черговості.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, при вирішенні спору невірно застосовані норми матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення та постановлення по справі нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Полтавське обласне відділення та Полтавської державної аграрної академії про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невчасну виплату заробітної плати та відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.п.3,4 ч.1 ст. 309, 314, 316, 319 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Полтавської державної аграрної академії задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 2 червня 2015 року скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволення позову ОСОБА_2 до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Полтавське обласне відділення та Полтавської державної аграрної академії про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невчасну виплату заробітної плати та відшкодування моральної шкоди.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді:

З оригіналом згідно.