АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/2693/2015 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26березня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача Антоненко Н.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І. при секретарі Слащуку А.С.

за участю представника третьої особи ОСОБА_3,

представника відповідача Дяденко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_5, на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 4 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку», треті особи ОСОБА_5, Товариство з обмеженою відповідальністю «Грінвіч Фіш» про визнання іпотечного договору недійсним.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 4 грудня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_6 до ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку», треті особи ОСОБА_5, ТОВ «Грінвіч Фіш» про визнання іпотечного договору недійсним відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.07.2013 між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та ТОВ «Грінвіч Фіш» укладено кредитний договір № MKLNU3.143359.002, відповідно до умов якого банк надав ТОВ «Грінвіч Фіш» кредит у розмірі 700 000,00 грн зі строком повернення до 16.07.2018 та процентною ставкою за користування 23.00% річних.

17.07.2013 між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку», ОСОБА_5 (як поручителем) та ТОВ «Грінвіч Фіш» (як позичальником) укладено договір поруки № РХ029031.143694.001., згідно умов якого відповідальність поручителя та позичальника перед банком солідарна.

17.07.2013 в забезпечення виконання зобов'язань укладено договір іпотеки № ZXR039523.143694.002 від 17.07.2013 між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та ОСОБА_5 за згодою ОСОБА_6 Відповідно до умов договору в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 17.07.2013 банку передано нежиле приміщення АДРЕСА_1, загальною площею 92,00 мІ, належне ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності.

Виходячи з того, що договір іпотеки укладений з дотриманням норм закону та порядку укладення договорів, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

В апеляційній скарзі представник третьої особи ОСОБА_3 просить скасувати рішенняДарницького районного суду м. Києва від 4 грудня 2014 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити у повному обсязі. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник третьої особи просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній доводів. Представник відповідача просила відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з огляду на таке.

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, правильно встановив спірні правовідносини та вірно визначив норми закону, що їх регулюють.

Предметом спору у даній справі є недійсність договору іпотеки з тих підстав, що його умови суперечать нормам цивільного законодавства України, а також що предметом договору є не все жиле приміщення, а лише його Ѕ частина.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною вимог, установлених ч.ч. 1 - 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є подружжям. ОСОБА_6 надала згоду ОСОБА_5 на укладення договору іпотеки, і ця згода засвідчена її письмовою заявою, відповідно до якої в іпотеку ПАТ «Всеукраїнський Банк розвитку» передано нежиле приміщення АДРЕСА_1 (а.с. 36).

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 свою заявою надала згоду на передачу в іпотеку лише Ѕ частину нежилого приміщення АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_5, а проти передачі належної їй іншої Ѕ частини заперечувала, не заслуговують на увагу, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів у передбаченому ст.ст. 10, 60 ЦПК України порядку, зокрема правовстановлюючих документів на підтвердження її права власності на Ѕ частину предмету іпотеки, суду не надано. Представник ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував того, що нежиле приміщення - предмет іпотеки на праві власності зареєстрований за ОСОБА_5

За таких обставин правильним є висновок суду першої інстанції про відсутність законних підстав для визнання договору іпотеки недійсним.

Висновок суду, викладений в оскаржуваному рішенні, ґрунтується на вимогах закону і підтверджується матеріалами справи. Передбачених ст. 308 ЦПК України підстав для скасування рішення Дарницького районного суду м. Києва від 4 грудня 2014 року немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 309, 313 - 315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 4 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна