АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/9019/2015 Головуючий в 1 інстанції - Шереметьєва Л.А.
Доповідач - Желепа О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Рубан С.М., Кабанченко О.А.

при секретарі Гарматюк О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 22 травня 2015 року про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна та усунення перешкод у користуванні майном, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 та просила розділити майно, набуте під час перебування з ним у шлюбі,, а саме: автомобіль марки ВАЗ, модель 21104, 2006 року випуску, р.н. НОМЕР_1, гаражний бокс АДРЕСА_1 та грошові кошти, розміщені на депозитному рахунку в ПАТ «Укрсоцбанк».

Крім того, представник позивачки подав до суду заяву, в якій просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, які є предметом спору.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 22.05.2015 року клопотання про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на автомобіль марки ВАЗ, модель 21104, 2006 року випуску, легковий седан, р.н. НОМЕР_1, та грошові кошти, розміщені на депозитному рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 30023.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовлено.

Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати в частині задоволення заяви про забезпечення позов та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву частково, забезпечити позов шляхом заборони відчуження автомобіля марки ВАЗ, модель 21104, 2006 року випуску, легковий седан, реєстраційний номер НОМЕР_1, а в решті заяви відмовити.

В скарзі посилався на те, що ухвала є незаконною і такою, що постановлена з порушенням норм процесуального законодавства.

Скарга містить доводи про те, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову: арешт автомобіля є не співмірним з заявленими вимогами .

Крім того, відповідач вважає необґрунтованим висновок суду про накладення арешту на грошові кошти на депозитному рахунку № НОМЕР_2 в ПАТ «Укрсоцбанк», оскільки суд, приймаючи рішення про накладення арешту на грошові кошти на депозитному рахунку не перевірив наявність грошових коштів на цьому рахунку .

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., позивача, представників сторін, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як роз'яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Згідно ч. 3 ст. 152 види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову частково , суд першої інстанції виходив з того, що у разі невжиття заходів забезпечення позову, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач є співмірними із заявленими позивачем вимогам.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки останній відповідає встановленим обставинам та нормам процесуального закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що накладаючи арешту на майно, яке позивач просив поділити, суд обрав спосіб забезпечення, який не співмірний з заявленими вимогами є безпідставні.

Статтею 152 ЦПК України, передбачений такий спосіб забезпечення позову, як накладення арешту.

Так як, автомобіль на який суд наклав арешт входить до предмету позову про поділ майна подружжя, вжиті судом заходи забезпечення є співмірними з заявленими позовними вимогами.

Крім того, до апеляційного суду представник позивача, надав довіреність, відповідно до якої відповідач в даній справі видав довіреність на розпорядження спірним автомобілем сторонній особі, що свідчить про те, що не вжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту, може призвести до втрати майна, яке позивач просила суд поділити як спільне майно.

Доводи скарги про те, що суд не з'ясував, чи є кошти на рахунку відповідача, також на правильність постановленої ухвали не впливають, тому, що суд лише вживав заходи для забезпечення позову, наклавши арешт на грошові кошти, які також є предметом поділу майна подружжя.

Ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону, а тому відповідно до ст. 312 ЦПК України колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 22 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: