Справа № 484/3423/15-ц
Провадження № 2/484/1513/15 р.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.09.2015 Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Паньков Д.А., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, треті особи: Управління Міністерства внутрішніх справ в Миколаївській області, Головне управління Державної фіскальної служби в Миколаївській області, Головне управління Міністерства внутрішніх справ в Київській області, Центральний районний суд м. Миколаєва, Апеляційний суд Миколаївської області, Києво-Святошинський районний суд Київської області, Апеляційний суд Київської області про відшкодування шкоди завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду, притягненням до кримінальної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області із вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з державного бюджету України через Державну казначейську службу України на її користь 500000 грн. моральної шкоди завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності.

Також просить стягнути 1395 грн. 29 коп. на відшкодування утриманих із заробітної плати коштів за час відбування покарання, 22854 грн. 63 коп. втраченого заробітку та 5000 грн. витрат на правову допомогу.

З позовної заяви та доданих матеріалів вбачається, що вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 квітня 2013 року ОСОБА_1 було засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 4 ст. 191 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 цього ж Кодексу на строк 3 роки, за ч. 2 ст. 366 КК України на строк 2 роки з позбавленням права обіймати посади, що передбачають виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обовязків на строк 2 роки зі штрафом у розмірі 4250 грн.

На підставі ст.. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_1 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади, що передбачають виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обовязків на строк 2 роки зі штрафом у розмірі 4250 грн.

Також цим вироком ОСОБА_1 виправдано за ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КПК України у звязку з відсутністю в її діях складу вказаних злочинів.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 05 вересня 2013 року вказаний вирок залишено без зміни.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 червня 2014 року вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 квітня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 05 вересня 2013 року щодо ОСОБА_1 в частині засудження її за ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України скасовано, а провадження у кримінальній справі закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України 1960 року за відсутністю в її діях складів злочинів.

Позивачка, яка зареєстрована і проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась з даним позовом до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області посилаючись на положення ч. 4 ст. 110 ЦПК України, відповідно до яких такі позови можуть бути подані до суду за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Проте, відповідно до Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» визначено спеціальний порядок відшкодування такої шкоди.

Відповідно до ст. 1 цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок:

1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян;

2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу;

3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність", "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства.

У ст. 3 вказаного Закону зазначено, що у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються):

1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій;

2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт;

3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином;

4) суми, сплачені громадянином у зв'язку з поданням йому юридичної допомоги;

5) моральна шкода.

Статтею 12 визначено, що розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції.

У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку.

Ст. 13 цього ж Закону встановлює, що питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з частиною першою статті 12.

Крім того у ст. 14 цього ж Закону визначено, що заяву про оскарження постанови про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури, на вибір громадянина може бути подано до суду за місцем його проживання або за місцезнаходженням відповідного органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури. Сторони в цих справах звільняються від сплати судових витрат.

Таким чином, відповідно до порядку встановленого Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» цивільний позов ОСОБА_1 підсудний не Первомайському міськрайонному суду Миколаївської області, а Києво-Святошинському районному суду Київської області, як суду, який розглядав кримінальну справу по першій інстанції.

Згідно п.4 ч.3 ст. 121 ЦПК України позовна заява повертається позивачеві у випадку, коли справа не підсудна цьому суду.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Таким чином, враховуючи зазначене, позовну заяву слід повернути позивачеві для звернення до належного суду.

Керуючись ст.ст. 115, 121, 209, 210 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, треті особи: Управління Міністерства внутрішніх справ в Миколаївській області, Головне управління Державної фіскальної служби в Миколаївській області, Головне управління Міністерства внутрішніх справ в Київській області, Центральний районний суд м. Миколаєва, Апеляційний суд Миколаївської області, Києво-Святошинський районний суд Київської області, Апеляційний суд Київської області про відшкодування шкоди завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду, притягненням до кримінальної відповідальності - повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в разі якщо скарга не була подана. У разі якщо скарга була подана, ухвала набирає законної сили після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо ухвалу не буде скасовано.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання ухвали.

Суддя: