Справа №485/2276/14-ц 24.03.2015 24.03.2015 24.03.2015
Провадження №22-ц/784/803/15 Суддя по 1 інстанції - Лисенко М.Є.
Категорія 24 Доповідач апеляційного суду - Шолох З.Л.
Ухвала

Іменем України

24 березня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Шолох З.Л.,

суддів - Довжук Т.С., Коломієць В.В.,

при секретарі судового засідання - Романенко Ю.О.,

за участю:

· представника позивача - Трофименко А.О.,

· відповідача ОСОБА_3 та його представника -ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 11 лютого 2015 року у справі за

позовом

публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» до ОСОБА_3 про відшкодування збитків,

встановила:

У листопаді 2014 року публічне акціонерне товариство «Миколаївобленерго» (далі - ПАТ «Миколаївобленерго») звернулося з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, в зв'язку з безобліковим споживанням електроенергії в будинку АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи позов позивач вказував, що 15 вересня 2014 року в присутності відповідача при здійсненні технічної перевірки дотримання Правил користування електроенергією для населення було складено Акт № В 0311, яким встановлено порушення п. 42 Правил - самовільне підключення до мереж електропостачальника шляхом облаштування скритої проводки з порушенням схеми обліку поза приладом обліку, внаслідок чого електрична енергія споживалась, але не обліковувалась.

Під час перевірки проводилась фото та відео фіксація, вилучено та опломбовано мідний кабель, як речовий доказ.

Посилаючись на викладене та рішення відповідної комісії, позивач просив стягнути з відповідача 15 840,23 грн. збитку за період з 15 вересня 2011 року по 15 вересня 2014 року включно (за 3 роки).

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на те, що виявлений та демонтований позивачем дріт не був під напругою, таке положення існувало з часу придбання ним будинку у 1998 році. До того ж, він знаходився на видному місці, тому міг бути виявлений під час останнього зняття показів лічильника 25 липня 2014 року.

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 11 лютого 2015 року позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 15 840,23 грн. на відшкодування збитків та судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неналежне з'ясування судом першої інстанції усіх обставин справи, що мають суттєве значення для вирішення спору, та незаконність рішення суду, просив його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність та обгрунтованість рішення районного суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», а також нормативно-правовими актами в сфері електропостачання.

За змістом ст. ст. 2- 4,11 Закону «Про електроенергетику» він є спеціальним законом, який регулює відносини в електроенергетиці та має особливості, викликані об'єктивними умовами функціонування цієї галузі, тому саме його положення та прийняті на його основі Правила та інші нормативно-правові акти мають пріоритетне значення в сфері регулювання відносин щодо електропостачання.

Постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією.

Проте, в силу ст. 11 ЦК України, за відсутності письмового договору, факт відкриття особового рахунку, видача книжки споживачеві та постачання електричної енергії до будинку вважається фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про електроенергетику».

Виходячи з положень ст. ст. 6, 626-631, 526 ЦК України, укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Нормою ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил.

Відповідно до п. 4 Порядку, визначення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 2006 року № 122, та п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, обсяг електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, визначається за величиною розрахункового споживання електричної енергії протягом періоду порушення на підставі акта виявлених порушень, складеного відповідно до Методики визначення обсягу та вартості не облікованої електричної енергії, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 року № 782/12656 з наступними змінами, в редакції від 14 жовтня 2010 року, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Методика).

Як вбачається із матеріалів справи, 21 березня 1998 року мати відповідача ОСОБА_5 за нотаріально посвідченим договором купівлі - продажу придбала у ОСОБА_6 житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 91)

Постачання електричної енергії до вказаного будинку здійснює ПАТ «Миколаївобленерго».

Відповідач разом із членами своєї сім'ї з 30 липня 1998 року зареєстрований у цьому будинку (а.с. 13, 27-28). Мати відповідача померла 22 листопада 2001 року, відповідач прийняв спадщину після її смерті, однак не оформився у спадкових правах.

Зазначений житловий будинок змінювався у розмірах внаслідок добудов (прибудов), а також має відокремлене приміщення старої літньої кухні з окремим входом.

Облік електричної енергії приміщення літньої кухні здійснювався окремим приладом обліку, а також на це приміщення був відкритий окремий особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_6 із зазначенням адреси - АДРЕСА_1.

З 7 вересня 2009 року у позивача на ім'я відповідача відкритий інший особовий рахунок № НОМЕР_2 на підставі укладеного з ним договору на постачання електричної енергії за адресою АДРЕСА_2, з установкою окремого приладу обліку електроенергії, який обліковував використання електричної енергії безпосередньо у житловому будинку ( без врахування літньої кухні) (а.с. 89, 90).

15 вересня 2014 року в житловому будинку по АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_2) у присутності відповідача проведена технічна перевірка дотримання ним Правил та встановлено порушення п. 42 Правил - самовільне підключення до мереж електропостачальника шляхом облаштування скритої проводки з порушенням схеми обліку поза приладом обліку, внаслідок чого електрична енергія споживалась, але не обліковувалась, про що складено Акт № В 0311(а.с. 3).

Самовільне підключення електропроводки поза лічильником, установленому в житловому будинку, здійснено за допомогою двожильного кабельного мідного дроту (жили перерізом 1,5 мм2 та 2,5 мм2), який вилучений як речовий доказ.

При фіксації порушення проводилася фото та відео зйомка, з демонстрацією механізму порушення під час складання Акту про порушення. Цей доказ також був безпосередньо досліджений судом першої інстанції.

Зокрема, місце самовільного підключення виявлено в розподільчій коробці, яка знаходилася на зовнішній стороні стіни будинку та закрита кришкою, а лічильник знаходився в будинку, тому виявити таке порушення контролерами під час контрольного зняття показів лічильника неможливо.

Акт складений трьома представниками позивача за участю ОСОБА_3, який зазначив у ньому про те, що з ним не згодний.

За такого, Акт про порушення складено з дотриманням вимог, передбачених п. 53 Правил.

У зв'язку з виявленими порушеннями та приведенням системи електропостачання в будинку № 76 у відповідність до Правил та Правил улаштування електроустановок до електричних мереж (ПУЕ), 16 вересня 2014 року, тобто наступного дня, проводилася технічна перевірка у літній кухні зі зняттям лічильника та закриттям особового рахунку, відкритого на ім'я ОСОБА_6, підключенням до єдиного приладу обліку та винесення лічильника із приміщення будинку на фасад будинку. Про це складено відповідні акти технічної перевірки (а.с. 29-31). Зазначені технічні перевірки не впливають на результати перевірки, здійсненої 15 вересня 2014 року.

Рішенням комісії позивача від 6 жовтня 2014 року, у присутності відповідача, по Акту № В 0311 нараховано до сплати 15 840,23 грн. збитку за період з 15 вересня 2011 року по 15 вересня 2014 року, тобто за три роки, оскільки протягом цього часу технічна перевірка не проводилась.

Розрахунок збитку проведено позивачем у відповідності пунктів 3.1 та 3.5 Методики за формулою, зазначеною у п. 2.7 Методики (а.с. 4 (оборот), 5 ).

Так, згідно із підпунктом «6» пункту 3.1 Методики, порушенням Правил є самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, як і зазначено в Акті про порушення.

Відповідно до п. 3.5 Методики у разі виявлення у споживача порушень зазначених, зокрема у підпунктах 5, 6 пункту 3.1 Методики, добовий обсяг споживання електричної енергії W доб.с.п. (кВт. год) через проводи, якими здійснене самовільне підключення або підключення поза приладом обліку, визначається за формулою (2.7) Методики.

При цьому, час використання самовільного підключення протягом доби приймається рівним 8 год., а сила струму визначається виходячи з найменшої поперечної площі перерізу проводів (кабелів), що використані у схемі самовільного підключення (тобто 1,5 мм2, як і передбачено у розрахунку позивача).

За такого, виявлене порушення Правил є умисним, а розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснено відповідно до пунктів 3.5 та п. 2.7 Методики та узгоджується з виявленим порушенням.

Належних та допустимих доказів, які б спростували викладені факти або розрахунки позивача, відповідачем не надано. Підстави для зменшення розміру відшкодування відсутні.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги про відсутність факту безоблікового споживання з посиланням на те, що інша (відокремлена) частина цього ж домоволодіння мала інший прилад обліку та інший рахунок відкритий на ім'я ОСОБА_7, є технічно безпідставними та необґрунтованими, а тому правильності висновку суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином факт безоблікового споживання електроенергії підтверджено належними та допустимими доказами, а заподіяні збитки підлягають відшкодуванню відповідачем, який є споживачем електричної енергії і несе відповідальність навіть у разі, якщо вказане порушення здійснено не особисто ним.

Враховуючи викладене, колегія не вбачає підстав для скасування або зміни рішення районного суду.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 11 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді: