АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 661/1418/15-ц
Номер провадження 22-ц/791/1956/2015 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія 27 Доповідач: Базіль Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року липня місяця 15 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Базіль Л.В.

Суддів: Іванової І.П.

ОСОБА_2

при секретарі: Яковенку В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 04 червня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний ОСОБА_3 «ПриватБанк» (далі банк) через свого представника ОСОБА_5 звернулося до суд із зазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що 03.07.2006 року між банком і ОСОБА_4 було укладено договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 2500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань за договором станом на 29.03.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 12916 грн.85 коп., що складається і з заборгованості за кредитом в сумі 2015 грн.30 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 9810 грн.27 коп.; а також штрафів відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. штраф (фіксована частина); 591 грн.28 коп. штраф (процентна складова), яку банк просив стягнути на його користь із відповідача, а також стягнути судові витрати.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 04 червня 2015 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості, суд першої інстанції керувався положеннями ст.ст.256, 257 та 267 ЦК України та виходив з того, що 07.04.2015 року банк звернувся до суду з позовом із пропуском трирічного строку позовної давності, який суд обчислив для сплати заборгованості по процентам з моменту останнього платежу 08.12.2006 року до моменту предявлення позову, для погашення залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки 06.2008 рік.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними, відповідають фактичним обставинам справи, судом вірно визначено правовідносини сторін та закон, який їх регулює.

Матеріалами справи встановлено, що 03.07.2006 року між сторонами укладений кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_4 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2500.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Сторони погодили, що договір складається із заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та тарифів Банку.

Відповідно до п.5.4 розділу 11 «Умов і правил надання банківських послуг» строк погашення по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним карткам без встановленого мінімального обовязкового платежу, проводиться наступним чином: строк погашення процентів по кредиту щомісячно за попередній місяць; строк погашення кредиту в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, зазначеного на платіжній картці.

Із заяви від 03.07.2006 року, яка є невідємною частиною договору, укладеного ПАТ КБ «ПРиватБанк» і ОСОБА_4, убачається, що строк дії картки, виданої останньому, становить 06. 2008 рік. (а.с.12)

Банк звернувся до суду з позовною заявою про захист свого порушеного права у квітні 2015 року.

За розрахунком позивача заборгованість відповідача станом на 29.03.2015 рік становить 12916 грн.85 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 2015 грн.30 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 9810 грн.27 коп.; штрафи 500.00 грн. (фіксована частина), 591 грн. 28 коп. (процентна складова).

Із даного розрахунку вбачається, що останній платіж по кредиту відповідач здійснив 08 грудня 2006 року.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

04 травня 2015 року ОСОБА_4 надав суду заяву про застосування строку позовної давності.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Аналізуючи наведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи та встановив, що за умовами даного кредитного договору установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, правильно виходив з того, що перебіг трирічного строку позовної давності стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу 08.12.2006 року, а щодо повернення кредиту в повному обсязі після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту 06.2008 року, банк звернувся до суду з позовом в квітні 2015 року, тобто поза межами строку позовної давності, встановленої законом.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують, а тому підлягають відхиленню.

Посилання апелянта на продовжений термін дії кредитного договору правового значення для справи не має, оскільки автоматичне неодноразове продовження дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобовязання.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст.303,307,308 ЦПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» відхилити.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 04 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: