Справа № 405/4748/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі

головуючого судді Плохотніченко Л.І.

при секретарі Іванову А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» на дії державного виконавця

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний Банк» звернулося в Ленінський районний суд м. Кіровограда зі скаргою на дії старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа вказавши, що в жовтні 2012 року на адресу Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції банком було направлено заяву про відкриття виконавчого провадження із виконавчим листом від 15.10.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором.

18 травня 2015 року, відповідно до ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» старшим державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_1 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, яку було повернуто не рекомендованою поштою.

Не погоджуючись із вищезазначеною постановою та вважаючи дії державного виконавця неправомірними, Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний Банк» звернулося з даною скаргою до суду.

Представник Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» у судове засідання не зявився, проте надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Державний виконавець у судове засідання не зявився, проте був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, надав заперечення проти скарги.

За вказаних обставин, враховуючи вимоги статті 386 ЦПК України суд ухвалив здійснити розгляд скарги за наявних матеріалів та доказів.

Дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до належним чином оформленого виконавчого листа № 2-1211/11р., виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» заборгованості за кредитним договором старшим державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_1 було відкрито виконавче провадження та 18 травня 2015 року, відповідно до ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» старшим державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_1 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Згідно з постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві від 18.05.2015 року, зазначено, що у звязку з тим, що після проведення повторної уцінки, майно не реалізоване на електронних торгах та на підставі ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачу запропоновано залишити за собою нереалізоване майно, а саме: автомобіль Chevrolet Lacetti NF35В, державний номерний знак НОМЕР_1. Стягувач не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо:

- є письмова заява стягувача;

- у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

- стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення;

- стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій,авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа;

- у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника);

- у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу, або майно, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів), а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

- боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку;

- коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно;

- наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Про наявність обставин, зазначених у частині першій цієї статті, державний виконавець складає акт.

Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З урахуванням викладеного суд не бере до уваги доводи державного виконавця про направлення на адресу стягувача постанови про повернення виконавчого документа рекомендованою поштою, оскільки відповідно до наданої державним виконавцем копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що на адресу стягувача поштова кореспонденція направлялася лише 17.06.2015 року, а згідно з приписом ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом, тому вказаним рекомендованим повідомленням не підтверджується факт направлення на адресу стягувача саме постанови про повернення виконавчого документа.

Враховуючи викладене суд вважає, що скарга Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» в частині визнання дій старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа, задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У відповідності до статті 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Керуючись ст.383-388, 210 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» на дії старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_1 в частині не надсилання Публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський акціонерний Банк» рекомендованою листом з повідомленням про вручення постанови про повернення виконавчого документа неправомірними.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Л. І. Плохотніченко