Справа № 466/4002/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

15 липня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Луців Шумської Н.Л.

секретар Дудинська З.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Шевченківський районний відділ у м. Львів ГУ ДМС у Львівській області про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

02 травня 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2, який було розірвано рішенням суду від 08.05.2014р. Вона є співвласницею квартири АДРЕСА_1, в якій зареєстровані 4 осіб, зокрема відповідач ОСОБА_2 з 02.07.2013р. Однак ОСОБА_2 з січня 2014 року у вищевказаній квартирі не проживає без поважних причин, участі в утриманні квартири не бере, комунальні послуги не оплачує, його речі відсутні в квартирі.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1, представляючи також інтереси третьої особи ОСОБА_3, позов підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Третя особа ОСОБА_4 у першому судовому засіданні позов підтримала, в наступне судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти позову не заперечила.

Відповідач ОСОБА_2 та третя особа Шевченківський районний відділ у м. Львів ГУ ДМС у Львівській області в судове засідання повторно не зявилися з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що стверджується рекомендованими листами. Відповідач в судове засідання викликався через оголошення в пресі.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача та третьої особи, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.05.2015р., квартира за адресою: м. Львів, вул. Хвильового, 33/46 належить ОСОБА_5 1/4, ОСОБА_1 1/4, ОСОБА_3 1/2.

Згідно довідки з місця проживання про склад сімї та прописку № 3724, виданої ЛКП «Тополя 406»29.09.2014р., у квартирі № 46 в будинку № 33 на вул. Хвильового у м. Львові, зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2О.( з 02.07.2013р.) та ОСОБА_6Д.(2006р.н.).

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 08.05.2014р. про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 встановлено, що сторони тривалий час не ведуть спільного господарства, проживають окремо.

Як вбачається з актів комісії ЛКП «Тополя-406» від 25.09.2014р., 18.05.2015р., затверджених директором ЛКП «Тополя-406», у квартирі № 46 в будинку № 33 на вул. Хвильового у м. Львові, ОСОБА_2, 1984р.н., зареєстрований, однак не проживає з січня 2014 року.

В судовому засіданні позивачка пояснила, що відповідач залишив спірне жиле приміщення в січня 2014р. добровільно, забравши з квартири всі свої речі. З цього часу до квартири не приходив, наміру проживати в ній не виявляв, участі в її утримання не приймав. Реєстрації відповідача створює їй перешкоди в отриманні субсидій.

Поважних причин не проживання відповідача у спірному житлі не встановлено.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 2 ст. 405 України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та рішення Конституційного суду України від 11.05.2005 року власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 більше року не проживає за місцем реєстрації без поважних причин, відтак втратив право на користування спірним жилим приміщенням. Позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 57, 58, 60, 88, 208, 209, 212, 214, 215,224 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1) таким, що втратив право на користування жилим приміщенням квартири 46 на вул. Хвильового, 33 в м.Львові.

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м. Львова, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_7