АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

при секретарі - Кутц А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргоюпершого заступника начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві Ксьондза Сергія Миколайовича на рішення Подільського районного суду м. Києва від 04 березня 2015 року у справі за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві до Публічного акціонерного товариства «Київхліб», третя особа: ОСОБА_2, про скасування акту розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві звернулося з позовом до ПАТ «Київхліб», третя особа ОСОБА_2, в якому просили скасувати акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5, що стався з ОСОБА_2 та акт про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом за формою Н-1, затверджені 11 вересня 2014 року.

Справа № 758/415/15
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6862/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Богінкевич С.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
Свої вимоги обґрунтовували тим, що 06.09.2014 року о 20.00 год. з ОСОБА_2 яка працює кондитером 3-го розряду ПАТ «Київхліб» стався нещасний випадок, у зв'язку з чим відповідно до наказу ПАТ «Київхліб» від 08.09.2014 року № 316 було утворено комісію з розслідування вказаного нещасного випадку. За результати розслідування, комісією було складено акти за формами Н-5 та Н-1 від 10.09.2014 року, які були затверджені 11.09.2014 року, якими визнано нещасний випадок, що стався 08.09.2014 року з ОСОБА_2 таким, що пов'язаний з виробництвом.

Комісія у своєму висновку керувалася підпунктом 3 пункту 15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232, відповідно до якого нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1.

З таким висновком не погодилася член комісії з розслідування нещасного випадку - страховий експерт з охорони праці сектору профілактики нещасних випадків та професійних захворювань Правобережного відділу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Києві КобликО.І., яка висловила окрему думку, звертаючи увагу на те, що під час падіння ОСОБА_2, на неї не діяв шкідливий виробничий фактор, який міг би призвести до погіршення стану здоров'я, а отже нещасний випадок не підпадає під дію п.15 підпункту 17 Порядку розслідування, а саме про те, що «визнається нещасний випадок пов'язаним з виробництвом за умови одержання потерпілим травми або ушкоджень внаслідок погіршення стану його здоров'я, яке сталося під впливом небезпечного фактора чи середовища у процесі виконання ним трудових і посадових) обов'язків, що підтверджено медичним висновком». Оскільки у матеріалах розслідування відсутній медичний висновок, який би підтверджував вплив на постраждалу у момент настання нещасного випадку небезпечного чи шкідливого виробничого фактору, то позивач вважав, що нещасний випадок, що стався з ОСОБА_2 не підпадає під дію п.15 Порядку розслідування, у зв'язку чим звернувся до суду з вимогою скасувати вказані акти.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 04 березня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, 08 квітня 2015 року заступник начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві Ксьондз С. М. подав, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

В обґрунтування своїх апеляційних вимого, апелянт посилався на те, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, зокрема, незаконно не взяв до уваги те, що в матеріалах справи не міститься медичний висновок щодо зв'язку погіршення стану здоров'я ОСОБА_2 з впливом на неї небезпечного чи шкідливого виробничого фактору або щодо протипоказань за станом здоров'я виконувати зазначену роботу, та те,що робоче місце кондитера атестоване і за результатами атестації умови праці визнано задовільними. На думку апелянта, комісія, при проведенні розслідування, не врахувала пп.17,18 п.15 Порядку «проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», які були обов'язковими про його проведенні. Враховуючи вказане, апелянт вважав акти за формою Н-5 та Н-1, які являються підставою для проведення соціальних виплат, складеними безпідставно, оскільки нещасний випадок не пов'язаний з виробництвом, що суд першої інстанції незаконно проігнорував.

У судовому засіданні представники Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Представник ПАТ «Київхліб» просив відхилити апеляційну скаргу, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, була належним чином повідомлена про день, час та місце апеляційного розгляду, тому розгляд справи за апеляційною скаргою на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України проведено за її відсутності.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка Д.Р., пояснення учасників процесу, які з'явилися у судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_2 працює кондитером 3-го розряду, цеху №12, виробничого департаменту ПАТ «Київхліб», що підтверджується записом №25 у трудовій книжці останньої.

06.09.2014 року о 20 годині 00 хвилин з ОСОБА_2 за притомніла та впала, в результаті чого виявися перелом лучової кістки руки.

У зв'язку з цими обставинами, наказом ПАТ «Київхліб» від 08.09.2014 року №316 було утворено комісію з розслідування вказаного нещасного випадку, якою протягом з 08.09.2014 року по 10.09.2014 року було проведено розслідування.

За результатами розслідування комісія дійшла висновку, що нещасний випадок з ОСОБА_2 пов'язаний з виробництвом, відповідно до якого одразу після закінчення робочої зміни під час слідування в роздягальню у приміщенні кондитерського цеху на вул. Ч.Петра, 5 у м. Києві, вона впала на підлогу, після чого відчула біль у лівій руці. Удома ОСОБА_2 наклала на руку марлеву пов'язку, думаючи що це просто забій, однак пізніше, оскільки біль не минав, зранку на наступний, 07.09.2014 року, звернулася до травмпункту, де було виявлено перелом лівої лучової кістки.

10.09.2014 року комісією були складені акти за формами Н-5 та Н-1, затверджені 11.09.2014 року, якими визнано вказаний нещасний випадок, таким, що пов'язаний з виробництвом. Комісія у своєму висновку керувалася підпунктом 3 пункту 15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 р. № 1232, відповідно до якого нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1.

Крім того, член комісії з розслідування нещасного випадку - страховий експерт з охорони праці сектору профілактики нещасних випадків та професійних захворювань Правобережного відділу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Києві Коблик О.І., висловила окрему думку. Звертаючи увагу на те, що під час падіння ОСОБА_2, на неї не діяв шкідливий виробничий фактор, який міг би призвести до погіршення стану здоров'я, вважала нещасний випадок таким, що не підпадає під дію п. 15 підпункту 17 Порядку розслідування, а саме про те, що «визнається нещасний випадок пов'язаним з виробництвом за умови одержання потерпілим травми або ушкоджень внаслідок погіршення стану його здоров'я, яке сталося під впливом небезпечного фактора чи середовища у процесі виконання ним трудових і посадових) обов'язків, що підтверджено медичним висновком».

Враховуючи наявність вказаної окремої думки, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві звернулося до суду з вказаним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції керувався ст.. 14 Закону України «Про загальнообов'язкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та підпунктом 3 пункту 15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 р. № 1232, та виходив з того, що посилання позивача на те, що комісія по розслідуванню нещасного випадку повинна була керуватися підпунктом 17 пункту 15 Порядку, є необґрунтованими, оскільки підпункт 3 пункту 15 Порядку є самостійною обставиною для кваліфікації нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення не відповідає.

Як вбачається з Акту проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5, що стався з ОСОБА_2 та Акту про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом за формою Н-1, затверджених 11 вересня 2014 року, причиною настання нещасного випадку визнано погіршення стану здоров'я. (а.с.4-5, 7-8).

Відповідно до підпункту 17 пункту 15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232, нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1 є одержання потерпілим травми або інших ушкоджень внаслідок погіршення стану його здоров'я, яке сталося під впливом небезпечного виробничого фактора чи середовища у процесі виконання ним трудових (посадових) обов'язків, що підтверджено медичним висновком.

Підпунктом 18 пункту 15 Порядку також передбачено, що нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1 є раптове погіршення стану здоров'я потерпілого або його смерті під час виконання трудових (посадових) обов'язків внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів та/або факторів важкості чи напруженості трудового процесу, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не пройшов обов'язкового медичного огляду відповідно до законодавства, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку.

Аналізуючи вказані положення Порядку вбачається, що для визнання нещасного випадок, який стався в результаті погіршення стану здоров'я, таким що пов'язаний з виробництвом, дана обставина повинна підтверджуватися медичним висновком, а саме вплив небезпечного виробничого фактора чи середовища на стан здоров'я потерпілого.

Однак суд першої інстанції поверхнево поставився до оцінки доказів та встановлення обставин, які мають значення для справи, не з'ясував, чи вплинули на погіршення стану здоров'я ОСОБА_2 шкідливі виробничі фактори під час виконання нею трудових обов'язків та чи пов'язане раптове погіршення стану її здоров'я з небезпечними чи шкідливими виробничими факторами. Також суд першої інстанції не звернув уваги та не перевірив факти, викладені в окремій думці члена комісії Коблик О.І., яка вказувала на відсутність медичного висновку, та на обов'язковість проведення медичного обстеження та надання такого висновку, згідно з Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 р. № 1232, в результаті чого, прийшов до неправильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає апеляційні вимоги є обґрунтованими, а рішення суду першої інстанції постановлене з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Таким чином, рішення Подільського районного суду м. Києва від 04 березня 2015 року підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, ч. 1 п. 2 307, ст. 309, ст.ст. 311, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві КсьондзаСергія Миколайовича - задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 04 березня 2015 - скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту:

Позов Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві до Публічного акціонерного товариства «Київхліб» - задовольнити.

Скасувати Акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5, що стався з ОСОБА_2 та Акт про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом за формою Н-1, затверджені 11 вересня 2014 року.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді