Категорія 57Доповідач Войтко Ю. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Войтка Ю.Б.,

Суддів: Міхасішина І.В., Стадника І.М.,

При секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення №65 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26 червня 2015 року в справі за позовом

ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення №65 про стягнення коштів за договором депозиту, -

встановила:

В червні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом.

З метою забезпечення позову позивач подала заяву, в якій просила накласти арешт на грошові кошти, що належать відповідачеві ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в межах суми позову 2425 євро 35 євроцентів.

Заяву обґрунтовувала тим, що вона не володіє інформацією з приводу будь-якого нерухомого чи іншого майна, що належить відповідачу, а також позбавлена можливості отримати таку інформацію. Також просила суд взяти до уваги те, що вжиття судом заходів забезпечення позову не перешкоджатиме господарській діяльності банку та не буде порушувати права інших осіб, які є клієнтами АТ «Банк «Фінанси та Кредит», оскільки вказані нею заходи забезпечення позову є співмірними з позовними вимогами, а тому невжиття заходів забезпечення позову в наступному може зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 червня 2015 року заяву задоволено.

Накладено арешт на грошові кошти відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на суму 2425 (дві тисячі чотириста двадцять п'ять) євро 35 євроцентів, що станом на 24.06.2015 року згідно курсу НБУ еквівалентно 58493 (п'ятдесят вісім тисяч чотириста дев'яносто три) грн. 18 коп., на користь ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та просить постановити нову про відмову у задоволенні заяви, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін по справі, які з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшла висновку про те, що скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, при цьому вид забезпечення позову відповідає заявленим вимогам.

З таким висновком суду першої інстанції в повній мірі погодитися неможливо.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим кодексом заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб (п.п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України).

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 153 ЦПК України про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена. Копія ухвали надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до п. 10 постанови пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про стягнення коштів за договором вкладу, з підстав що ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не виконує взятих на себе зобов'язань за цим договором.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 та накладаючи арешт на кошти, що належать ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», суд першої інстанції не встановив, на яких саме рахунках підлягають арешту кошти.

Також суд не перевірив стан рахунку позивача, відкритого в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» для обслуговування договору вкладу та можливість забезпечення позову, шляхом накладення арешту на кошти, які знаходяться на розрахунковому рахунку позивача.

Накладення арешту на кошти банку, без зазначення рахунку їх розміщення може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб, зокрема, інших клієнтів банку, та порушення співмірності заявлених вимог виду забезпечення позову, що є недопустимим при вжитті заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову не повинні порушувати принципу змагальності та процесуального рівноправ'я сторін.

Від з'ясування вказаних обставин залежить правильне вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Отже, при вирішенні даного питання судом першої інстанції не дотримано норм процесуального права, а тому відповідно до п. 3 ч.1 ст. 312 ЦПК України ухвала суду першої інстанції підлягає до скасування з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення №65 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26 червня 2015 року скасувати, а вирішення питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) Войтко Ю.Б.

Судді: (підпис) Міхасішин І.В.

(підпис) Стадник І.М.

"З оригіналом вірно"

Суддя апеляційного суду Войтко Ю.Б.