Справа № 2-342/2009 Провадження № 22-ц/795/621/2015 Головуючий у I інстанції: Семенченко О.М.
Категорія: цивільна Доповідач: Харечко Л. К.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

19 березня 2015 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Харечко Л.К.,

суддів: Кузюри Л.В., Вінгаль В.М.,

при секретарі - Шкарупі Ю.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2009 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Остапівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

У вересні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Остапівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_5 і після його смерті залишилося спадкове майно, однак у зв'язку з сімейними обставинами ОСОБА_3 вчасно не подав заяву про прийняття спадщини, а тому просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини.

Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2009 року позов ОСОБА_3 до Остапівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволено.

Визначено ОСОБА_3 додатковий строк до 1 березня 2010 року для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5.

Не погоджуючись з вказаним рішенням до суду з апеляційною скаргою звернулася ОСОБА_2, яка не брала участі у справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам та матеріалам справи, порушення судом норм матеріального й процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті та ухвалення незаконного рішення.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт посилається на те, що судом першої інстанції безпідставно визнано поважними причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини юридичну необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини.

Крім того, апелянт зазначає, що місцевим судом при розгляді вказаної справи були порушені вимоги процесуального законодавства, оскільки належним відповідачем у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, а тому ОСОБА_2 вважає себе належним відповідачем у справі, так як вона як дружина спадкодавця, що проживала з ним на час його смерті, є спадкоємцем, який прийняв спадщину.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_1, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд першої інстанції обмежився у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову представником відповідача та визнав вказану позивачем причину пропуску строку для прийняття спадщини, а саме незнання законодавства, поважною.

Однак, із такими висновками суду першої інстанції судова колегія погодитися не може з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 29.12.2008 року, актовий запис №13 (а.с.5) і з цього часу відкрилася спадщина.

Позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином померлого ОСОБА_5 та апелянта ОСОБА_2 (а.с.6).

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вказані норми Закону також містяться в роз'ясненнях п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до якої, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У рішенні Варвинського районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2009 року причиною пропуску строку зазначено незнання законодавства, тобто вказана причина не пов'язана з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення відповідних дій.

Отже, суд першої інстанції визначив додатковий строк на подання заяви про прийняття спадщини з причин, які не є поважними.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що висновок місцевого суду щодо доведеності ОСОБА_3 поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті батька є помилковим.

Крім того, з вищезазначеного вбачається, що вказаний спір виник між колом спадкоємців, які не були учасниками розгляду справи.

Як вже зазначалося вище, зі змісту ст. 1272 ЦК України вбачається, що позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Однак, суд першої інстанції не визначив коло заінтересованих у справі осіб, не з'ясував хто проживав разом зі спадкодавцем на час смерті, а апелянт вказує що постійно проживала зі своїм померлим чоловіком до його смерті.

Разом із тим, як встановлено апеляційним судом, на підставі наданих письмових доказів, спадкодавцем ОСОБА_5 було складено заповіт від 25 червня 2008 року, посвідчений секретарем Остапівської сільської ради, відповідно до якого останній заповідав все належне йому майно у рівних долях ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_3. Таким чином заявлені позовні вимоги ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини зачіпають інтереси вищевказаних осіб також.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не з'ясував всіх обставин справи, належним чином не відобразив в рішенні результати оцінки доказів, не навів мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті, не встановив кола спадкоємців, що призвело до помилкового висновку про задоволення позовних вимог позивача до відповідача Остапівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області.

Виходячи з вищенаведеного, а також того, що апеляційний суд не має процесуальних повноважень щодо заміни первісного відповідача належним відповідачем, або залучення до участі в справі іншої особи як співвідповідача, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2009 року скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 до Остапівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 121 грн. 80 коп. у відшкодування судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

в и р і ш и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2009 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Остапівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 121 гривень 80 копійок у відшкодування судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий:Судді: