Справа № 141/482/15-ц Провадження № 22-ц/772/2224/2015Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 57Доповідач Войтко Ю. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Войтка Ю.Б.,

Суддів: Стадника І.М., Голоти Л.О.,

При секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Оратівського районного суду Вінницької області від 29 травня 2015 року в справі за позовом

ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» про захист прав споживача, визнання договору недійсним та стягнення коштів, -

встановила:

ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 29 травня 2015 року позовну заяву ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» про захист прав споживача, визнання договору недійсним та стягнення коштів повернуто позивачеві у звязку з непідсудністю справи Оратівському районному суду.

ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою, тому, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою повернути справу до Оратівського районного суду Вінницької області для вирішення питання про відкриття провадження.

Колегія суддів перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів викладених в апеляційній скарзі прийшла до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви позивачеві у звязку з непідсудністю, суд першої інстанції виходив з того, що з поданої позивачем заяви вбачається, що між сторонами виник спір з приводу договору лізингу, а також посилався на те, що позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням.

З такими висновками суду не можна погодитись виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 ЦПК позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації політики у сфері захисту прав споживачів.

Сам позивач визначає підставу та предмет позову, а тому якщо у позовній заяві міститься посилання на порушення відповідачем прав позивача як споживача, право вибору суду для звернення з таким позовом належить позивачу. Суд на стадії відкриття провадження у справі не вправі робити висновок про те, чи порушені права та інтереси позивача як споживача та чи поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів» на спірні правовідносини. Такі висновки суд може зробити лише після розгляду справи.

Із змісту заявлених вимог вбачається, що предметом судового спору позивачем визначені правовідносини, які ґрунтуються на договорі фінансового лізингу №00238 від 25 листопада 2014 року, укладеного між нею та ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс», предметом якого є трактор ДТЗ 5404 К, що згідно з умовами даного договору є власністю Лізингодавця до моменту переоформлення права власності на предмет лізингу на Лізигоодержувача .

Таким чином, правовідносини, які виникають із договорів фінансового лізингу підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів», про що також зазначено у п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» №5 від 12.04.1996 року.

Якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок для його вирішення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Оратівського районного суду Вінницької області від 29 травня 2015 року скасувати, а вирішення питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_3

Судді: (підпис) ОСОБА_4

(підпис) ОСОБА_5

«З оригіналом вірно»

Суддя апеляційного суду Войтко Ю.Б,