У Х В А Л А

26 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Гуменюка В.І.,
Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня 2015 року в справі за позовом комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості за теплопостачання

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради (далі - КП «Теплоенерго») звернулось до суду вищезазначеним позовом.

Зазначало, що ОСОБА_4 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1. Підприємство, як виробник теплової енергії, надає послуги з централізованого опалення населенню, у тому числі і відповідачу. Однак ОСОБА_4 з жовтня 2006 року не оплачує надані послуги, тому утворилась заборгованість у розмірі 19 988 грн 18 коп.

Посилаючись на вищенаведене, КП «Теплоенерго» просило стягнути на його користь з відповідача 19 988 грн 18 коп. заборгованості за теплопостачання.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 4 грудня 2014 року, позов КП «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_4 на користь КП «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради заборгованість за теплопостачання за період з квітня 2011 року по червень 2014 року у розмірі 8 300 грн 52 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня 2015 року ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 4 грудня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня 2015 року ОСОБА_4 порушує питання про скасування ухваленого у справі рішення суду касаційної інстанції й залишення в силі рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених пунктом першим частини 1 статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Для прикладу наявності зазначеної підстав подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_4 посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 липня 2013 року.

ОСОБА_4 указує на те, що правові висновки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про застосування зазначених норм матеріального права не є однаковими з висновками, зробленими судом касаційної інстанції в наданих для прикладу судових рішеннях, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Одночасно заявник просить поновити строк на звернення до суду із заявою про перегляд, посилаючись на поважність причин його пропуску.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає за можливе поновити ОСОБА_4 строк на звернення до суду з заявою про перегляд судового рішення враховуючи поважність причин його пропуску. Разом з тим колегія суддів вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі, про перегляд якої подано заяву, суд касаційної інстанції скасувавши рішення суду апеляційної інстанції, передав справу на новий розгляд з підстав, передбачених частиною другою статті 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що призвело до неможливості встановити та перевірити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_4 строк на звернення до суду із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня 2015 року.

У допуску справи за позовом комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості за теплопостачання до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала Верховного Суду України є остаточною і може бути оскаржена тільки на підставі, встановленій пунктом 3 частини першої статті 355 ЦПК України.

Судді: Н.П. Лященко
В.І. Гуменюк
А.Г. Ярема