Справа № 444/920/14-ц
Провадження № 2/444/24/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

20 березня 2015 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мартинишин Я. М.,

при секретарі Гербут Н.М.,

з участю представника позивача Бачинського О.М.,

представника відповідача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №600/07-096 від 29.05.2007 року, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 600/07-096 від 29.05.2007 року. Свою вимогу мотивує тим, що згідно Договору кредиту № 600/07-096 від 29 травня 2007 року (Договір -1) ПАТ "Укрсоцбанк" надав ОСОБА_3 кредит в сумі 75000,00 дол. США зі сплатою процентної ставки за кредитом 15% процентів річних з кінцевим терміном повернення до 29.05.2022 року. Згідно Договору про надання відновлюваної кредитної лінії №602/25-316 від 13 серпня 2008 року (Договір-2) ПАТ "Укрсоцбанк" надав ОСОБА_3 кредит в сумі 47056,12 дол. США зі сплатою процентної ставки за кредитом 15% процентів річних з кінцевим терміном повернення до 12.08.2023 року. Відповідно до умов Договору кредиту №600/07-096 від 29.05.2007 p., а саме п.п.3.3.7., 3.3.8.Позичальник зобов'язаний:

- сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.п.2.4., 2.5. цього Договору;

- своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1. цього Договору;

Відповідно до умов Договору відновлюваної кредитної лінії №602/25-316 від 13.08.2008 p., а саме п.п.3.3.7., 3.3.8. позичальник зобов'язаний:

- сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.п.1.1.1., 2.4., 2.10. цього Договору та комісії в розмірах та в порядку, передбачених цим договором;

- своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1., 2.4., 3.3.14. цього Договору.

Відповідно до умов Договору-1, а саме п.4.5., у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених п.п. 3.3.7., 3.3.8. цього Договору, протягом більше ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив та, відповідно, Позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Відповідно до умов Договору-2, а саме п.4.4., у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обов'язків, визначених п.п. 3.3.7., 3.3.8. цього Договору, протягом більше ніж 90 календарних днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив та, відповідно, Позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання Кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). З врахуванням наведеного, керуючись п.4.5. Договору-1, п.4.4. Договору-2, позивач 09.04.2014 р. за вих. №№ 08.206-297/11072/1, 08.206-297/11072/2, направив відповідачу вимоги про погашення кредиту, однак позичальник - ОСОБА_3 на заначені вимоги не відреагував. Станом на 08 квітня 2014 р. (тобто по 07.04.2014 р. включно) по Договору кредиту №600/07-096 від 29 травня 2007 року відповідач не повернув основну суму кредиту в сумі 72 451.74 дол. США, відсотки за користування кредитом, нараховані станом на 08.04.2014 року у розмірі 51 980.52 дол. США. Крім цього, ОСОБА_3 не сплатив ПАТ "Укрсоцбанк": пеню за несвоєчасну сплату заборгованості по кредиту, нараховану з 08.04.2013 року по 07.04.2014 року у розмірі 22 405.75 грн., пеню за несвоєчасну сплату заборгованості по відсотках, нараховану з 08.04.2013 року по 07.04.2014 року у розмірі 73 365.07 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача по Договору-1 станом на 08 квітня 2014 року становить 124 432.26 дол. США та 95 770.82 грн., що в загальній сумі, в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ 1165.10 : 100 станом на 08.04.2014 р., становить 1 545 527.18 грн. Станом на 09 квітня 2014 р. (тобто по 08.04.2014 р. включно) по Договору про надання відновлюваної кредитної лінії №602/25-316 від 13 серпня 2008 року ОСОБА_3 не повернув основну суму кредиту в сумі 45 835.04 дол. США, відсотки за користування кредитом, нараховані станом на 09.04.2014 року, у розмірі 32 200.70 дол. США. Крім цього, відповідач не сплатив позивачу пеню за несвоєчасну сплату заборгованості по кредиту, нараховану з 09.04.2013 року по 08.04.2014 року у розмірі 12 897.44 грн., пеню за несвоєчасну сплату заборгованості по відсотках, нараховану з 09.04.2013 року по 08.04.2014 року у розмірі 45 500.63 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача по Договору-2 станом на 09 квітня 2014 року становить 78 035.74 дол. США та 58 398.07 грн., що в загальній сумі в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ 1172.82 : 100 станом на 09.04.2014 р., становить 973 614.25 грн. Загальга сума заборгованості ОСОБА_3 по Договорах кредиту становить 202 468.00 дол. США та 154 168.89 грн., що в загальній сумі, в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ становить 2 519 141.43 грн. (два мільйони п'ятсот дев'ятнадцять тисяч сто сорок одна гривень 43 копійок). На підставі вищевикладеного просить стягнути з ОСОБА_3 в користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованість за Договором кредиту № 600/07-096 від 29 травня 2007 року та Договором про надання відновлюваної кредитної лінії № 602/25-316 від 13 серпня 2008 року в сумі 202 468.00 дол. США (двісті дві тисячі чотириста шістдесять вісім доларів США 00 центів) та 154 168.89 грн. (сто п'ятдесять чотири тисячі сто шістдесять вісім гривень 89 копійок), а також стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 3654.00 грн.

Представник Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" в судовому засіданні вимоги викладені у позовній заяві підтримав в повному обсязі. Просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник подали письмові заперечення, які в подальшому підтримали в судовому засіданні, де зазначили, що відповідно до розрахунків боргу наданого позивачем, даний розрахунок проведено за період часу із моменту укладення кредитних договорів (2007рік і 2008 рік) до 08.04.2014 р. Позовну заяву подано до суду 18.04.2014 року. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (згідно ст. 257 ЦК України). Відповідно до ст.257 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю; позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Зазначають, що у позовній заяві вказано, що даний спір є між банком і споживачем, при цьому позивач покликається на рішення КСУ. У листі ВССУ від 1б.01.2013 р. №10-70/0/4-13 вказано, що Пунктом 31 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, ідо виникають із кредитних правовідносин" судам роз'яснено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі сплином строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), зазначене вище правило застосовується й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Зазначене роз'яснення стосується і позасудового порядку вирішення спорів, і в разі звернення з відповідним позовом до суду. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашеннякредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики разом з нарахованими процентами, що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Вважають, що суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом. Зазначають, що як вбачається із матеріалів справи, сума кредиту та відсотки за користування коштами, відсотки на прострочені відсотки стягуються із 2007 р. і 2008 р. відповідно по день подання позову, що є порушенням закону, листа і постанови ВССУ та постанов ВСУ. Виходячи із ст. 60 ЦПК України, саме позивач має доказувати розмір боргу, а тому саме позивач має здійснити перерахунок боргу враховуючи строк позовної давності до частини боргу, що вже минув. Виходячи із вищенаведеного просять суд відмовити в стягненні (задоволені) позову в цій частині, в якій минула позовна давність. Окрім цього, звертають увагу суду на те, що із матеріалів справи вбачається, що позивач просить суд стягнути неустойку за двома кредитними договорами у розмірі, близько 155 000,00 грн. Так, п. 27 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" судам роз'яснено положення ч.3 ст. 551 ЦК України, що зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України, які мають іншу правову природу. Істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Положення статті 616 ЦК України передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може. Так, як вбачається з матеріалів справи, що відповідач повернув за двома кредитними договорами кошти у розмірі близько 10 000.00 доларів США. Крім цього відповідач, у 2008 р. здійснив реструктуризацію боргу, під час якої до суми кредиту було додано повну суму неустойки, прострочених процентів за користуванням коштами /кредитом/, чим штучно було збільшено суму кредиту. Майновий стан позивача є добрим, що підтверджується інформацією поширеною Національним банком України, тобто прострочення відповідачем сплати кредиту не спричинила позивачу негативних наслідків. Натомість майновий стан відповідача є скрутний, на його утриманні перебуває 2 дітей, які є студентами та потребують підтримки в тому числі і матеріальної. Вважають, що стягнення неустойки лише погіршить і так скрутне становище відповідача, а позивачу сума неустойки суттєво не вплине на його і без того хороші фінансові показники. Крім цього, вважають, що варто взяти до уваги, що у 2007 р. і 2008 р. відповідно курс долара США до гривні був значно нижчий, тобто лише за рахунок знецінення гривні позивач збагатився на 100%. Виходячи із вищенаведеного просять суд зменшити розмір неустойки до розміру 1.00 грн. Окрім цього наголошують, що у 2012 році позивач (ПАТ Укрсоцбанк) звертався із позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Даний предмет іпотеки (житловий будинок і земельна ділянка для його обслуговування) були передані в іпотеку для забезпечення виконання кредитних договорів, за якими в цій справі позивач просить стягнути борг з ОСОБА_3. Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 25.12.2012 р. та Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 23.04.2013 р. позов позивача /ПАТ Укрсоцбанк/ було задоволено повністю. Ухвалою ВССУ у цій справі рішення судів було частково скасовані в частині виселення, в частині стягнення на предмет іпотеки залишені без змін. За порушення позичальником (відповідачем) кредитних договорів він поніс відповідальність шляхом звернення на предмет іпотеки (житловий будинок і земельну ділянку для його обслуговування), який належить ОСОБА_4 (дружині відповідача) та придбаний нею під час перебування у шлюбі із відповідачем. Тобто, вважають, що стягнення із відповідача суми боргу після того як вступило в дію рішення суду про стягнення на предмет іпотеки є фактично стягнення боргу у подвійному розмірі. Виходячи із вищевикладеного, просять суд відмовити в стягненні (задоволені) позову в цій частині, в якій минула позовна давність; зменшити розмір неустойки до розміру 1,00 грн.; відмовити у задоволені позову повністю та судові витрати покласти на позивача.

Заслухавши думку сторін по справі, оглянувши матеріали цивільної справи за позовом ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 600/07-096 від 29.05.2007 року, матеріали цивільної справи № 2-646/11 (провадження 2/444/94/2014) та оцінивши всі докази в їхній сукупності, суд приходить до наступних висновків .

Так, судом встановлено, що 29.05.2007 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір кредиту № 600/07-096 згідно якого ОСОБА_3 було надано кредит в сумі 75000,00 дол. США зі сплатою 13% річних та кінцевим терміном повернення заборгованості до 29.05.2022 року. В подальшому між ними були укладені додаткові угоди про внесення змін до Договору кредиту № 600/07-096 від 29.05.2007 року.

Відповідно до умов Договору кредиту № 600/07-096 від 29.05.2007 p., а саме п.п.3.3.7., 3.3.8.Позичальник зобов'язаний:

- сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.п.2.4., 2.5. цього Договору;

- своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1. цього Договору.

13.08.2008 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 602/25-316 згідно якого ОСОБА_3 було надано на поточні потреби кредитний ліміт до 44000,00 дол. США зі сплатою 14 % річних. Кінцевий термін погашення кредиту до 12.08.2023 року. В подальшому між ними була укладена додаткова угода № 1 про внесення змін до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 602/25-316 від 13.08.2008 року.

Відповідно до умов Договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 602/25-316 від 13.08.2008 p., а саме п.п.3.3.7., 3.3.8. позичальник зобов'язаний:

- сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.п.1.1.1., 2.4., 2.10. цього Договору та комісії в розмірах та в порядку, передбачених цим договором;

- своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1., 2.4., 3.3.14. цього Договору.

Відповідно до умов Договору кредиту № 600/07-096 від 29.05.2007 p., а саме п.4.5., у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених п.п. 3.3.7., 3.3.8. цього Договору, протягом більше ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив та, відповідно, Позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит.

Відповідно до умов Договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 602/25-316 від 13.08.2008 p., а саме п.4.4., у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обов'язків, визначених п.п. 3.3.7., 3.3.8. цього Договору, протягом більше ніж 90 календарних днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив та, відповідно, Позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання Кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

З умовами вищевказаних договорів була ознайомлена дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_4, яка надала згоду своєму чоловіку ОСОБА_3 на укладення даних договорів, про що свідчать її письмові заяви долучені позивачем до матеріалів справи.

В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 перед ПАТ "Укрсоцбанк" в повному обсязі обов"язків, що виникли з договору кредиту № 600/07-096 від 29.05.2007 року та договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 602/25-316 від 13.08.2008 року укладених між ОСОБА_3 та ПАТ "Укрсоцбанк", між позивачем та ОСОБА_4 29.05.2007 року та 13.08.2008 року було укладено Іпотечний договір та Договір іпотеки, відповідно до яких іпотекодавець (ОСОБА_4.) передала в іпотеку іпотекодержателю (ПАТ "Укрсоцбанк") у якості забезпечення виконання позичальником основного зобов'язання наступне нерухоме майно: будинок АДРЕСА_1 загальною площею 184,0 кв.м., а також земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,1078 га, що належать іпотекодавцю на праві власності.

Позивач у позовній заяві зазначає, що оскільки відповідач неналежним чином виконує умови кредитних договорів, не сплачує заборгованості згідно графіків погашення кредиту, а тому керуючись п.4.5. та п. 4.4. вищеназваних договорів позивач 09.04.2014 р. за вих. №№ 08.206-297/11072/1, 08.206-297/11072/2, направив відповідачу ОСОБА_3 вимоги про погашення кредиту, однак позичальник - ОСОБА_3 на заначені вимоги не відреагував, а тому вони змушені звернутися з даним позовом до суду та просять стягнути з відповідача заборгованість нараховану станом на 08-09 квітня 2014 р., що в загальній сумі по двох зазначених договорах становить в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ 2 519 141,43 грн. (два мільйони п'ятсот дев'ятнадцять тисяч сто сорок одна гривня 43 копійки) та долучили до позовної заяви розрахунок даної заборгованості.

Так, відповідач та його представник у письмових запереченнях та в судовому засіданні просять суд застосувати строки позовної давності.

Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору.

З копії Договору кредиту № 600/07-096 від 29.05.2007 p. та копії Договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 602/25-316 від 13.08.2008 p. вбачається, що кінцевими термінами повернення заборгованості є: до 29.05.2022 року (по першому договору) та до 12.08.2023 року (по другому договору).

Оскільки, станом на дату звернення позивача до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача заборгованості по вказаних кредитних договорах, строки дії даних кредитних договорів не закінчилися (до кінцевих термінів погашення заборгованості), а тому суд не може застосувати строки позовної давності до даних правовідносин відповідно до ст..ст. 257, 258 ЦК України.

Однак, судом встановлено, що 25.12.2012 року Жовківським районним судом Львівської області по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на заставлене майно винесено заочне рішення, яким позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі. З даного рішення (а.с. 76-78 цивільної справи № 444/920/14-ц) вбачається, що звернено стягнення за іпотечними договорами від 29.05.2007 р. за реєстровим № 622 та від 13.08.2008 р. за реєстровим №1768 на будинок АДРЕСА_1, загальною площею 184,0 кв.м., що належить ОСОБА_4, "шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження" з початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичай ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, для задоволення грошових вимог ПАТ "Укрсоцбанк"в сумі 125601,69 дол. США (сто двадцять п'ять тисяч шістсот один долар США 69 центів) та 18557,34 грн. (вісімнадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят сім гривень 34 копійок), та в сумі 76805,76 дол. США (сімдесят шість тисяч вісімсот п'ять доларів США 76 центів) та 8661,99 гривень (вісім тисяч шістсот шісдесять одна гривня 99 копійок). Виселено ОСОБА_4, ОСОБА_3 з будинку АДРЕСА_1, загальною площею 184,0 кв.м,, що переданий в іпотеку ПАТ "Укрсоцбанк", у зв'язку із зверненням на нього стягнення. Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 судові витрати: державне мито в розмірі 1700,00 грн. (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок) та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи розмірі 120,00 грн. (сто двадцять гривень 00 копійок).

Дане рішення оскаржувалось відповідачами.

23.04.2013 року Апеляційним судом Львівської області винесено ухвалу (а.с. 79-82 цивільної справи № 444/920/14-ц) з якої вбачається, що рішення Жовківського районного суду Львівської області від 25.12.2012 року залишено без змін.

Дана ухвала була оскаржена відповідачами.

13.11.2013 року Вищим Спеціалізованим Судом України винесено ухвалу (а.с. 70-75 цивільної справи № 444/920/14-ц) з якої вбачається, що рішення Жовківського районного суду Львівської області від 25.12.2012 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 23.04.2013 року у частині вирішення спору про виселення ОСОБА_3, ОСОБА_4 із предмета іпотеки скасовано, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині рішення Жовківського районного суду Львівської області від 25.12.2012 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 23.04.2013 року залишено без змін.

12.12.2014 року Жовківським районним судом Львівської області по цивільній справі № 2-646/11 (провадження 2/444/94/2014) винесено рішення, яким у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про виселення та зняття з реєстрації ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з будинку АДРЕСА_1, загальною площею 184,0 кв.м, що переданий в іпотеку ПАТ "Укрсоцбанк" у зв"язку із зверненням на нього стягнення - відмовлено.

Слід зазначити, що у рішенні Жовківського районного суду Львівської області від 25.12.2012 року підставами для звернення стягнення на предмет іпотеки були:

1) Договір кредиту № 600/07-096 від 29.05.2007 p. укладений між позивачем та ОСОБА_3, відповідно до якого позивач надав відповідачу ОСОБА_3 кредит в сумі 75000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 % річних, а відповідач зобов'язувався погашати заборгованість по кредиту, відповідно до умов даного договору. У порушення зазначених умов договору відповідач ОСОБА_3 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а саме, станом на 09.11.2010 року мав заборгованість у розмірі 76805,76 доларів США та 8661,99 грн. пені, що в сукупності в національній валюті складало 616559,53 грн.;

2) іпотечний договір, що був укладений в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 між позивачем та гр.. ОСОБА_4 29 травня 2007 року. Оскільки відповідач добровільно не сплачував заборгованості, то позивач звернувся в суд з даним позовом і просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 600/07-096 від 29.05.2007 року в сумі 616559,53 грн. звернути стягнення на майно, а саме, будинок АДРЕСА_1, загальною площею 184,0 кв.м., що належить ОСОБА_4, "шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження"з початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичай ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, для задоволення грошових вимог ПАТ "Укрсоцбанк" в сумі 125601,69 дол. США (сто двадцять п'ять тисяч шістсот один долар США 69 центів), 18557,34 грн. (вісімнадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят сім гривень 34 копійок), в сумі 76805,76 дол. США (сімдесят шість тисяч вісімсот п'ять доларів США 76 центів) та 8661,99 гривень (вісім тисяч шістсот шісдесять одна гривня 99 копійок).

Як вже зазначалось вище, дане рішення хоча і оскаржувалось, однак в частині звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 600/07-096 від 29.05.2007 року ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України від 13.11.2013 року залишено без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В даному випадку, позивач звертається із позовними вимогами про стягнення з відповідача заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання ним умов наступних договорів:

- договору кредиту № 600/07-096 від 29.05.2007 року укладеного між позивачем та ОСОБА_3;

- договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 602/25-316 від 13.08.2008 року укладеного між позивачем та ОСОБА_3

З вищенаведеного випливає, що позивач звертається із позовними вимогами про стягнення заборгованості вдруге за тим же самим договором кредиту № 600/07-096 від 29.05.2007 року.

Суд вважає, що за порушення позичальником (відповідачем) договору кредиту № 600/07-096 від 29.05.2007 року він поніс відповідальність шляхом звернення на предмет іпотеки (житловий будинок і земельну ділянку для його обслуговування), який належить ОСОБА_4 (дружині відповідача) та придбаний нею під час перебування у шлюбі із відповідачем. Тобто, стягнення із відповідача ОСОБА_3 суми боргу, після того як вступило в дію рішення суду про стягнення на предмет іпотеки, є фактично стягнення боргу у подвійному розмірі.

В п.9 абз. 1 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" зазначено, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (ч. 1 ст. 20 ЦК України та ст.. ст.. 3, 4 ЦПК України).

Позиція ВССУ про можливість одночасного пред"явлення позову про стягнення боргу і стягнення на предмет іпотеки, але в даному випадку вже є рішення суду, що набрало законної сили про стягнення на премет іпотеки і на даний час подано позов про стягнення суми боргу. Тобто, при вирішенні даного спору, суд не може керуватися п.9 Постанови ВССУ № 5 від 30.03.2012 р., оскільки задоволення позову про стягнення суми боргу за умови, що вже є рішення суду, що набрало законної сили про стягнення на премет іпотеки є фактично стягнення боргу у подвійному розмірі, що прямо заборонено ст. 61 Конституції України.

Оскільки в даному випадку позивачем дані вимоги (кредитні договори) не розмежовані, а тому суд приходить до висновку, що в позовних вимогах позивача слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України,стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. А тому так як у задоволенні позову позивачу відмовлено, тому у вимозі про стягнення судового збору з відповідача на користь позивача слід відмовити.

Керуючись ст. 10, 11, 57, 60, 88, 208, 209 ч. 3, 212-215,218,294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №600/07-096 від 29.05.2007 року - відмовити .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Мартинишин Я. М.