Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/1560/15 Головуючий у 1 інстанції: Фомін В.А.
Суддя-доповідач: Денисенко Т.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Бєлки В.Ю.,

суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

при секретарі Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25 грудня 2014 року у справі за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області Половінченко Віолетти Олексіївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року державний виконавець відділу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області Половінченко В.О. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

В поданні зазначено, що у відділі ДВС перебуває на виконанні виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-6085/2003 р., виданого 20 жовтня 2003 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 14 жовтня 2003 року і до повноліття дитини. При проведенні виконавчих дій встановлено, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням. Тому державний виконавець відділу ДВС просить обмежити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання зобов'язань по судовому рішенню.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25 грудня 2014 року подання задоволено.

Тимчасово обмежено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, громадянина України, паспорт НОМЕР_2, виданий 28 березня 1996 року Мелітопольським МВ УМВС України в Запорізькій області, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу шляхом заборони перетину кордону України до виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні подання.

В судове засідання 25 березня 2015 року сторони, належним чином повідомлені про час та розгляд справи, не з'явилися. У відповідності до вимог ст. 305 ЦПК України справа розглянута за їх відсутності.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п. 2 ст. 6 Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язання за рішенням.

Задовольняючи подання та тимчасово обмежуючи боржника - ОСОБА_2у праві виїзду за межі України, суд виходив із того, що він має заборгованість по зобов'язанням з оплати аліментів, але ухиляється від виконання обов'язку зі сплати аліментів по виконавчому документу.

Доводи апелянта про недоведеність факту ухилення його від виконання цього зобов'язання спростовуються матеріалами справи.

За виконавчим листом №2-6085/2003р., виданим 20 жовтня 2003 року місцевим судом м. Мелітополь з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 щомісячно до її повноліття (а.с. 4).

Постановою державного виконавця від 10 листопада 2005 року було відкрите виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого листа по сплаті ОСОБА_2 аліментів (а.с. 5)

Згідно з розрахунком державного виконавця заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на користь ОСОБА_4 станом на 01 грудня 2014 року складає 14 061, 90 грн.(а.с. 3).

Із пояснювальних записок ОСОБА_2 від 28.02.2007 року та 10.12.2014 року вбачається, що він попереджався про наявність заборгованості по аліментам та необхідність її погашення (а.с. 6).

16 грудня 2014 року на адресу державного виконавця надійшла заява від ОСОБА_4 про обмеження ОСОБА_2 у виїзді за межі України у зв'язку з ухиленням його від уплати аліментів (а.с. 10).

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу шляхом заборони перетину кордону України до виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Доводи апеляційної скарги про неправильність розміру суми заборгованості по аліментам не впливає на правильність висновків суду, які відповідають вимогам закону.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25 грудня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: