Справа № 204/5839/15-ц
Провадження № 2/204/2457/15
УХВАЛА

01 вересня 2015 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Черкез Д.Л., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус Дніпродзержинськогоміського нотаріального округу ОСОБА_5, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання свідоцтва про право власності на квартиру, договорів купівлі-продажу квартири недійсними, повернення сторін в первинний стан, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус Дніпродзержинськогоміського нотаріального округу ОСОБА_5, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання свідоцтва про право власності на квартиру, договорів купівлі-продажу квартири недійсними, повернення сторін в первинний стан.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що вона не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі.

Як вбачається зі змісту позовної заяви в ній не зазначені відомості про Відповідача ОСОБА_3, його місце проживання (перебування) або місцезнаходження, номери засобів звязку.

Відповідно до абзацу 2 пункту 15 Постанови пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці (наприклад, якщо позовну заяву про визнання договору (правочину) недійсним подано без вимоги застосування наслідків, передбачених статтею 216 ЦК). Як вбачається з позовної заяви позивач просить повернути сторони у первісний стан, тобто застосувати наслідки передбачені ст. 216 ЦК, а отже ця вимога є вимогою майнового характеру, судовий збір за якою повинен розраховуватися відповідно до вартості нерухомого майна, яке позивач просить повернути.

Тобто, у позовній заяві одночасно містяться вимоги як немайнового так і майнового характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Позивачем до матеріалів справи долучена квитанція № 13 від 26.08.2015 року про сплату судового збору у розмірі 243,60 грн.

Відповідно до п. п. 1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму № 10 від 17.10.2014 року розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. А відповідно до приписів п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 р. з наступними змінами і доповненнями, розяснено, що вартість спірного майна визначається за згодою сторін, а при його відсутності по дійсній вартості майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за якою майно може бути продане в даному населеному пункті або місцевості. Ціна позову визначається від ринкової вартості майна на момент звернення до суду, яке позивач просить повернути та повинна бути підтверджена відповідними відомостями.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК). Враховуючи наведене, позивачу слід визначити та зазначити ціну позову за вимогою майнового характеру та сплатити судовий збір у відповідному розмірі.

Платіжні реквізити для перерахування судового збору:

«Отримувач коштів - Управління Державної казначейської служби України у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37989253, Банк отримувача - ГУДКСУ у Дніпропетровській області, Код банку отримувача (МФО) 805012, Рахунок отримувача 0008, Код класифікації доходів бюджету 22030001, Призначення платежу: Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська (назва суду, де розглядається справа), (суду, де розглядається справа)».

Крім того, суд зазначає, що згідно п. п. 41,42 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 р. розяснено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

Отже, позивачу слід зазначити та надати документальні підтвердження факту знаходження нерухомого майна на території Красногвардійського району м. Дніпропетровська.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не має перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, суд вважає за необхідне надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, а саме: привести позовну заяву у відповідність до вимог ст. 119 ЦПК України зазначивши місце проживання відповідача; зазначити ціну позову відповідно до дійсної вартості нерухомого майна, надати до суду документи, що підтверджують дійсну ринкову вартість відповідного майна на момент звернення до суду та сплатити судовий збір у відповідному розмірі, розрахований у процентному відношенні від ціни позову; зазначити та надати документальні підтвердження того, що нерухоме майно знаходиться на території Красногвардійського району м. Дніпропетровська.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, суд,

У х в а л и В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус Дніпродзержинськогоміського нотаріального округу ОСОБА_5, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання свідоцтва про право власності на квартиру, договорів купівлі-продажу квартири недійсними, повернення сторін в первинний стан - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків пять днів з моменту отримання копії ухвали.

У випадку не усунення недоліків у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Л. Черкез