АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/ 8445/2015 р. Головуючий у 1 інстанції - Батрин О.В.
Доповідач - Мараєва Н.Є.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2015 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_1

на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2015 р.

в справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Печерського

районного суду м. Києва від 21 лютого 2012 р. за нововиявленими обставинами

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, набутого під час шлюбу

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2015 р. залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 лютого 2012 р. у зв»язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, набутого під час шлюбу.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить цю ухвалу скасувати і постановити нове рішення, яким частково задовольнити заяву про перегляд рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 лютого 2012 р. за нововиявленими обставинами, а саме : скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 лютого 2012 р., та відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та визнання права власності в повному обсязі, посилаючись на незаконність даної ухвали, зокрема, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми цивільно-процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21 лютого 2012 р. задоволено зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Так, визнано за ОСОБА_2 та за ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя право власності по 1/2 ч. житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 за кожним;

визнано за ОСОБА_2 та за ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя право власності по 1/2 ч. земельної ділянки, площею 0,0986 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, за кожним;

поділено спільне сумісне майно подружжя, а саме: автомобіль «Lexus LS 460» 2007 р. випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 250 000 грн., виділено в натурі ОСОБА_1 та залишено за ним у власності цей автомобіль, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за автомобіль в розмірі 125 000 грн. (т.1 а.с. 235-238).

Ухвалами Апеляційного суду м.Києва від 14 серпня 2012 р. та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 жовтня 2012 р. вказане рішення суду від 21 лютого 2012 р. залишено без змін (т. 2 а.с. 75-79, 115-116).

Згідно ст.361 ЦПК України підставами для скасування рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необгрунтованого рішення, скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановления ухвали, що підлягають перегляду, встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акту чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду не виконане.

Позивач ОСОБА_1, звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 лютого 2012 р. у зв»язку із нововиявленими обставинами, у якій, зокрема, посилався на те, що що після розгляду справи йому стали відомі обставини, які є істотними для справи, що не були і не могли бути йому відомі на час судового розгляду.

Заявник зазначав, що з моменту припинення шлюбу між сторонами та до моменту ухвалення судового рішення спірний будинок знаходився у приватній власності заявника, був проведений капітальний ремонт, добудований третій поверх, що свідчить про збільшення вартості будинку, що не було враховано судом. Крім того, вказана будівля не була введена в експлуатацію, а тому, не була та не могла бути об'єктом права власності; просив також врахувати, що спірне майно: будинок, земельна ділянка та автомобіль були придбані виключно за його (ОСОБА_4) власні кошти.

Тому, вважає, що вказане рішення підлягає перегляду за нововиявленими обставинами, скасуванню та ухваленню нового рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 слід відмовити та визнати за ним (ОСОБА_1) право власності на весь будинок, земельну ділянку, що знаходяться в АДРЕСА_1, автомобіль «Lexus LS 460» 2007 р. випуску, здійснити поворот виконання рішення суду шляхом стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 137 500 грн., сплачених в рахунок грошової компенсації за автомобіль «Lexus LS 460» 2007 р. випуску.

Постановлюючи ухвалу суд першої інстанції, зокрема, виходив з того, що зазначені заявником обставини не є нововиявленими в розумінні п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України, оскільки, ОСОБА_1 на час ухвалення рішення суду від 21 лютого 2012 р. було добре відомо про здійснення ним переобладнання будинку та прибудов, але йому не було відомо їх вартість та площа; що заявнику як власнику домоволодіння були відомі обставини щодо введення його в експлуатацію.

Так, з матеріалів справи вбачається, що згідно договору купівлі-продажу домоволодіння від 6.03.2008 р. продаж було вчинено за 4 910 556 грн.; ринкова вартість домоволодіння на час укладення договору становила 3 667 731 грн. (а.с.32, 33, т.4).

Обґрунтовуючи заяву, заявник посилався, зокрема, на те, що, про збільшення ринкової вартості будинку з часу його придбання до постановлення рішення Печерського районного суду від 21.02.2012 р. до 4 427 074 грн. йому стало відомо із рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 11.09.2013 р. та висновку експертизи.

Проте, судова колегія вважає, що заявник ОСОБА_1, здійснюючи переобладнання та прибудови будинку (зокрема, прибудову 3-поверху) міг знати про те, що зміниться (збільшиться) площа будинку та його вартість.

Що стосується доводів заяви про те, що земельна ділянка, пл.0,0986 га, кадастровий номер НОМЕР_2 та будинок, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1, автомобіль «Lexus LS 460» 2007 р. випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 є його, ОСОБА_1, особистою власністю, оскільки, придбані за його кошти,- то суд правильно вважав, що ці доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, ці обставини були досліджені та спростовуються постановленими по справі судовими рішеннями : рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21 лютого 2012 р., яким встановлено, що вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя, т.я, як воно було придбано в період шлюбу з 2006 по 2009 рік (т. 1 а.с. 235-238) та ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14 серпня 2012 року (т. 2 а.с. 75-79).

Доводи ОСОБА_1 про наявність до реєстрації шлюбу вкладу розміром 84 000,36 євро (т.2, а.с. 45), які 13 лютого 2008 р. ним були зняті за договором банківського вкладу для купівлі будинку та земельної ділянки (т. 4 а.с. 34), про те, що ОСОБА_5 позичив йому грошові кошти в розмірі 6 000 000 грн. для купівлі будинку та земельної ділянки (т.2, а.с.43-44, т.4 а.с.30) були предметом дослідження вказаних судових рішень та їм надавалась правова оцінка, що автомобіль, земельна ділянка та будинок є спільною власністю подружжя.

Що стосується доводів ОСОБА_2 щодо пропуску строку звернення до суду із вказаною заявою, то суд також правильно вважав, що вони не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, заяву подано в межах строку давності, встановленого законом.

Згідно п.7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 р. № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв»язку з нововиявленими обставинами» обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Таким чином, судова колегія вважає, що зазначені заявником обставини не можуть вважатися нововиявленими в розумінні ст.361 ч.1 ЦПК України, оскільки, були і могли бути відомі заявнику як співвласнику спірного майна.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви.

Проте, судова колегія вважає, що з висновком суду першої інстанції у мотивувальній частині ухвали про те, що ОСОБА_1 є власником здійснених переобладнань будинку та прибудов в силу ст.357 ЦК України, погодитися не можна, оскільки, він є передчасним; що питання про визнання права власності не може вирішуватися у межах ухвали про відмову про перегляд рішення суду у зв»язку із нововиявленими обставинами, без заявлення конкретних позовних вимог та зазначення конкретних прибудов та переобладнань.

Тому, судова колегія вважає, що висновок суду про те, що ОСОБА_1 є власником здійснених переобладнань будинку та прибудов в силу ст.357 ЦК України належить виключити із мотивувальної частини ухвали, а в решті ухвалу залишити без змін.

Судом в решті повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам. Висновки суду в іншій частині ухвали відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи. Доводи апеляційної скарги в іншій частині висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 312-315, 317, 361-365 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2015 року - змінити. Виключити із мотивувальної частини ухвали висновок суду про те, що ОСОБА_1 є власником здійснених переобладнань будинку та прибудов в силу ст.357 ЦК України, а в решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :