Справа № 2/489/68/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 квітня 2015 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», Миколаївської дирекції приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» про стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», Миколаївської дирекції приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» про стягнення страхового відшкодування.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 23 січня 2014 року між нею та АТ «СК «АХА Страхування» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту. Відповідно до умов вказаного договору застраховано майнові інтереси Страхувальника повязані з володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем .

16 березня 2014 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний їй автомобіль НОМЕР_1.

17 березня 2014 року страхову компанію було повідомлено про настання ДТП, що сталося 16.03.2014 року.

Відповідно до звіту від 20.03.2014 року, виконаного субєктом оціночної діяльності ОСОБА_2 вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу складає 145332 грн. 32 коп., що перевищує 70% від його дійсної вартості на момент укладення договору (190000 грн.).

Відповідно до п.23 договору добровільного страхування наземного транспорту у разі, якщо вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу перевищує 70% від його дійсної вартості, заявлений випадок визнається як повна загибель транспортного засобу.

З визначеним відповідачем розміром вартості відновлення пошкодженого транспорту вона не погоджується, оскільки згідно проведеного за її замовленням розрахунку витрат на поновлення автомобіля ТОВ «Автоцентр на Будівельників» їх визначено на суму 132672 грн., що складає 68% вартості автомобіля на момент укладення договору.

Посилаючись на те, що відповідач відмовляється добровільно виплатити їй страхове відшкодування, просила суд стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування у розмірі 132672 грн..

В судовому засіданні представники позивачки адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали позовні вимоги, посилаючись на те, що позивачка визнає ті обставини, що вона отримала від страхової компанії 31756 грн. 15 коп. страхового відшкодування. У звязку з чим не заперечували щодо зменшення заявлених вимог на цю суму.

Вказували також на те, що автомобіль було відремонтовано позивачкою та на теперішній час право власності на нього зареєстровано на іншу особу.

Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивачці була здійснена виплата страхового відшкодування у звязку з пошкодженням автомобіля у відповідності до вимог укладеного між сторонами Договору добровільного страхування від 23.01.2014 року.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування» № 85/96-ВР від 07 березня 1996 року (далі - Закон), добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Частиною 1 статті 25 Закону передбачено, що, здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства (ст. 982 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що 23 січня 2014 року між ПрАТ «СК «АХА Страхування» та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №18283 Га/14нАС, предметом якого є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користування і розпорядженням наземним транспортним засобом та іншим майном, зазначеним у п.п. 5, 6 договору).

Згідно з п. 28.1. укладеного між сторонами договору страхування, страхове відшкодування виплачується страховиком згідно з договором на підставі повідомлення про подію, письмової заяви страхувальника (його правонаступника, вигодонабувача) письмової заяви страхувальника (його правонаступника, вигодонабувача) і страхового акта, який складається страховиком.

16 березня 2014 року о 21:15 год. в м.Одеса на перехресті вул. Канатна-Успенська сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено належний на праві власності позивачці автомобіль НОМЕР_1.

17 березня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача з повідомленням про подію, яка відбулася 16.03.2014 року.

Як слідує з матеріалів справи, розмір матеріальної шкоди, спричиненої в результаті ДПТ, був визначений відповідачем на підставі звіту автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріальної шкоди експерта автотоварознавця ОСОБА_5, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 145332 грн. 32 коп.

Згідно п.23 договору страхування повна загибель транспортного засобу випадок коли вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу перевищує 70% його дійсної вартості на момент укладення договору або перевищує різницю між страховою сумою, встановленою на відповідний період надання послуг, та вартістю залишків ТЗ. Вартість залишків транспортного засобу визначається шляхом вивчення попиту та пропозиції на ринку щодо таких залишків (зокрема: он-лайн-аукціон з продажу автомобілів (ТОВ «Україно-Польське підприємство «Автоонлайн-Україна) чи аналогічні аукціони або шляхом експертної оцінки (у випадку відсутності попиту/пропозиції на ринку).

В судовому засіданні представники позивачки посилалися на те, що вартість відновлювального ремонту, яка визначена у звіті експерта автотоварознавця, фактично не перевищує 70% дійсної вартості автомобіля на момент укладення договору.

В підтвердження чого надали до суду рахунок-фактуру від 26 березня 2014 року, відповідно до якого вартість робіт та запчастин по відновленню автомобіля становить 132672,14 грн. з врахуванням податку на додану вартість.

Однак, вказані документи не свідчать про фактичну сплату позивачкою вказаних грошових сум на придбання запчастин та ремонт автомобіля, і тому не є належними і допустимими доказами на підтвердження таких обставин.

Питання ж про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи з метою визначення дійсної вартості відновлювального ремонту автомобіля сторони не ставили.

У відповідності до п.28.8 договору при повній загибелі транспортного засобу страхове відшкодування сплачується в розмірі страхової суми (з урахуванням умов п.28.213 Договору) за вирахуванням суми знецінення транспортного засобу за період страхування (розділ 15 та 23 договору, вартості залишків транспортного засобу та встановленої згідно з розділом договору фрашшизи. Вартість залишків транспортного засобу визначається шляхом вивчення попиту та пропозиції на ринку щодо таких залишків (зокрема: онлайн-аукціон з продажу автомобілів ТОВ «Україно-Польське підприємство «Автоонлайн-Україна») чи аналогічні аукціони) або шляхом експертної оцінки ( у випадку відсутності попиту/пропозиції на ринку).

Вказаний вище договір страхування, в тому числі щодо порядку визначення розміру страхового відшкодування та його вихідних даних, на час розгляду справи судом є дійсним і позивачкою не оспорювався.

Як слідує з відомостей онлайн-аукціону з продажу автомобілів ТОВ «Україно-Польське підприємство «Автоонлайн Українма»), вартість залишків автомобіля становить 147770 грн.

З наявного у справі розрахунку страхового відшкодування від 15.04.2014 року, що є додатком до страхового акту, слідує, що сума страхового відшкодування була визначена страховою компанією саме на підставі п.28.8 та 28.25 укладеного між сторонами договору страхування та склала 31756 грн. 15 коп.

Даний розрахунок страхового відшкодування, що підлягає виплаті за договором, позивачка підписала без будь-яких застережень щодо його необґрунтованості.

Згідно наявної у справі копії платіжного доручення вбачається , що визначену суму страхового відшкодування у розмірі 31756 грн. 15 коп. відповідачем 18.07.2014 року було перераховано позивачці.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до АТ «Страхова компанія «АХА Страхування» про стягнення страхового відшкодування задоволенню не підлягає.

Позов до Миколаївської дирекції акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» задоволенню не підлягає, оскільки у відповідно до вимог ст. 80 ЦК України лише юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю і може бути позивачем та відповідачем у суді.

Позивачкою пред'явлені позовні вимоги до Миколаївської дирекції страхової компанії, яка є неналежним відповідачем.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Страхова компанія АХА Страхування», Миколаївської дирекції акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» про стягнення страхового відшкодування відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н.А. Спінчевська