У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,
суддів:Гулька Б.І.,Журавель В.І.,
Черненко В.А., Штелик С.П.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Актив-Банк», Уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в тимчасовій адміністрації публічного акціонерного товариства комерційного банку «Актив-Банк» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дію, за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційного банку «Актив-Банк» Шевченка Олександра Володимировича на рішення Подільського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулись до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 червня 2014 року між ПАТ «КБ «Актив-Банк» та ОСОБА_7 (вкладник) укладено договір № ДФО-38-181397 строкового вкладу «Актив прибутковий» (далі - договір), за умовами якого вкладник відкрила депозитний рахунок на користь третьої особи за договором - ОСОБА_6 Сума вкладу становить 5 715 євро на строк 3 місяці, тобто, з 17 червня 2014 року по 17 вересня 2014 року зі сплатою 8,5 % річних в день повернення вкладу. За умовами п. 1.3. договору третя особа набуває право вкладника з часу пред'явлення нею до банку першої вимоги, що оформлюється шляхом укладання між банком та третьою особою додаткового договору до цього договору.

Посилаючись на те, що 18 червня 2014 року ОСОБА_6 звернулась до банку з клопотанням щодо оформлення передбаченої основним договором додаткової угоди, однак, банк у порушення п. 1.3. договору, своїх зобов'язань не виконав, позивачі просили суд визнати протиправними дії відповідачів щодо неоформлення прав на вклад за ОСОБА_6 у відповідності до п. 1.3. договору та зобов'язати відповідачів укласти вказану додаткову угоду.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 26 березня 2015 року, позов задоволено частково.

Зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційного банку «Актив-Банк» Шевченка Олександра Володимировича виконати додаткові умови, передбачені пунктом 1.3 договору строкового вкладу «Актив прибутковий» № ДФО-38-181397 від 17 червня 2014 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційного банку «Актив-Банк» Шевченка О.В., посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Положення законодавства щодо договору банківського вкладу викладені у параграфі 3 гл. 71 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч. 3 ст. 1060 ЦК України за договором банківського строкового вкладу банк зобов'язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу.

Укладення договору банківського вкладу на користь третьої особи врегульовано ст. 1063 ЦК України, за умовами якої фізична або юридична особа може укласти договір банківського вкладу (зробити вклад) на користь третьої особи. Ця особа набуває права вкладника з моменту пред'явлення нею до банку першої вимоги, що випливає з прав вкладника, або вираження нею іншим способом наміру скористатися такими правами. До набуття особою, на користь якої зроблений банківський вклад, прав вкладника ці права належать особі, яка зробила вклад.

Судами установлено, що 17 червня 2014 року між ПАТ «КБ «Актив-Банк» та ОСОБА_7 (вкладник) укладено договір № ДФО-38-181397 строкового вкладу «Актив прибутковий» (далі - договір), за умовами якого вкладник відкрила депозитний рахунок на користь третьої особи за договором - ОСОБА_6

Відповідно до п. 1.1. договору сума вкладу становить 5 715 євро.

Сума вкладу розміщена на рахунку повертається зі сплатою 8,5 % річних в день повернення вкладу.

Згідно з п. 1.2. договору вклад вноситься на строк у 3 місяці, з 17 червня 2014 року по 17 вересня 2014 року.

Днем повернення вкладу є 17 вересня 2014 року.

Відповідно до п. 1.3 договору третя особа набуває права вкладника з часу пред'явлення нею до банку першої вимоги, що оформлюється шляхом укладання між банком і третьою особою додаткового договору до цього договору. До набуття третьою особою прав вкладника ці права належать вкладнику. Розпорядження коштами за депозитним рахунком третьою особою здійснюється лише після її ідентифікації банком. Якщо третя особа відмовилась від вкладу, то вкладник має право вимагати повернення вкладу або переведення на своє ім'я шляхом укладення додаткової угоди або нового договору банківського вкладу і відкриття нового депозитного рахунку.

Ухвалюючи рішення про зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк» Шевченка О.В. виконати додаткові умови, передбачені пунктом 1.3 договору строкового вкладу, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що ОСОБА_6 зверталась до ПАТ «КБ «Актив-Банк» із вимогою щодо переоформлення на неї вкладу, однак банк у порушення умов договору не виконав вимог п. 1.3. договору, у зв'язку із чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на підставі ст.ст. 1058, 1060, 1063 ЦК України.

Проте, повністю з такими висновками судів погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Звертаючись до суду із позовом, позивачі просили суд визнати протиправними дії відповідачів щодо неоформлення прав на вклад за ОСОБА_6 у відповідності до п. 1.3. договору та зобов'язати відповідачів укласти вказану додаткову угоду.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, зобов'язав уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк» Шевченка О.В. виконати додаткові умови, передбачені пунктом 1.3 спірного договору строкового вкладу.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України 18 грудня 2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз'яснено, що резолютивна частина судового рішення повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215 - 217 ЦПК.

У ній має бути зазначено висновок суду по суті позовних вимог, зокрема, конкретні дії, які відповідач повинен вчинити та на чию користь, або інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права.

Натомість, резолютивна частина рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам, що встановлені до змісту резолютивної частини судового рішення, зокрема, у ній не вказано, які конкретні дії, передбачені умовами укладеного між сторонами договору, та на чию користь повинен вчинити уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк» Шевченко О.В. для відновлення прав позивачів. Вказане залишено поза увагою також і судом апеляційної інстанції.

Крім того, зі змісту п. 1.3. договору вбачається, що третя особа набуває права вкладника з часу пред'явлення нею до банку першої вимоги, що оформлюється шляхом укладання між банком і третьою особою додаткового договору до цього договору.

На обґрунтування позовних вимог, позивачі вказували на те, що у період з 18 червня 2014 року по 30 червня 2014 року неодноразово звертались до відділення ПАТ «КБ «Актив-Банк» № 38 у м. Донецьку з вимогою оформити додатковий договір, що передбачено п. 1.3. договору.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Натомість, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо звернення до банку із вимогою виконати умови спірного п. 1.3 договору та докази відмови ПАТ «КБ «Актив-Банк» у задоволенні вказаних вимог.

Крім того, згідно з п. 1.2. договору вклад вноситься на строк у 3 місяці, з 17 червня 2014 року по 17 вересня 2014 року. Днем повернення вкладу є 17 вересня 2014 року.

Тобто, станом на момент розгляду справи та ухвалення оскаржуваних рішень строк дії договору № ДФО-38-181397 строкового вкладу «Актив прибутковий» закінчився, що згідно з положеннями ч. 3 ст. 1060 ЦК України зобов'язує банк видати вкладнику суму вкладу та нараховані проценти за цим вкладом.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі постанови Правління Національного Банку України від 02 вересня 2014 року № 545 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Комерційного банку «Актив-Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 вересня 2014 року № 79 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Актив-Банк», відповідно до якого з 03 вересня 2014 року до 03 грудня 2014 року в указаному банку запроваджено тимчасову адміністрацію.

Процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Пунктом 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

За змістом ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Згідно зі ст. 26 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з довідкою вих. № 729/11 від 17 березня 2015 року уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ» Актив-Банк» було сформовано та подано до Фонду повний Перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Грошові кошти в сумі 5 715 євро, що обліковувались на рахунку НОМЕР_1 вкладника ОСОБА_7 були включені до Переліку для виплати Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Вирішуючи спір, суди першої та апеляційної інстанцій, у порушення статей 213, 214, 303, 315 ЦПК України на вищезазначене уваги не звернули, не в повній мірі визначилися з характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню, зокрема, не перевірили належним чином чи підтверджені відповідними доказами позовні вимоги позивачів та чи підлягають задоволенню позовні вимоги у спосіб, визначений у позовній заяві, з урахуванням фактичних обставин справи та положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до частин 2 та 3 статті 338 ЦПК України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення, зазначені у частинах першій і другій цієї статті, допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

За таких обставин, рішення Подільського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року та ухвала апеляційного суду м. Києва від 26 березня 2015 року підлягають скасуванню з підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України, з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційного банку «Актив-Банк» Шевченка Олександра Володимировича задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26 березня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник
Судді:Б.І. Гулько
В.І. Журавель
В.А. Черненко
С.П. Штелик