Справа №451/803/15-ц
Провадження № 2/451/337/15
РІШЕННЯ

іменем України

12 серпня 2015 року

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.

з участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залу суду у м.Радехів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа орган опіки і піклування Радехівської райадмінстрації про визнання права власності, -

встановив:

1 липня 2015 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про визнання права власності.

В заяві зазначає, що вона в даний час не працююча, перебуває на пенсії, з 2000 року по 2011 рік перебувала на заробітках за кордоном в Італії, місто Болонья. Роботою ОСОБА_1 був догляд за особами похилого віку, приблизний заробіток складав до 800 євро на місяць. В 2006 році, за попередньою домовленістю з ОСОБА_3, позивач ОСОБА_1 вирішила придбати квартиру у місті Радехів Львівської області. Так як, на час придбання квартири ОСОБА_1 не мала можливості приїхати в Україну, вона домовилася зі своїм сином ОСОБА_3 про наступне. За її погодженням, дочка позивача, ОСОБА_7 оформлює на своє ім'я кредит на суму, необхідну для купівлі квартири, на отримані кошти ОСОБА_3 купує квартиру, а кошти по кредиту виплачуються ОСОБА_1 На підтвердження попередніх домовленостей, відповідачем ОСОБА_3 ОСОБА_1 видано розписку від 10.11.2006 року в присутності свідка ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_1 бере кредит і оплачує його за купівлю квартири в АДРЕСА_1 на ім'я свого сина ОСОБА_3. Разом з тим, ОСОБА_3 зобов'язався виплачувати суму своїй матері до 2013 року. У випадку невиплати, куплена квартира переходить у власність матері ОСОБА_1 На підставі попередніх домовленостей, 10 жовтня 2006 року у місті Мукачево укладено кредитний договір № MKAWGA00000317 між ПАТ «ПриватБанк» та ОСОБА_7 на суму 25 000 доларів США на споживчі цілі - ремонт квартири та 1 249, 65 доларів США на сплату страхових платежів. Вказані кошти в сумі 25 000 доларів США отримано ОСОБА_7 та передано відповідачу ОСОБА_3 для купівлі квартири АДРЕСА_2. Договором купівлі продажу квартири від 16.11.2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Радехівського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 (продавці) на користь ОСОБА_3 відчужено квартиру АДРЕСА_3. В договорі зазначено загальну вартість квартири 6 280 гривень. Вказана квартира перебуває у власності відповідача на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 26550540 від 09.09.2014 року. На даний час в квартирі зареєстровані та фактично проживають ОСОБА_3, ОСОБА_6 та їх діти ОСОБА_13, ОСОБА_14 Вказані особи зареєстровані 12 липня 2007 року, що видно із довідки комунального підприємства «Радехівське міське водоканалізаційне господарство» № 4388 від 06.08.2014 року. Разом з тим, всі предмети побуту, такі як шафи, стіл розкладний, два крісла, килими, а також побутова техніка, зокрема, холодильник, що знаходяться в спірній квартирі, були придбані за її кошти. Тобто, сама спірна квартира, так як і всі предмети побуту, що в ній знаходяться були придбані за кошти позивача. Кошти, що були надані відповідачу згідно розписки не повернуто, жодних дій на виконання взятих на себе зобов'язань ним не виконується, позивач змушений звернутися за захистом своїх прав до суду. Всі вищевказані обставини, в підтвердження факту купівлі - продажу спірної квартири та джерела коштів, за які квартира була придбана можуть бути доведені, крім іншого, поясненнями свідків ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 та ОСОБА_19. Посилаючись на вищенаведене, просила суд постановити рішення, яким визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_4.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2, посилаючись на обставини, які викладені у позовній заяві просили постановити рішення про задоволення позовних вимог. Позивач звертала увагу суду, що вона не заперечує, щоб діти проживали та були прописаними у квартирі, однак бажає, щоб квартира перейшла у її власність. Представник позивача суду пояснив, що позивач просить визнати право власності на підставі ст.328 ЦК України, оскільки в даному випадку виникли правовідносини із правочину (розписки), а через неповернення коштів позивач має право на квартиру.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив постановити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Крім цього, звертав увагу суду, що при купівлі-продажу квартири ОСОБА_20 присутня не була, згоди на купівлю квартири не давала. Вважає, що оскільки він позивачу не повернув кошти за квартиру, які вказані у розписці, позивач має право на вказану квартиру.

Представник відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_4 проти позовних вимог заперечив, подав суду письмові пояснення на позов та просив постановити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представника третьої особи ОСОБА_5 в інтересах малолітніх дітей просила постановити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦКП України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову та продовжує розгляд справи.

Визнання позову відповідачем суперечить закону і порушує права або законні інтереси ОСОБА_6 та малолітніх дітей, тому суд не приймає до уваги визнання позову відповідачем та вирішує спір відповідно до норм законодавства.

Вислухавши пояснення позивача, її представника та відповідача ОСОБА_3 на підтримку позовних вимог, заперечення представника відповідача ОСОБА_4 та третьої особи ОСОБА_5, дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд робить висновки, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд встановив, що ОСОБА_1 Григовірна з 2006 року по 2011 рік перебувала за межами України на роботі у м.Італія.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд має право вимагати подання оригіналу (ч. 2 ст. 64 ЦПК України).

Оригінали письмових доказів, відповідно до ст. 138 ЦПК України, до набрання судовим рішенням законної сили повертаються судом за клопотанням осіб, які їх подали, якщо це можливо без шкоди для розгляду справи. У справі залишається засвідчена суддею копія письмового доказу.

12 серпня 2015 року в судовому засіданні в присутності сторін по справі, судом оглянуто та звірено з оригіналом розписку, договір купівлі - продажу квартири від 16.11.2006 року та Витяг з державного реєстру речових прав на майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, які представлені представником позивача, перевірено їх відповідність оригіналам, копії, у встановленому законом порядку посвідчені судом (а.с.7, 10-11).

Із змісту розписки вбачається, що ОСОБА_3 по домовленості із матір»ю ОСОБА_1 про те, що вона бере кредит та сплачує його за покупку квартири в м.Радехові на вул.Рильського,10 кв.№9 на його ім»я, а ОСОБА_3 зобов»язується виплачувати вказану суму своїй матері ОСОБА_1 до 2013 року. У випадку невиплати, придбана квартира переходить у власність ОСОБА_1 в чому нижче підписується ОСОБА_3 при свідкові ОСОБА_18, який був при домовленості та купівлі квартири. Розписка складена 10.11.2006 року, про що поставили свої підписи ОСОБА_3 та ОСОБА_18 (а.с.7).

Суд, оглянувши вказану розписку робить висновки про те, що по вказаній розписці не виникло жодне зобов»язання між позивачем та ОСОБА_3 на перехід права власності на квартиру, оскільки така розписка підписана ОСОБА_3 та ОСОБА_18, а що стосується боргового зобов»язання, то у ній не вказано, про яку саме суму кредиту йде мова. Якщо ОСОБА_3 повинен повернути позивачу кошти і такі не повертає, то позивач не позбавлена справа на стягнення їх у судовому порядку, якщо доведе, що була укладена боргова розписка та що між ними виникло зобов'язання із договору позики, за яким боржник (відповідач) зобов'язався повернути позикодавцю суму грошових коштів (суму позики), яка ним отримана від позивача.

Кредитний договір №MKAWGA00000317 від 10.10.2006 року, укладений між ПАТ «ПриватБанк» та ОСОБА_7»ю Олексіївною на суму 25 000 доларів США на споживчі цілі - ремонт квартири та 1 249, 65 доларів США на сплату страхових платежів, за яким кошти ніби - то останньою передані відповідачу ОСОБА_3 для купівлі квартири АДРЕСА_5 не приймається судом як доказ, оскільки такий не підтверджує цих обставин та укладений ще задовго до домовленості між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, якщо такі були (а.с.8-9).

Відповідно до договору купівлі продажу квартири від 16.11.2006 року, який посвідчений приватним нотаріусом Радехівського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_9, продавці ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 продали, а ОСОБА_3 придбав квартиру АДРЕСА_3, вартістю 6 280 гривень (а.с.10-10 зворот).

Вказана квартира перебувала у власності відповідача ОСОБА_3 на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 26550540 від 9.09.2014 року.

В квартирі зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_6 та їх діти ОСОБА_13, ОСОБА_14 з 12 липня 2007 року, що підтверджується довідкою комунального підприємства «Радехівське міське водоканалізаційне господарство» № 4388 від 6.08.2014 року (а.с.12 ).

Суд також встановив, що рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 20.11.2014 року шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 розірвано.

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 28 січня 2015 року, яке залишено без зміни ухвалою апеляційного суду Львівської області від 21.04.2015 року, визнано за ОСОБА_6 колишньою дружиною ОСОБА_3 право власності на 1/2 частки у квартирі АДРЕСА_6. Вказане рішення набрало законної сили (а.с.42-44).

Вказане свідчить про те, що в даний час співвласниками спірної квартири в рівних частках є ОСОБА_3 та ОСОБА_6.

Згідно ч.3 ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Узагальнюючи наведене, суд робить висновки про те, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі, а відтак не підлягають і стягненню судові витрати.

Керуючись ст.ст.3,10,11,60,88, 174, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, суд -

вирішив:

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа орган опіки і піклування Радехівської райадмінстрації про визнання права власності відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення

ГоловуючийОСОБА_21