Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1335/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Панфілова А. В.
Доповідач Кривохижа В. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

08.07.2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючої: Кривохижі В.І.

Суддів: Бубличенко В.П. Сукач Т.О.

при секретарі Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3, до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, приватного нотаріуса Кіровоградського нотаріального округу Новікової Наталії Миколаївни, про визнання недійсним договору купівлі- продажу, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Кіровського районного суду м.Кіровограда від 13 березня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3, звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, приватного нотаріуса Кіровоградського нотаріального округу Новікової Наталії Миколаївни, про визнання недійсним договору купівлі - продажу.

Зазначала, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 24 липня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського нотаріального округу Новіковою Н.М. за реєстром №630, її чоловік - відповідач ОСОБА_4 продав відповідачу ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1. Від шлюбу з відповідачем ОСОБА_4 вони мають малолітнього сина ОСОБА_3, 2006 року народження, який з народження та до 24 липня 2014 року проживав в спірній квартирі, набувши право користування нею. Оскільки батько без дозволу органу опіки і піклування уклав спірний договір купівлі-продажу, вона на підставі cт.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей», ст. 32 ЦК України, ст. 177 СК України та ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» і просила визнати недійсним зазначений договір, застосувавши наслідки його недійсності.

Рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 13 березня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Суд дійшов висновку про те, що не вбачається жодних порушень прав малолітньої дитини, оскільки судом встановлено, що малолітня дитина в спірному житлі не проживала і не була зареєстрована, батьки мають інше житло і зобов»язані вживати заходи до забезпечення малолітньої дитини належними умовами проживання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставиться питання про зміну судового рішення та виключення з мотивувальної частини рішення посилання на те, що відповідач ОСОБА_4 на даний час проживає в квартирі АДРЕСА_2, оскільки встановлений судом факт проживання його є недоведеним. На час розгляду справи в суді першої інстанції він проживав АДРЕСА_3, про що надав довідку квартального комітету №20 м.Кіровограда.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Позивач, відповідач ОСОБА_4, приватний нотаріус Кіровоградського нотаріального округу належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з»явилися, що відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення представників відповідача ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що при укладанні 24 липня 2014 року договору купівлі-продажу спірної квартири АДРЕСА_1, продавцем ОСОБА_4 була надана довідка №9743, видана 16 липня 2014 року комунальним ремонтно-експлуатаційним підприємством №3 м.Кіровограда про відсутність зареєстрованих осіб у відчужуваній квартирі, про що зазначено у вище вказаному договорі (абз.6 п.1.5 договору), а тому не вбачається жодних порушень прав малолітньої дитини ОСОБА_3, яка у спірному житлі не проживала і не була зареєстрована, батьки мають інше житло і зобов»язані вживати заходи до забезпечення малолітньої дитини належними умовами проживання.

У мотивувальній частині рішення судом зазначено, що не є предметом спору квартира АДРЕСА_2, власником якої є позивач. При тому, що вона згідно рішення Кіровоградської міської ради переведена до категорії нежитлових, де на даний час проживає сім»я позивача, в тому числі і відповідач ОСОБА_4

Не оскаржуючи рішення суду по суті, ОСОБА_4 посилався на те, що встановлений судом факт його проживання в квартирі АДРЕСА_2 є недоведеним, належні та допустимі докази відсутні.

Пленум Верховного Суду України у п.19 постанови №12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» роз»яснив, що апеляційний суд ухвалює рішення про зміну рішення суду першої інстанції у випадку, якщо помилки у неправильно прийнятому рішенні можливо усунути без його скасування, не змінюючи суть рішення, і вони стосуються окремих його частин, зокрема, у разі виправлення помилок суду першої інстанції щодо розміру суми, що підлягає стягненню, розподілу судових витрат тощо. Якщо помилки у такому рішенні стосуються фактичної сторони справи чи правового обґрунтування рішення, то їх усунення необхідно вважати також зміною рішення, тому апеляційний суд не повинен усувати такі помилки ухвалою із зазначенням про залишення рішення без змін з його уточненням чи доповненням.

Матеріалами справи підтверджується, що питання проживання відповідача ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_2 не було предметом дослідження у судовому засіданні, оскільки не мало значення для вирішення спору, про що зазначено і у судовому рішенні.

Враховуючи, що суд першої інстанції питання щодо проживання відповідача за адресою: квартира АДРЕСА_2 не досліджував, оскільки воно безпосередньо суті спору не стосувалося, тому встановлення судом факту його проживання за цією адресою не грунтується на доказах та є помилковим.

У зв»язку з наведеним, колегія суддів вважає необхідним відповідно до ст.309 ЦПК України змінити рішення суду, виключивши із мотивувальної частини рішення суду посилання на те, що відповідач ОСОБА_4 на даний час проживає в квартирі АДРЕСА_2.

В решті рішення суду не оскаржувалося.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м.Кіровограда від 13 березня 2015 року змінити.

Виключити із мотивувальної частини рішення суду посилання на те, що відповідач ОСОБА_4 на даний час проживає в квартирі АДРЕСА_2.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча:

Судді: