Справа № 635/3040/15-ц
Провадження № 2/635/1728/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

16 липня 2015 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Березовської І.В.

за участю секретаря судових засідань - Нікішової М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2, що діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заданої внаслідок злочину,

в с т а н о в и л а:

Позивачі звернулися до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог посилались на те, що 22 вересня 2012 року з вини відповідача, який, керуючи автомобілем по вул. Дніпропетровській в м. Мерефа Харківського району Харківської області, грубо порушив пункт 12.3 Правил дорожнього руху України, сталася ДТП, в результаті якої був смертельно травмований ОСОБА_7

Вироком Харківського районного суду Харківської області від 01 липня 2014 року ОСОБА_6 визнаний винним за ч. 2 ст. 286 КК України.

Позивач ОСОБА_2 зазначила, що при похованні сина витратила на поминальні обіди і продукти 20 352 грн. 90 коп., на своє лікування у Нововодолазькій ЦРЛ у зв'язку із погіршенням стану здоров'я через загибель сина - 631 грн. 25 коп., а всього 20 984 грн. 15 коп.

Крім того, неправомірними діями відповідача позивачам ОСОБА_4, ОСОБА_5, малолітній ОСОБА_3 завдано моральної шкоди, яка полягає у непоправної горі через смерть їх брата, безповоротній втраті самої рідної та найдорожчої людини, у моральних стражданнях від злочинних дій відповідача.

Посилаючись на вказані обставини та вимоги ст. ст. 23, 1166, 1167, 1168,1201 ЦК України, позивач ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3, просила стягнути з ОСОБА_6 на її користь майнову шкоду в розмірі 20 984 грн. 15 коп., на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 5000 грн., позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просили стягнути з ОСОБА_6 на їх користь моральну шкоду в розмірі 5000 грн. кожному.

В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ч. ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

З матеріалів справи вбачається, що 22 вересня 2012 року з вини ОСОБА_6, який керуючи автомобілем ВАЗ-2121, державний номер НОМЕР_1 в по вул. Дніпропетровській м. Мерефа Харківського району Харківської області, грубо порушив пункт 12.3 Правил дорожнього руху України, сталася ДТП, в результаті якої був смертельно травмований ОСОБА_7

Вироком Харківського районного суду Харківської області від 01 липня 2014 року ОСОБА_6 визнано винним в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами; на підставі п. ґ ст. 1 Закону України «Про амністію» ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання.

Вироком апеляційного суду Харківської області від 03 листопада 2014 року вирок Харківського районного суду Харківської області від 01 липня 2014 року відносно ОСОБА_6 в частині призначеного покарання скасовано та призначено ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 286 КК України в виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами; на підставі п. ґ ст. 1 Закону України «Про амністію» ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного основного покарання.

Відповідно до ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати.

Статтею 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначено, що поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Витрати на поминальні обіди, придбання продуктів в розмірі 20 352 грн. 90 коп. понесені позивачем ОСОБА_2 після поховання сина, а тому не відносяться до витрат на поховання померлого, у зв'язку з чим, відшкодуванню не підлягають.

Також суд відмовляє ОСОБА_2 в частині відшкодування витрат на лікування в розмірі 631 грн. 25 коп., через недоведеність причинного зв'язку між наслідками у виді погіршення її стану здоров'я та діями ОСОБА_6

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

За змістом ст. 1167 ЦК України, якщо моральної шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, така моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, з урахуванням характеру, обсягу і глибини страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) і з урахувань інших обставин - стану його здоров'я, істотності вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому судом враховуються вимоги розумності і справедливості.

З урахуванням глибини та тривалості моральних страждань позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які зазнали непоправної втрати брата, інших обставин, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 5 000 грн. кожному.

При цьому суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо не проживання позивачів однією сім'єю з загиблим, оскільки вони спростовуються довідкою виконавчого комітету Нововодолазької селищної ради Харківської області № 229 від 7 травня 2015 року та іншими матеріалами справи.

Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2, що діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заданої внаслідок злочину, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 5 000 (п'ять тисяч) гривень 00 копійок моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 5 000 (п'ять тисяч) гривень 00 копійок моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 5 000 (п'ять тисяч) гривень 00 копійок моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Харківський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя - І.В. Березовська