Справа № 212/7606/15-ц
У Х В А Л А

02 вересня 2015 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, ознайомившись з позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Чайка-АС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новоградівська спілка селянських (фермерських) господарств «Степ», ОСОБА_2 про визнання права власності на незавершене виробництво сільськогосподарської продукції,-

В С Т А Н О В И В :

31 серпня 2015 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з вищезазначеним позовом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі встановлено наступне.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 р. Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 р. № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов'язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Статтями 110,114 ЦПК України передбачена підсудність справ за вибором позивача та виключна підсудність, де передбачено перелікпевних категорій справ, за якими сам позивач вибирає територіально суд, але лише той, який передбачено за цією нормою.

Правила виключної підсудності забороняють застосування при пред'явленні позову норм інших видів підсудності -загальної, альтернативної, договірної і підсудності пов'язаних між собою вимог. У разі конкуренції правил підсудності, повинні застосовуватися правила виключної підсудності.

Цивільно-процесуальне законодавство за деякими категоріями справ на підставі специфіки предмету спору встановлює виключну підсудність, за якою тільки один конкретний суд серед інших може розглядати таку категорію справ.

В пункті 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 20.03.2008р. "Щодо застосування ч.1 ст.114 ЦПК України", правила виключної підсудності, визначені ч.1 ст.114 ЦПК України стосуються позовів щодо будь-яких вимог, пов'язаних з правом особи на нерухоме майно, а також речових (майнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно.

Пункт 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачає, що у випадках, коли вимоги пов'язуються з визнанням права на земельну ділянку, встановленням порядку користування земельною ділянкою чи усуненням перешкод у цьому, іншими вимогами з приводу земельної ділянки чи розташованої на ній нерухомості, зокрема про відшкодування шкоди, заподіяної порушенням земельного законодавства, суди обов'язково застосовують правила про виключну підсудність (ст. 114 ЦПК).

Виходячи з наведеного даний спір відповідно до ст.114 ЦПК України повинен розглядатися судом за місцем знаходження нерухомого майна, а тому у Жовтневому районному суді м. Кривого Рогу не має підстав для відкриття провадження по справі та за таких обставин справа не підсудна цьому суду і позовна заява підлягає поверненню на підставі ч.3 п.4 ст.121 ЦПК України

Відповідно до ч.3 п.4 ст. 121 ЦПК України заява повертається коли справа не підсудна цьому суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги, проте судом дане питання не вирішується, оскільки про зверненні до суду позивачем, в порушення вимог ст. 119 ЦПК України, судовий збір не було сплачено.

Керуючись ст.115, абз.4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Чайка-АС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новоградівська спілка селянських (фермерських) господарств «Степ», ОСОБА_2 про визнання права власності на незавершене виробництво сільськогосподарської продукції, повернути позивачу для подання до належного суду.

Роз'яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до належного суду за підсудністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О. Н. Борис