Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1001/14-ц
Провадження № 2/711/169/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

09 липня 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Скляренко В.М.

при секретарі Слабко Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання власності на частину квартири,

в с т а н о в и в:

Керуючись ч. 3 ст. 209 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання власності на частину квартири задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири № 52, що знаходиться по вул. Толстого, 50 в м. Черкаси.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 595 грн. 25 коп.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: В.М. Скляренко

Справа № 711/1001/14-ц

Провадження № 2/711/169/15

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Скляренко В.М.

при секретарі Слабко Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на частину квартири,

в с т а н о в и в:

Уточнившись з позовними вимогами позивачка ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на частину квартири, а саме права власності на ? частину квартири № 52, що знаходиться по вул. Толстого, 50 в м. Черкаси.

В обґрунтування позову вказує, що 28.07.2007 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб, від якого вони мають неповнолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також вказує, що в період шлюбу вони за спільні кошти подружжя придбали квартиру № 52, яка розташована по вул. Толстого, 50 в м. Черкаси, вартість якої на момент придбання відповідно до Договору купівлі-продажу від 01.06.2011 року становила 54263 грн.

Вважає, що вказана квартира є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, а тому, вона ОСОБА_1 має право на ? її частину.

Оскільки вони з відповідачем в добровільному порядку не можуть домовитися про порядок поділу нерухомого майна, а тому на підставі ст. 60, 70, 71 СК України просить визнати за нею право власності на ? частину квартири № 52, що розташована по вул. Толстого, 50 в м. Черкаси.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси до участі в справі в якості третьої особи притягнуто ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила визнати за нею право власності на ? частину квартири № 52, що розташована по вул. Толстого, 50 в м. Черкаси.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_5 підтримав позовні вимоги ОСОБА_1 та просив їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, пояснивши, що квартира № 52, що розташована по вул. Толстого, 50 в м. Черкаси хоча і придбана в період шлюбу, але придбана за кошти, які він взяв в свого батька в борг для придбання квартири. Також пояснив, що вказана позика рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси були стягнута з нього за користь батька і в подальшому між ним та батьком в порядку виконання рішення суду була укладена мирова угода, яка була визнана судом, відповідно до якої його батьку ОСОБА_3 передано у власність ? частини квартири № 52, що розташована по вул. Толстого, 50 в м. Черкаси. А тому, просив відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6В підтримав пояснення відповідача та просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 оскільки спірна квартира була придбана не за спільні кошти подружжя. Також просив врахувати, що відповідачу ОСОБА_2 на даний час належить тільки ? частина спірної квартири, що стверджується ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.10.2014 року.

В судовому засіданні третя особа: ОСОБА_7 просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1, оскільки квартира № 52, що розташована по вул. Толстого, 50 в м. Черкаси була придбана за кошти, отримані його сином ОСОБА_2 в нього в борг. Крім того, просив врахувати, що відповідно до ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.10.2014 року він являється власником ? частин вказаної квартири.

Суд, заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_8, її представника ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_6, третьої особи ОСОБА_3, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_9, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову частково, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 2 ст. 61 СК України обєктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету або внесені на його особистий рахунок у банківську (кредитну) установу.

Відповідно до ст. 368 ЦК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно набуте нею, ним до шлюбу; майно набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права сумісної власності на майно, набуте під час шлюбу.

В судовому засіданні встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі, зареєстрованому 28.07,2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жашківського районного управління юстиції Черкаської області, який було розірвано рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.03.2014 року.

Під час шлюбу сторонами за спільні кошти подружжя, а саме за 55000 грн. по договору (фактично по розписці за 144000 грн.) придбано квартиру № 52, що розташована по вул. Толстого, 50 в м. Черкаси, що стверджується Договором купівлі-продажу квартири від 01.06.2011 року, яка зареєстрована за ОСОБА_2.

Посилання відповідача та його представника на те, що спірна квартира була придбана за кошти, що належали відповідачеві ОСОБА_2 особисто, а тому спірна квартира не являється обєктом спільної сумісної власності суд оцінює критично.

Суд вважає, що спірна квартира була придбана саме за спільні кошти подружжя, оскільки ними 26.05.2011 року було відчужено будинок по вул. Короленка,10 в м. Жашків Черкаської області за 48613 грн. по договору (фактично по розписці за 15000 дол. США), який ними ж і був придбаний в період шлюбу за спільні кошти, а саме 15.08.2007 року, що стверджується Договором купівлі-продажу будинку від 15.08.2007 року та Договором купівлі-продажу будинку від 26.05.2011 року.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що батько відповідача ОСОБА_3 надав ОСОБА_2 у позику грошові кошти в сумі 17000 дол. США для придбання спірної квартири, що підтверджується розпискою від 15.05.2011 року.

Згідно із частиною 3 статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже за загальним правилом майно, придбане подружжям за кошти отримані в позику, є спільною власністю чоловіка та дружини.

Відповідно до ст. 65 СК України договір укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї. Це означає, що дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обовязки щодо спільно нажитого у шлюбі майна, оскільки розірвання шлюбу не звільняє подружжя від зобовязань.

Відповідно до п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї.

Оскільки грошові кошти в сумі 17000 дол. США були надані батьком відповідача в позику для придбання квартири і були перераховані на депозитний рахунок позивачки ОСОБА_1 та були спрямовані на придбання квартири № 52, що розташована по вул. Толстого, 50 в м. Черкаси, що також підтверджується письмовим запереченням відповідача проти позову, суд приходить до висновку що вказані кошти були отримані в інтересах сім'ї, а тому придбана за них спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Між сторонами по справі не було укладено шлюбного договору та не було досягнуто жодної домовленості з приводу розподілу майна.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 70 СК України, щодо рівності часток майна чоловіка та дружини, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд вважає, що спірна квартира, яка є обєктом спільної сумісної власності підлягає розподілу між подружжям в рівних частках (по ? частині за кожним).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При винесені рішення суд враховує, що ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.10.2014 року визнано мирову угоду від 03.09.2014 року, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на стадії виконання рішення суду у справі № 711/4888/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості за Договором позики на загальну суму 17000 дол. США, що еквівалентно 199070 грн. та судового збору в сумі 1990 грн. 71 коп., а всього 201060 грн. 71 коп., відповідно до якої в рахунок повного погашення заборгованості, що існує відповідно до виконавчого провадження № 44485788 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості на загальну суму 201060 грн. 71 коп. боржник передає стягувачу у власність ? частини квартири № 52, що розташована по вул. Толстого, 50 в м. Черкаси. Суд вважає, що укладаючи вказану мирову угоду відповідач ОСОБА_2 самостійно розпорядився спірною квартирою, в тому числі і часткою, яка мала б належати позивачці ОСОБА_1, що унеможливлює задоволення позову ОСОБА_1 в повному обсязі та визнання за нею права власності на ? частину квартири.

За таких підстав, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позову частково та визнає за позивачкою ОСОБА_1 право власності на частку, що залишилася, а саме на ? частину квартири № 52, що знаходиться по вул. Толстого, 50 в м. Черкаси.

Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 595 грн. 25 коп.

Разом з тим, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд відмовляє відповідачу ОСОБА_2 в стягненні з позивачки ОСОБА_1П на його користь понесених ним витрат на правову допомогу адвоката в сумі 6000 грн.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 6, 10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 223 ЦПК України, ст.ст. 57, 60, 69, 70, 105 СК України, ст. 368 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на частину квартири задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири № 52, що знаходиться по вул. Толстого, 50 в м. Черкаси.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 595 грн. 25 коп.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: В.М. Скляренко