Провадження № 2/127/5154/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2015 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ан О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Хрещатик» про стягнення майнової та моральної шкоди ,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 липня 2015 року матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Хрещатик» про стягнення майнової та моральної шкоди, були залишені без руху та надано строк для усунення недоліків даної позовної заяви до 20 липня 2015 року, але не більше пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Вказана позовна заява була залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.119 ЦПК України, а саме позивачем не зазначено доказів, які підтверджують кожну обставину, зазначену в позові, або наявність підстав для звільнення від доказування передбачених нормами ЦПК України, зокрема:

Позивачем не зазначено доказів в обґрунтування розміру моральної шкоди. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди в сумі 100000,00 грн., та якими доказами це підтверджується.

Також, позивачем не сплачено судовий збір і не надано доказів щодо звільнення його від сплати судового збору. Так позивач зазначає підставу позову не виконання договору, посилається на Закон «Про захист прав споживачів». Про те ст. 5 Закону «Про захист прав споживачів» передбачено, що 1) Держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності. 2) Держава створює умови для здобуття споживачами потрібних знань з питань реалізації їх прав. 3) Захист прав споживачів здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи, що здійснюють державний санітарно-епідеміологічний нагляд, інші державні органи, органи місцевого самоврядування згідно із законодавством, а також суди. щодо збереження його цінностей, посилається на скоєння кримінального правопорушення.

Позич висуває вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яку повязує з вчинення кримінального правопорушення особою, яку стороною в справі не зазначає.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються: позивачі - за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В той же час, матеріали позовної заяви не містять відомостей, що підтверджують той факт, що під час розгляду кримінального правопорушення, позивача було визнано потерпілим, у зв'язку з чим судом не вбачається за можливе звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Аналізуючи вище викладене, позивачу необхідно сплатити судовий збір на загальних підставах у відповідності до вимог п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», яка передбачає що за подання до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

У звязку з тим, що позивачем недоліки, зазначені в ухвалі суду від 15 липня 2015 року, у встановлений судом строк усунені не були, слід вважати таку заяву неподаною та повернути її позивачу.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Хрещатик» про стягнення майнової та моральної шкоди визнати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали через Вінницький міський суд Вінницької області.

Суддя: