Р І ШЕ Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

Справа № 752/3182/13-ц

Провадження № 2/752/1531/15

14.07.2015 рокуГолосіївський районний суд м. Києва у складіу складі головуючого судді Фролова М.О., за участі секретаря Титоренко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом заступника прокурора м. Києва до Київської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача: Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про відновлення становища, яке існувало до порушення шляхом визнання права власності на земельну ділянку,-

в с т а н о в и в:

в лютому 2013 року зуступник прокурора міста Києва (далі - позивач) звернувся в Голосіївський районний суд міста Києва з позовом до Київської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача: Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради від 29.10.2009 р. № 662/2731 «Про передачу громадянину ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1»; визнання недійсним, виданого ОСОБА_2 державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, зареєстрованого 22.12.2009 р. Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-7-05116; визнання недійсним укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0796га (кадастровий номер НОМЕР_1), посвідченого 31.12.2009 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 19007; визнання недійсним виданого ОСОБА_3 державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, зареєстрованого 22.06.2010 р. Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-7-05580; відновлення становище, яке існувало до порушення, шляхом визнання права власності на земельну ділянку на АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, за територіальною громадою міста Києва в особі Київської міської ради.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 14.06.2013р. по справі № 752/3182/13-ц, залишеного в силі ухвалою Апеляціного суду міста Києва від 11.03.2014р. по справі № 22-ц/796/3495/2014, було задоволено повстю позовні вимогипрокурора міста Києва до Київської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача: Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання незаконним рішення, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу, відновлення становища, яке існувало до порушення.

В настуному ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.08.2014р. по справі № 6-18377св14, було скасовано рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 14.06.2013р. по справі № 752/3182/13-ц та ухвалу Апеляціного суду міста Києва від 11.03.2014р. по справі № 22-ц/796/3495/2014 в частині відновлення становище, яке існувало до порушення, шляхом визнання права власності на земельну ділянку на АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, за територіальною громадою міста Києва в особі Київської міської ради, а справу у цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 14.06.2013р. по справі № 752/3182/13-ц та ухвалу Апеляціного суду міста Києва від 11.03.2014р. по справі № 22-ц/796/3495/2014 залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.08.2014р. по справі № 6-18377св14.

Під час новго розгляду справи у цій частині, позивач в обґрунтування вимог про відновлення становище, яке існувало до порушення, зазначив наступне. Порушене право територіальної громади м. Києва на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1 підлягає захисту у спосіб визначений п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України,шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення. Враховуючи викладене, для захисту права необхідно відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом визнання права власності на спірну земельну ділянку за територіальною громадою міста Києва. На підставі викладеного позивач просив суд відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом визнання права власності на земельну ділянку на АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, за територіальною громадою міста Києва в особі Київської міської ради. Прокурор у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити поівнстю вимогу про відновлення становище, яке існувало до порушення.

Представник відповідача Київської міської ради повідомлена про час та місце судового розгляду у порядку ст.74ЦПК України, не забезпечила явку свого представника у судове засідання, про поважність причин неявки не повідомила суд.

Відповідач ОСОБА_2повідомлений про час та місце судового розгляду у порядку ст.74ЦПК України, не з'явився у судове засідання, про поважність причин неявки не повідомив суд.

Предствник відповідча ОСОБА_3 у судовому засіданні та наданих суду письмових запереченнях позов не визнав та просив відмовти у задоволені вимоги про відновлення становище, яке існувало до порушення

Третя особа Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)повідомлений про час та місце судового розгляду у порядку ст.74ЦПК України, не забезпечив явку свого представника у судове засідання, про поважність причин неявки не повідомив суд.

Врахувавши надані сторонами пояснення, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд робить висновок про необхідність відмовити у задоволені вимоги про відновлення становище, яке існувало до порушення, виходячи з наступного.

Вбачається згідно рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 14.06.2013р. по справі № 752/3182/13-ц та ухвали Апеляціного суду міста Києва від 11.03.2014р., залишених без змін в частині ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.08.2014р. по справі № 6-18377св14, що рішенням КМР від 29.10.2009 р. № 662/2731 було передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку, площею 0,0796 га на АДРЕСА_1. На виконання вказаного рішення ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянкусерії НОМЕР_3, зареєстрований 22.12.2009р. Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-7-05116. В наступному між ОСОБА_2 як пордавцемта ОСОБА_3 як покупцем було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0796га(кадастровий номер НОМЕР_1), посвідчений 31.12.2009р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. та зареєстрований в реєстрі за № 19007. На підставі вищевказаного договору було видано ОСОБА_3 державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, зареєстрований 22.06.2010р. Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-7-05580.

Разомз цим зазначеними рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 14.06.2013р. по справі № 752/3182/13-ц та ухвалою Апеляціного суду міста Києва від 11.03.2014р., залишеними без змін в частині ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.08.2014р. по справі № 6-18377св14, було визнано незаконним та скасувано рішення Київської міської ради від 29.10.2009 р. № 662/2731 «Про передачу громадянину ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1»; визнанно недійсним, виданий ОСОБА_2 державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, зареєстрований 22.12.2009 р. Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-7-05116; визнано недійсним укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0796га (кадастровий номер НОМЕР_1), посвідчений 31.12.2009р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. та зареєстрований в реєстрі за № 19007; визнано недійсним виданийОСОБА_3 державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, зареєстрований 22.06.2010р. Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-7-05580.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зважаючи на викладене суд зазначає, що вимоги позивача про відновлення становище, яке існувало до порушення, шляхом визнання права власності на земельну ділянку за територіальною громадою м. Києва, застосовувуются із законодавчими обмеженнями матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу мають застосовуватися з дотриманням вимог ст. 55 і ст. 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Разом з цим, визнання судовими рішеннями недійсним рішення Київської міської ради від 29.10.2009 р. № 662/2731, укдаженого між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 договору купівлі-продажу земельної ділянки площею, а також виданих останнім державних актів на право власності на земельну ділянку, фактично відновлює становище, яке існувало до порушення прав територіальної громади м. Києва на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1.

При цьому наведений спосіб захисту є достатнім для фактичного повернення такої земельної ділянки її власнику - територіальній громаді м. Києва, а також поновлення прав останньої.

У зв'язку із наведеним суд зазначає, що положеннями глави 29 ЦК України визначено засади і способи захисту права власності.

Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Положеннями ст. 388 ЦК України унормовано, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Разом з цим Верховним Судом України у постанові від 17.12.2014р. по справі №6-140цс14 зазначено правову позицію, що за положеннями статей 330, 387, 388 ЦК України власник майна може витребувати належне йому майно від будь якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. При цьому норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було в наступному набувачем відчужене третій особі, оскільки надає право повернення майна лише стороні правочину, який визнано недійсним. Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред'явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.

Враховуючи наведене суд зазначає, що до речово-правових відносин територіальної громади м. Києва із відповідачами щодо земельної ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1не застосовуються зобов'язані способи захисту, зокрема визначені положення ч. 1 ст. 216 ЦК України щодо реституції, як наслідку визнання недійсним укдаженого між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Проте, позивачем на застосовано визначений положеннямист. 330, 387 і 388 ЦК Україниспосіб захисту порушеного права під час нового перегляду справи судом.

Крім того, згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Однак, під час нового розгляду справи в частині судом позивачем не було зазначено наведені обставини як підставу заявленої позовної вимоги про визнання права власності територіальної громади м. Києва на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1.

Аналогічні висновки зазначено в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.08.2014р. по справі № 6-18377св14, прийнятої за наслідками касаційного перегляду судовх рішень місцевого і апеляційного судів.

На підставі викаледного суд приходит до висновку про необхіднять відмовти у задоволені вимоги позивача про відновлення становище, яке існувало до порушення права шляхом визнання права власності на земельну ділянку.

Керуючись ст. ст. 1-5, 8, 10, 11, 26, 27, 30, 60, 109, 118, 119, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ухвалив :

У задоволені позову Заступника прокурора міста Києва до Київської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача: Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в частині вимоги про відновлення становища, яке існувало до порушення, шляхом визнання права власності на земельну ділянку на АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, за територіальною громадою міста Києва в особі Київської міської ради - відмовити повінстю

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення, а рішення яке було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя