Ухвала

іменем україни

8 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Леванчука А.О., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до ОСОБА_4, третя особа - Національний юридичний університет ім. Ярослава Мудрого, про відшкодування витрат на навчання, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області звернулося з позовом до ОСОБА_4, третя особа - Національний юридичний університет ім. Ярослава Мудрого, про відшкодування витрат на навчання. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що на підставі угоди від 01 вересня 2005 року про підготовку фахівців з вищою освітою, яка була укладена між ОСОБА_4 та учбовим закладом у вересні 2005 року, ОСОБА_4 було зараховано на 1-й курс факультету № 10 Національної юридичної академії України ім. Я. Мудрого.

Після закінчення учбового закладу та отримання диплому від 12 червня 2010 року, за направленням голови правління Пенсійного фонду України від 29 квітня 2010 року № 17, ОСОБА_4 з 03 серпня 2010 року призначено на посаду головного спеціаліста відділу призначення пенсії управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську. Відпрацювавши у сукупності на займаних посадах три місяці, наказом начальника управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську Дніпропетровської області від 12 листопада 2010 року ОСОБА_4 звільнена за власним бажанням.

Вважаючи, що ОСОБА_4 порушила Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснюється за державним замовленням, позивач просив суд зобов'язати ОСОБА_4 відшкодувати до Державного бюджету України вартість навчання в Національній юридичній академії України ім. Ярослава Мудрого у розмірі 76 171,00 грн. та судові витрати.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2015 року рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2014 року скасовано, позовні вимоги головного управління ПФУ України в Дніпропетровській області задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Державного бюджету України витрати на навчання в сумі 76 171,00 грн. Вирішено питання судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанцій, та залишити без змін рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну правову оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_4 були порушені п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України № 992 від 22 серпня1996 року і умови угоди від 01 вересня 2005 року, укладеної з Національною юридичної академією України ім. Я. Мудрого, а відтак ОСОБА_4 зобов'язана відшкодувати державі суму витрат, понесених на її підготовку в якості фахівця з вищою освітою. Посилання ОСОБА_4 в касаційній скарзі на ту обставину, що її не було працевлаштовано юристом, не заслуговують на увагу, оскільки у направленні на роботу від 29 квітня 2010 року (а.с 7) зазначено, що вона направляється для роботи на посаді спеціаліста.

Інші доводи касаційної скарги на правильність висновку суду не впливають та його не спростовують.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Кафідова

А.О. Леванчук

І.М. Фаловська