АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№ 22-ц/796/5178/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Мирошниченко О.В.
Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого - Українець Л.Д.

суддів - Крижанівської Г.В.,

- Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря - Троц В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» (в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової ІриниОлександрівни) на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року про відкриття провадження в справі за позовом ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства Комерційного банку «Надра» про порушення банком прав вкладника та стягнення процентів, як частини банківського вкладу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства Комерційного банку «Надра» про порушення банком прав вкладника та стягнення процентів, як частини банківського вкладу.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року відкрито провадження у справі.

Не погоджуючись з ухвалою, ПАТ «Комерційний банк «НАДРА» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу про повернення позовної заяви позивачу для подачі до Шевченківського районного суду м. Києва.

У апеляційній скарзі зазначає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, а саме, ч. 2 ст. 109 ЦПК України, оскільки позов потрібно було пред'явити за місцезнаходженням банку (м. Київ, вул. Артема, 15), що відноситься до юрисдикції Шевченківського району міста Києва.

Також вказує, що правовідносини, які виникають з приводу договорів банківських вкладів, врегульовані нормами параграфу 3 «Банківський вклад» глави 71 Цивільного кодексу України, а не нормами Закону України «Про захист прав споживачів».

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи судом повідомлені.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відкриваючи провадження у даній справі суд першої інстанції підставно виходив з того, що спір підсудний Голосіївському районному суду м. Києва з огляду на таке.

Частиною 2 ст. 109 ЦПК України визначено правило загальної територіальної підсудності, згідно якого позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Стаття 110 ЦПК України передбачає підсудність справ за вибором позивача.

Зокрема, згідно ч. 5 ст. 110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Зі змісту ч. 14 ст. 110 ЦПК України випливає, що виключно позивач може або застосувати правила загальної територіальної підсудності та подати позов за місцезнаходженням юридичної особи, або обрати між кількома судами, яким згідно з ст. 110 ЦПК України підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої ст. 114 цього Кодексу.

У Статуті ПАТ «Комерційний Банк «НАДРА», затвердженого рішенням Загальних зборів акціонерів ПАТ «КБ «НАДРА», протокол №2 від 12.11.2012 року, Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «НАДРА» продовжує свою діяльність в результаті зміни найменування Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «НАДРА» (а.с. 16-17).

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_3 скористався правом вибору та звернувся в суд з позовом до ВАТ КБ «НАДРА» за своїм зареєстрованим місцем проживання, яким є АДРЕСА_1, що територіально відноситься до дислокації Голосіївського району міста Києва.

Таким чином, відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції діяв у межах закону і, зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 110 ЦПК України, дійшов вірного висновку про підсудність справи саме Голосіївському районному суду м. Києва, оскільки ОСОБА_3 звернувся в суд за своїм зареєстрованим місцем проживання.

Доводи апеляційної скарги про те, що правовідносини сторін регулюються нормами параграфу 3 «Банківський вклад» глави 71 Цивільного кодексу України, а не нормами Закону України «Про захист прав споживачів», не можуть бути прийняті судом до уваги з огляду на таке.

Абзац 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» №5 від 12 квітня 1966 року передбачає, що оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема ті, що виникають із договорів про надання фінансово кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Позивач ОСОБА_3 подав позов про порушення банком прав вкладника та стягнення процентів, як частини банківського вкладу, тобто з приводу надання відповідачем фінансових послуг, тому правовідносини сторін регулюються також і Законом України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки ухвалу постановлено з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав до її скасування.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на суть постановленої ухвали не впливають.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» (в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни) відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :