Справа № 171/3214/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 вересня 2015 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

-головуючого - судді Хоруженко Н.В.,

при секретарі - Ровній Н.А.,

за участі: представника позивача - Мордюк В.С.,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО», представник позивача відокремлений підрозділ «Криворізька ТЕС» ПАТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ПАТ «ДТЕК «ДНІПРОЕНЕРГО» - відокремлений підрозділ «Криворізька ТЕС» ПАТ «ДТЕК «ДНІПРОЕНЕРГО» 10.12.14 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію. Позов обґрунтовано тим, що позивач здійснює постачання теплової енергії за адресою - АДРЕСА_1, це приміщення належить відповідачеві. Відповідачеві було запропоновано укласти договір на постачання теплової енергії, однак відповідач відмовився від укладення договору на постачання теплової енергії, мотивуючи відмову тим, що в приміщенні відсутні прилади опалення і він тепло не споживає. Позивач звертався до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача, однак рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 12.07.13 року в позові було відмовлено, апеляційним судом вказане рішення залишено без змін. При цьому в ухвалі апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.10.2012 року зазначено, що в квартирі відповідача відсутні батареї та це є наслідком самовільного та самостійного демонтування відповідачем приладів опалення. Всі три судові інстанції при вирішенні даного спору визнали, що проведений розрахунок на основі «ДБН «В.2.6-31:2006» є безпідставним і з порушенням діючого законодавства. У зв'язку викладеним директором ДТЕК Криворізька ТЕС було видано розпорядження від 23.05.2013 року здійснити донарахування плати за відпущену теплову енергію на нежитлове приміщення відповідно до діючого законодавства. Інженером відділу реалізації теплової енергії ДТЕК Криворізької ТЕС було виконано розрахунок споживання теплової енергії у вигляді гарячої води нежитловим приміщенням, розташованим по АДРЕСА_1 ФО ОСОБА_3 за опалювані періоди з жовтня 2009 року по квітень 2013 року. Оскільки було з'ясовано, що в розрахунку є посилання на нормативний акт, який було скасовано, представником позивача складено інший розрахунок споживання теплової енергії у вигляді гарячої води нежитловим приміщенням, розташованим по АДРЕСА_1, ф/о ОСОБА_3, згідно якого загальний розмір заборгованості становить 17069,77 грн.. Однак рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 23.04.14 року в задоволенні позову відмовлено. Після прийняття судом рішення представником позивача отримано відповідь Зеленодольської міської ради з копією рішення Зеленодольської міської ради від 17.09.03 року «Про затвердження норм споживання теплової енергії на опалення приміщень, в яких відсутні прилади обліку теплової енергії», яким встановлено норми витрат теплової енергії на опалення в приміщеннях в яких відсутні прилади обліку теплової енергії та які виведені з житлового фонду. Керуючись вказаним рішенням позивачем було здійснено розрахунок заборгованості за жовтень 2209 року по квітень 2013 року, який становить 21832,47 грн. Однак, ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.08.14 року вказане рішення суду залишив без змін, роз'яснивши відсутність можливості розглянути фактично нові позовні вимоги також роз'яснено, що це не перешкоджає позивачу звернутись до суду з новими позовними вимогами. Тому позивач звернувшись до суду з вказаним позовом, просив задовольнити позов у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за отриману та використану теплову енергію в сумі 21832,47 грн..

Відповідачем ОСОБА_3 надано заперечення проти позову вмотивовані тим, що позивач теплової енергії в приміщення по АДРЕСА_1 м. Зеленодольськ не постачає, оскільки прилади опалення на момент купівлі-продажу даного приміщення були відсутні, що встановлено рішення Апостолівського районного суду від 12.07.12 року. Крім того, рішеннями судів відмовлялось в задоволенні позовних вимог, однак позивач знов безпідставно використовує розрахунок складений з застосуванням нормативних актів які не регулюють спірні правовідносини. Крім того, сплинув строк позовної давності, про застосування його наслідків він заявляє клопотання. (а.с.82-84).

У судовому засіданні представник позивача Мордюк В.С., яка діяла на підставі довіреності позов підтримала в повному обсязі і просила задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2, який діяв на підставі довіреності, проти задоволення позову заперечував, пояснивши, що відповідач придбав нежитлове приміщення в якому на момент придбання не було приладів опалення, тому не повинен сплачувати вартість комунальних послуг з теплопостачання, Просив в позові відмовити, застосувати позовну давність.

Суд, вислухавши учасників процесу, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.09.2009 року, на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу Богомоловим В.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 758, відповідач ОСОБА_3 придбав у територіальної громади Зеленодольської міської ради нежитлове приміщення, розташоване в АДРЕСА_1 (а.с.15-16).

З технічного паспорту на нежитлове приміщення в АДРЕСА_1 , виготовленого КП «Апостолівське БТІ» станом на 30.10.2008 року, вбачається, що з інженерного обладнання у даному приміщенні наявна тільки електрика, але згідно листа КП «Апостлівське БТІ» - в технічному паспорті та в інвентаризаційній справі, при проведенні технічної інвентаризації, окремим пунктом не відмічається наявність батарей опалення і це не є ознакою відсутності опалення.

Згідно листа Зеленодольської територіальної громади від 05.11.2009 року № 990-2.12 - система опалення в приміщенні колишньої бібліотеки по АДРЕСА_1, була в робочому стані. В акті прийому-передачі нежитлового приміщення зауважень щодо відсутності батарей не має (а.с.9,17)

Відповідно до п.1.7 Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 18.09.2009 року недоліків, які перешкоджають використанню нежитлового приміщення за цільовим призначенням на момент огляду покупцем не виявлено і претензій у нього до продавця щодо якісних характеристик відчужуваного нежитлового приміщення не має.

Відсутність приладів опалення у спірному приміщенні підтверджується і актом Криворізької теплової електричної станції ПАТ «Дніпроенерго»від 21.10.2009 року, однак він укладений після укладення договору купівлі-продажу.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем не надано доказів, що на момент продажу територіальною громадою відповідачу спірного нежитлового приміщення система постачання теплової енергії в цьому приміщенні була відсутня.

Відповідно до п.п.5, п.п. 4 п.3 ст.20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини.

Відповідно до п.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Відсутність договору не звільняє від оплати за фактично надані послуги, оскільки послуги надаються безперебійно.

Відповідач, як новий власник спірного нежитлового приміщення, у відповідності з вимогами чинного законодавства, повинен був укласти з позивачем договір на постачання теплової енергії в це приміщення, що і вимагало від нього ВАТ «Дніпроенерго»листами № 32/2413 від 20.10.2009 року (а.с.11), які ОСОБА_3 були отримані, але останній відмовився укладати договір на постачання теплової енергії, про що повідомив позивача своїми листами від 20.10.2011 року та від 09.11.2009 року.

Згідно п. 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (затверджені постановою Кабміну України від 21.07.2005 року № 630), - відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відповідач не надав суду доказів того, що ним було отримано дозвіл компетентного органу на відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води.

Оскільки, відповідач самовільно провів відключення належного йому нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води і відмовився від укладення договору на постачання теплової енергії, то у позивача були всі підстави для нарахування відповідачу сум за спожиту теплову енергію на підставі ст. ст. 30-32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»та п. 9-30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (затверджені постановою Кабміну України від 21.07.2005 року № 630).

Статтею 32 Закону "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. У платіжному документі мають бути передбачені графи для зазначення поточних та попередніх показань засобів обліку споживання комунальних послуг, різниці цих показань або затверджених норм, ціни/тарифу на даний вид комунальних послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу. У разі зміни цін/тарифів на житлово-комунальні послуги виконавець/виробник не менше ніж за 15 днів до введення їх у дію повідомляє про це споживачів з посиланням на рішення відповідних органів. Платіжний документ може містити графи, в яких зазначаються суми до сплати за надані послуги, не проплачені повністю споживачем у попередній розрахунковий період. Платіжний документ не може містити графи, в яких зазначаються суми за оплату послуг, не передбачених договором, або суми доплат за надані послуги понад ті, що передбачені діючими тарифами.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Сума заборгованості, про яку позивачем заявлено позовну вимогу, визначена розрахунком споживання теплової енергії у вигляді гарячої води нежитловим приміщенням, розташованим АДРЕСА_1 (а.с.19-20). Даний розрахунок містить визначення загальної вартості отриманої теплової енергії - на суму 21832,47 грн. з розбивкою по місяцям за період з жовтня 2009 року по квітень 2013 року.

Проте даний розрахунок складено у 2013 році і у визначених у розрахунку розмірах плата за комунальні послуги щомісячно не нараховувалась.

Так, з 2009 року позивачем щомісячно нараховувалась плата за комунальні послуги на підставі ДБН В.2.6-31:2006 «Конструкції будівель і споруд. Теплова ізоляція будівель», а не на підставі Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення.

Те, що щомісячно заборгованість нараховувалась на підставі ДБН В.2.6-31:2006 «Конструкції будівель і споруд. Теплова ізоляція будівель» встановлено рішенням Апостолівського районного суду від 12.07.12 року (а.с.25-26), яке ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.10.12 року залишено без змін (а.с.27-30) та рішенням Апостолівського районного суду від 23.04.14 року (а.с. 34-37), яке ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.08.14 року залишено без змін (а.с.38-39).

А отже дана обставина не підлягає доказуванню згідно положень ст.. 61 ЦПК України.

Так даними рішеннями встановлено, що позивачем з 2009 року складались розрахунки теплопостачання приміщення, розташованого за адресою АДРЕСА_1 при відключенні від систем центрального теплопостачання за кожен місяць опалювального періоду за період з жовтня 2009 року до квітня 2013 року, які здійснені інженером підприємства з на підставі ДБН В.2.6-31:2006 «Конструкції будівель і споруд. Теплова ізоляція будівель», кожен з яких направлявся відповідачеві та отримувався ним, що підтверджується відповідними поштовими підтвердженнями.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 12.07.12 року у задоволенні позову було відмовлено та визначено, що позовні вимоги ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго»задоволенню не підлягають, оскільки нарахування позивачем відповідачу заборгованості за теплову енергію згідно ДБН В.2.6-31:2006 «Конструкції будівель і споруд. Теплова ізоляція будівель»

Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.10.12 року, дане рішення залишено без змін, позивачу роз'яснено, що відмова позивачу в його позовних вимогах про стягнення з відповідача заборгованості за теплову енергію, розрахунок якої зроблено позивачем на підставі ДБН В.2.6-31:2006 «Конструкції будівель і споруд. Теплова ізоляція будівель», не позбавляє позивача права, в разі необхідності, звернутися до суду за вирішенням цього питання з інших правових підстав.

Розпорядженням директора ДТЕК Криворізької ТЕС від 23.05.13 року було здійснено донарахування плати за відпущену теплову енергію на нежитлове приміщення АДРЕСА_1, м. Зеленодольськ.

Інженером відділу реалізації теплової енергії ДТЕК Криворізької ТЕС було виконано розрахунок споживання теплової енергії у вигляді гарячої води нежитловим приміщенням, розташованим по АДРЕСА_1 ФО ОСОБА_3 за яким донарахування становить 9679,81 грн. за опалювані періоди з жовтня 2009 року по квітень 2013 року.

Рішенням суду від 23.04.14 року позивачу відмовлено в задоволенні позову з цих підстав.

Після винесеннями судами вказаних рішень позивачем в 2013 році здійснено наступний розрахунок споживання теплової енергії у вигляді гарячої води нежитловим приміщенням, розташованим АДРЕСА_1 (а.с.19-20).

Хоча здійснення донарахування вартості отриманих комунальних послуг не передбачено правами виконавця, передбаченими ст.. 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», а перерахунок розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення здійснюється лише в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості.

Враховуючи, що:

-у визначених у розрахунку (а.с.19-20) розмірах заборгованість відповідачу щомісячно не нараховувалась, а нараховувалась щомісячно у інших розмірах, на підставі ДБН В.2.6-31:2006 «Конструкції будівель і споруд. Теплова ізоляція будівель», а не на підставі Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведеня,

-повідомлення про виникнення заборгованості у визначених розрахунком розмірах відповідачу не надсилалось, а надсилались повідомлення про заборгованість у іншому розмірі,

-проведення перерахунку розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачено Порядком проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, затвердженим постановою КМУ від 17 лютого 2010 р. N 151, лише з підстав зниження якості з підстав ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості,

суд приходить до висновку, що проведення перерахунку заборгованості з підстав інших аніж з підстав ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, законодавством не передбачено, а тому в задоволені позову про стягнення заборгованості на підставі вказаного розрахунку, слід відмовити.

Оскільки в позові слід відмовити, не підлягають стягненню і судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10,11, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:Н. В. Хоруженко