АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Левенця Б.Б., Мазурик О.Ф.

при секретарі: Прохоровій В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 10 вересня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

у серпні 2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просив стягнути з останньої на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 117 899, 87 грн., посилаючись на те, що відповідач не виконує умови кредитного договору.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 10.09.2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 14 750,39 дол. США, що еквівалентно 117 899,87 грн. Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 27.11.2014 року відмовлено в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Справа № 760/18110/13-ц Апеляційне провадження № 22-ц-796/1957/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Бобровник О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не звернув уваги на те, що кредит їй було надано у гривнях та погашення його мало відбуватися також у грошовій одиниці - гривня. Вона виконала частково зобов`язання, проте банк у порушення умов кредитного договору змінив строк виконання зобов`язання та поставив питання про дострокове повернення кредиту. У матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості, а з даної позивачем виписки вбачається, що заборгованість по тілу кредиту та по відсоткам відсутня.

У судовому засіданні 17.02.2015 року апелянт підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити. Надалі у судові засідання апелянт не з`явилася.

Позивач жодного разу у судові засідання не з`явився, будь - яких письмових пояснень чи заперечень щодо апеляційної скарги не подав.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.08.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», який у подальшому змінив назву на ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0, згідно умов якого відповідачці надано кредит на придбання автомобіля у розмірі 20 000 доларів США, що еквівалентно 101 000 грн. зі сплатою 12% річних та строком до 22.08.2014 року.

08.12.2011 року між ПАТ УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта банк» укладено договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитами.

Станом на 19.03.2013 року у відповідача перед банком утворилась заборгованість у розмірі 14 750,39 доларів США, що еквівалентно 117 899,87 грн., яка складається із: 10 819, 57 доларів США, що еквівалентно 86 480, 83 грн. - заборгованість за кредитом; 3 930,82 доларів США, що еквівалентно 11 419,05 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що боржник не виконала свої зобов'язання перед банком.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим у справі обставинам та нормам матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 611 цього ж Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що 27.12.2012 року ПАТ «Дельта банк» направив ОСОБА_1 повідомлення про те, що 08.12.2011 року між ПАТ УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта банк» укладено договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитами та у цьому повідомленні містилася вимога про погашення заборгованості у розмірі 100 684,97 грн. (а.с. 44).

За правилами ч. 2 ст. 518 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов'язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

З часу, коли відповідач дізналася про заміну кредитора у зобов`язанні остання до нового кредитора будь - яких заперечень, які б вона мала до первісного кредитора, не заявляла.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

З наданих відповідачкою квитанцій вбачається, що останній платіж у рахунок погашення кредиту було здійснено 06.12.2010 року. Надалі ні ПАТ УкрСиббанк», ні новому кредитору ПАТ «Дельта банк» будь - яких платежів внесено не було.

Відтак суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що позовні вимоги щодо стягнення як заборгованості так і достроково всієї суми кредиту є законними та обґрунтованими. Колегія суддів звертає також увагу на те, що на час ухвалення рішення судом першої інстанції строк кредитного договору закінчився.

Відповідно до ст. 533 цього ж Кодексу якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до умов кредитного договору сторони визначили, що предметом договору є 20 000 доларів США, що еквівалентно на день укладення договору 101 000 грн.

Відтак доводи апеляційної скарги про те, відповідач має погашати кредит без урахування курсу валют суперечать вимогам ст. 533 ЦК України.

Крім того, з квитанцій, наданих відповідачкою вбачається, що остання виконувала умови договору щодо сплати щомісячних платежів у гривнях за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, а не на день отримання кредиту.

Оскаржуючи розмір заборгованості відповідач будь- яких спростувань щодо суми заборгованості не надала. З розрахунку, складеного самою відповідачкою вбачається, що остання при складанні такого розрахунку не врахувала умови кредитного договору про те, що погашення кредиту мало відбуватися з урахуванням курсу валют. Графік погашення кредиту, який є невід`ємною частиною кредитного договору передбачає залишок максимально допустимої заборгованості за кредитом у доларах США, а не у гривнях (а.с. 16-18).

Будь - якого розрахунку із зазначенням гривневого еквіваленту на день платежу відповідач не надала. Клопотання про призначення судової бухгалтерської - економічної експертизи не заявляла.

Відповідно до виписки по кредитному договору заборгованість по кредиту складає 10 819,57 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 3 930,82 доларів США (а.с. 22-27).

За таких обставин колегія суддів вважає висновки суду щодо наявності заборгованості по кредитному договору правильними, а розмір заборгованості визначений у виписці по кредитному договору відповідачкою не спростований.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскільки апеляційна скарга не містить доводів щодо неналежного представництва позивача у судовому засіданні колегія суддів не приймає до уваги письмові пояснення апелянта з даного питання.

До того ж відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення лише у тому випадку, коли це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 10 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді