АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8198/15 Справа № 208/5078/15 Головуючий у 1 й інстанції - Нельга Д.В. Доповідач - Черненкова Л.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Черненкової Л.А.

суддів - Пономарь З.М., Пищиди М.М.

при секретарі - Видюковій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації «Дніпропетровськгаз» на ухвалу судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 липня 2015 року по цивільній справі за заявою публічного акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації «Дніпропетровськгаз» до ОСОБА_2 про видачу судового наказу, -

В С Т А Н О В И Л А:

13 липня 2015 року ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» звернулись до суду із вказаною заявою про видачу судового наказу, за якою просили суд стягнути з ОСОБА_2 на їх користь 363,20 грн. заборгованості за спожитий природний газ, а також 121,80 грн. судових витрат.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 липня 2015 року відмовлено у прийнятті заяви ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за газопостачання з ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» просять ухвалу суду скасувати, справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити частково з наступних підстав.

Відмовляючи у прийнятті заяви про видачу судового наказу, суддя районного суду виходив з того, що з документів, доданих до заяви, вбачається спір про право, що, в свою чергу, є підставою для відмови у прийнятті даної заяви.

Проте погодитись з таким висновком суду не можна з огляду на наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо: 1) заявлено вимогу, не передбачену статтею 96 цього Кодексу; 2) із заяви і поданих документів вбачається спір про право; 3) наявні обставини, зазначені у пунктах 2-5 частини другої статті 122 цього Кодексу.

Згідно роз'яснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих у п. 9 Постанови № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23 грудня 2011 року, наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України). Разом із тим лише той факт, що договірні зобов'язання (наприклад, у частині оплати заборгованості телекомунікаційних послуг чи послуг телебачення і радіомовлення) не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суддею суду першої інстанції не надано обґрунтованої відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, чим порушено вимоги чинного законодавства (ч.3ст.210 ЦПК України), оскільки в ухвалі суду відсутні обґрунтовані мотиви, з яких суд дійшов висновків про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу, а саме: з яких документів, доданих до заяви, вбачається спір про право; в чому полягає наявність спору про право.

Судова колегія вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням порядку, встановленого для його вирішення, у зв'язку з чим, ухвала судді суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття наказного провадження.

Керуючись ст.ст.304,307, п.3 ст.312, ч.1 ст.218 ЦПК України, судова колегія судової палати, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації «Дніпропетровськгаз» - задовольнити частково.

Ухвалу судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 липня 2015 року щодо відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу - скасувати і справу направити на новий розгляд питання відкриття наказного провадження у справі до того ж суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя Л.А. Черненкова

Судді М.М. Пищида

З.М. Пономарь