Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 2-19/11
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14" січня 2011 року м. Гребінка

V

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

Головуючої судді Кривчун Т.О.,

при секретарі Сапі А.М.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Галкіної Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гребінка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Гребінківський комбінат комунальних підприємств» (надалі-КП «Гребінківський ККП») про стягнення невиплаченої допомоги на оздоровлення, моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до КП «Гребінківський ККП», посилаючись на те, що 19.01.2006 року був прийнятий на роботу на підприємство відповідача на посаду тракториста-бульдозериста 5-го розряду, а 12.07.2010 року - звільнений 'З роботи за угодою сторін, оскільки, згідно висновку ЛКК Гребінківської районної поліклініки, за станом здоров"я йому протипоказана робота трактористом, а вакансія з легким фізичним навантаженням на підприємстві відсутня.

Зазначає, що, при отриманні трудової книжки з ним не було проведено розрахунку у повному обсязі, -не виплачено допомогу на оздоровлення за 2009 та 2010 роки, при зверненні до відповідача у видачі довідки про розмір заборгованості по допомозі за вказаний період йому було відмовлено.

Вважає, що бездіяльністю відповідача йому заподіяно моральної шкоди, яку він оцінює в 1000,00грн.

У зв"язку з наведеним просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по допомозі на оздоровлення за 2009 та 2010 роки, моральну шкоду в сумі 1000,00грн.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, прохаючи їх задовольнити.

Представник відповідача у наданих суду письмових запереченнях позовні вимоги не визнав у повному обсязі, вважає їх безпідставними, прохав відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що, 19.01.2006 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в Гребінківський ККП трактористом-бульдозеристом 5-го розряду, а наказом №47-А від 12.07.2010 року звільнений за п.1 ст.36 КЗпП за угодою сторін з виплатою компенсації за 19 місяців невикористаної відпустки.

Зазначають, що, згідно рішення зборів трудового колективу підприємства від 10.01.2007р. та на підставі рішення міської ради від 10.04.2007р. №274 було внесено зміни до Колективного договору шодо надання працівникам, при наданні щорічної відпустки, матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі середньомісячної заробітної плати. Оскільки Колективним договором не передбачено надання матеріальної допомоги на оздоровлення при звільненні працівників, бухгалтерією не було нараховано таку допомогу ОСОБА_1 та відмовлено у наданні довідки, у зв"язку з тим, що такої заборгованості не існує.

2

Вказують, що компенсація позивачу була виплачена 11.08.2010 року (а не 12.08.2010р), що підтверджується видатковим касовим ордером та платіжною відомістю №130, заява ОСОБА_1 щодо виплати розрахункових надійшла уже після видачі цих коштів. Посилання позивача на відсутність коштів на придбання продуктів харчування, ліків тощо також є безпідставними, оскільки на протязі липня заробітна плата працівникам підприємства видавалася двічі (09.07.2010р.-коли позивач отримав 663,00грн. та 29.07.2010р.-отримав решту заробітної плати-988,00грн.), про виплату розрахункових у серпні 2010 року, за відсутністю коштів на підприємстві, існувала домовленість із ОСОБА_1 в усній формі, на що він погодився.

У судовому засіданні представник відповідача наведені вище доводи заперечень підтримала, та, в доповнення пояснила, що допомога на оздоровлення позивачу за 2009 рік не була виплачена тому, що в тому році ОСОБА_1 у відпустці не був (пізніше була виплачена компенсація за невикористану відпустку), за 2010 рік- у зв"язку зі звільненням, таким чином, у відповідача не було підстав для виплати допомоги на оздоровлення за 2009- 2010 роки. Зазначає, що наказ про надання працівникові відпустки та одночасно матеріальної допомоги на оздоровлення видається у кожному конкретному випадку.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

/

Згідно наказу №12 від 20.01.2006р. по Гребінківському комбінату комунальних підприємств (далі- Гребінківський ККП) ОСОБА_1 прийнятий на роботу тимчасово трактористом-бульдозеристом-автогрейдеристом по п"ятому розряду з оплатою згідно штатного розпису. З даним наказом позивача було ознайомлено під розпис (а.с.21,6).

Наказом №47-А від 12.07.2010р. ОСОБА_1 звільнений з роботи з 12.07.2010р. за п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін з виплатою грошової компенсації за 19 місяців невикористаної відпустки (а.с.22).

Згідно видаткового касового ордеру від 11.08.2010р. №178, ОСОБА_1 перераховано' належну йому до виплати на момент звільнення суму у розмірі 2777,12грн., що підтверджується платіжною відомістю №130, яка, у відповідності з наявною в матеріалах справи довідкою Гребінківського ККП від 23.11.2010р. №63, складається з заробітної плати за 4 робочі дні-310,15грн.; лікарняних з 21.06.2010р. по 05.07.2010р.-832,30грн; компенсації за невикористану відпустку: за 2009 рік-1127,42грн.; за 2010 рік-646,25грн. (а.с.26,27,36).

Твердження позивача про невиплату йому допомоги на оздоровлення за 2009 та 2010 роки суд оцінює критично та до уваги їх не приймає з огляду на таке.

ч

Згідно ст.13 КЗпП України, зміст колективного договору визначається сторонами в межах їх компетенції; у колективному договорі встановлюються взаємні зобов"язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема, встановлення гарантій, компенсацій, пільг, забезпечення житлово-побутового, культурного, медичного обслуговування, організації оздоровлення і відпочинку працівників.

Як установлено в судовому засіданні та знайшло підтвердження матеріалами справи, рішенням загальних зборів трудового колективу Гребінківського ККП від 10.01.2007 року визначено щодо надання з 2007 року кожному працівнику підприємства матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати та внесення змін у цій частині до колективного договору (а.с.23).

Додатком до Розділу "Соціальні пільги та гарантії, соціальне страхування, забезпечення житлово-побутового, культурного, медичного обслуговування, організації оздоровлення і відпочинку працівників" Колективного договору на 2005-2010 роки Гребінківського ККП, зареєстрованого рішенням виконкому Гребінківської міської ради №10 від 12.01.2005р., визначено щодо надання кожному працівнику, при наданні щорічної

з

'

відпустки, матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати з 01.01.2007 року (а.с.58).

Рішенням Виконавчого комітету Гребінківської міської ради від 10.04.2007р. №274 зареєстровано доповнення до Колективного договору на 2005-2010 роки між адміністрацією та профспілковим комітетом комбінату комунальних підприємств, прийняте на спільному засіданні 10.01.2007 року (а.с.59-60).

Судом установлено і позивачем не заперечується той факт, що у 2009 році він у відпустці не перебував, а пізніше йому була виплачена компенсація за невикористану відпустку як за 2009, так і за 2010 роки.

Виплата допомоги на оздоровлення у випадку неперебування працівника у щорічній відпустці, а також при його звільненні Колективним договором не передбачена.

Таким чином, у відповідача відсутні були правові підстави для виплати позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення за 2009-2010 роки.

Відповідно до ч.І ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно п.7 Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995р. (у редакції від 25.05.2001р.), заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) особи, та за умови, що вказана шкода є безпосереднім наслідком певної протиправної дії.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що відповідачем не було порушено прав позивача, а тому вимога про відшкодування моральної шкоди є безпідставною і задоволенню не підлягає. ,

Окрім того, посилання позивача на те, що після звільнення (з 12.07.2010р.) він не мав достатніх коштів на придбання, зокрема, продуктів харчування, предметів першої необхідності, на думку суду, є надуманими і спростовуються як наведеними поясненнями представника відповідача, так і дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи, з яких убачається, що позивач двічі протягом липня (09 та 29 липня) отримав заробітну плату у сумах 663,00грн. та 988,00грн. відповідно (а.с.28-31).

За таких обставин суд вважає, що позивачем не надано достатніх доказів, які б беззаперечно свідчили про обов'язок відповідача виплатити йому матеріальну допомогу на оздоровлення за 2009-2010 роки, а, відтак, позовні вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

суд, -

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8,10-11,59-60,212,213-215,218 ЦПК України,

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Гребінківський комбінат комунальних підприємств» (надалі-КП «Гребінківський ККП») про стягнення невиплаченої допомоги на оздоровлення, моральної шкоди, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через

Гребінківський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його

проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішецня суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційної скарги, якщо

апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не

скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т. О. Кривчун