У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення апеляційного суду Харківської області від 23 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - ПАТ «Акцент-Банк») звернулося до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 25 квітня 2008 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_4 було укладено договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 10 429,46 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,08 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 24 квітня 2013 року. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитно - заставним договором позичальник надав в заставу автомобіль СНЕVRОLЕТ, модель: Lacettі, рік випуску: 2005, тип транспортного засобу: легковий, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_4

15 вересня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ «Акцент-Банк» було укладено договір факторингу № 1, відповідно до умов якого ПАТ КБ «ПриватБанк» відступає ПАТ «Акцент-Банк» у повному обсязі права вимоги до боржників.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_4 помер.

У даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на момент смерті, є ОСОБА_3 Згідно з листом Лозівської державної нотаріальної контори від 23 травня 2013 року спадкоємці померлого ОСОБА_4 із заявами про прийняття чи про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. Як спадкоємець, ОСОБА_3 не заявила про відмову від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме: протягом 6 місяців від дня відкриття спадщини після смерті позичальника та успадкувала, у тому числі транспортний засіб, який переданий у заставу, та зобов'язання за кредитно - заставним договором.

21 червня 2013 року до спадкоємця ОСОБА_3 було направлено лист - претензію, за яким ПАТ КБ «ПриватБанк» пред'явило свої вимоги, але ніяких дій не було виконано.

На порушення умов договору позичальник зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на дату смерті позичальника сума заборгованості перед банком становила 13 165,85 доларів США. Після уточнення позовних вимог позивач просив у рахунок погашення заборгованості за кредитно-заставним договором в сумі 13 165,85 доларів США звернути стягнення на предмет застави: автомобіль СНЕVRОLЕТ, модель: Lacettі, рік випуску: 2005, тип транспортного засобу: легковий, державний номерний знак НОМЕР_1; стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 3 лютого 2015 року позовні вимоги задоволено. У рахунок погашення заборгованості за кредитно-заставним договором від 25 квітня 2008 року в сумі 13 165,85 доларів США звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль СНЕVRОLЕТ, модель: Lacettі, рік випуску: 2005, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1. Вирішено питання про розподіл судових втрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 23 березня 2015 року рішення міськрайонного суду скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ПАТ «Акцент-Банк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведені матеріалами справи.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення міськрайонного суду та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, виходив із того, що у ПАТ «Акцент-Банк» відсутнє право на звернення до суду з даним позовом.

Колегія суддів вважає, що такий висновок апеляційного суду є правильним, ґрунтується на нормах матеріального права та узгоджується з нормами процесуального права.

Судами установлено, що 25 квітня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 10 429,46 доларів США зі сплатою 13,08 % за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 24 квітня 2013 року. У рахунок забезпечення виконання зобов'язань за кредитно-заставним договором позичальник надав в заставу автомобіль СНЕVRОLЕТ, модель: Lacettі, рік випуску: 2005, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Взяті на себе кредитні зобов'язання ОСОБА_4 належним чином не виконував.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Оскільки ОСОБА_5 - дружина позичальника, не заявила про відмову від спадщини у передбачені законодавством строки, тому суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4

Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

15 вересня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ «Акцент-Банк» було укладено договір факторингу № 1, відповідно до умов якого одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

На підтвердження зазначеного, представником позивача була надана копія договору факторингу від 15 вересня 2008 року. Із п. 1 договору убачається, що ПАТ «Акцент-Банк» відступив право вимоги до боржників ПАТ КБ «ПриватБанк».

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що у ПАТ «Акцент-Банк» відсутнє право вимоги до ОСОБА_5, оскільки не ПАТ КБ «ПриватБанк» відступило позивачу право вимоги, а навпаки позивач відступив ПАТ КБ «ПриватБанк» право вимоги.

Отже, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 23 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

В.А. Черненко

С.П. Штелик