АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Головачова Я.В., Шахової О.В.

при секретарі: Дрозд Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою Нарапович Оксани Дмитрівни в інтересах Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 03 квітня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання договору іпотеки припиненим,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/7332/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Бабко В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 03 квітня 2015 року задоволено позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі по тексту - ПАТ «Універсал Банк») про визнання договору іпотеки припиненим.

Визнано припиненим договір іпотеки від 20 серпня 2008 року, укладений між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2

Стягнуто з ПАТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Не погодившись із таким рішенням суду, Нарапович О.Д. в інтересах ПАТ «Універсал Банк» подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Зазначає, що відповідно до приписів ч. 4 ст. 65 СК України, позивач несе обов'язки за кредитним договором з моменту його укладання, заміни боржника у основному зобов'язанні не відбулось, а тому положення ч. 1 ст. 523 ЦК України не підлягають застосуванню до даних правовідносин. Також зазначає, що квартира, яка є предметом договору іпотеки була об'єктом спільної сумісної власності і право власності на 1/2 частину квартири перейшло до позивача в порядку спадкування. При цьому, факт прийняття спадщини позивачем в силу ст. 1218 ЦК України є згодою особи на забезпечення виконання зобов'язань, що входили до складу спадщини. Крім того, відповідно до п. 6.8 договору іпотеки сторони передбачили можливість заміни основного боржника у зобов'язанні та збереження при цьому чинності іпотеки.

В суді апеляційної інстанції Нарапович О.М. в інтересах ПАТ «Універсал Банк» апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити з наведених в ній підстав.

ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав, що спір вирішений судом правильно.

В судове засідання особисто ОСОБА_2 не з'явилася, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлена належним чином, забезпечила явку свого уповноваженого представника, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за її відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 20 серпня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір № 065-2008-2637, за умовами якого ОСОБА_7 отримав у ВАТ «Універсал Банк» кредит в сумі 400 000,00 швейцарських франків строком до 10 серпня 2038 року зі сплатою 12,95 % річних за користування кредитом (т.1, а.с.9-16).

Відповідно до п. 1.3. вказаного кредитного договору цільовим призначенням кредиту є придбання майна, а саме: незавершеного будівництвом житлового будинку готовністю 74 % та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці, масив «Лазарів сад».

Також, 20 серпня 2008 року, з метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ОСОБА_2 та ВАТ «Універсал Банк» було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко І.С. 20 серпня 2008 року та зареєстрований в реєстрі за № 4813, відповідно до умов якого, ОСОБА_2 було передано в іпотеку однокімнатну квартиру, загальною площею 53,40 кв.м, житловою площею 19,60 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуменюк О.М. від 19 грудня 2007 року та зареєстрованого в реєстрі за № 45096 (т.1, а.с.5-8).

З матеріалів справи вбачається що, ОСОБА_7 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу від 11 вересня 1993 року серія НОМЕР_1 (т.1, а.с.17).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 помер (т.1, а.с.18).

Відповідно до копії спадкової справи № 1081/13 щодо майна померлого ОСОБА_7, спадкоємцями після його смерті є: дружина спадкодавця - ОСОБА_2, діти спадкодавця - ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_3, які отримали свідоцтва про право на спадщину за законом.

Разом з тим, 25 вересня 2014 року державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Яворською Н.В. винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право власності на 1/2 частку у спільному майні подружжя на ім'я ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на ім'я померлого ОСОБА_7 та державної реєстрації права власності на зазначену квартиру на ім'я останнього.

17 жовтня 2014 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ПАТ «Універсал Банк» про визнання договору іпотеки припиненим, посилаючись на те, що договір іпотеки, який був укладений між нею та банком, припинився, у зв'язку зі смертю ОСОБА_7, позичальника за кредитним договором № 065-2008-2637 від 20 серпня 2008 року, оскільки вона не погоджувалась забезпечувати виконання зобов'язання за кредитним договором новим боржником.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2

При цьому, ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 не надавала згоди на забезпечення виконання зобов'язань новим боржником після смерті позичальника.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 1. ст. 523 Цивільного кодексу України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником.

Згідно з ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 4 статті 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Таким чином, у результаті придбання одним із подружжя в інтересах сім'ї майна за договором кредиту боргові зобов'язання перед кредитором несуть як чоловік, так і дружина, а не тільки той із подружжя, хто підписав кредитний договір.

З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір № 065-2008-2637 від 20 серпня 2008 року було укладено в інтересах сім'ї ОСОБА_7, що підтверджується анкетою-заявою клієнта (подружжя) на отримання іпотечного кредиту, яка містить підпис як позичальника так і його дружини ОСОБА_2 (т.1, а.с.61-65).

Враховуючи положення ч. 4 ст. 65 СК України, ОСОБА_2 несе обов'язки за кредитним договором, з моменту його укладення, а тому заміни боржника у основному зобов'язанні не відбулось, приписи ч. 1 ст. 523 ЦК України не підлягають застосуванню.

Крім того, судом першої інстанції не було враховано правовий режим майна, яке було передано в іпотеку. Так, договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, яка є предметом іпотеки, було укладено 19 грудня 2007 року, тобто за час шлюбу укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_7

Відповідно до ч. 2 ст. 60 Сімейного кодексу України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Враховуючи вищевказаної норми, предмет іпотеки належав як ОСОБА_2, так і ОСОБА_7, на праві спільної сумісної власності.

Згідно з положеннями ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Враховуючи, що квартира АДРЕСА_1 була об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а право власності на 1/2 частину квартири перейшло до ОСОБА_2 в порядку спадкування, то в силу положень ст. 23 Закону України «Про іпотеку» іпотека не є припиненою.

Крім того, колегія суддів враховує те, що обов'язковою умовою для припинення застави, при заміні боржника в основному зобов'язанні, є ненадання згоди заставодавцем на забезпечення зобов'язання новим боржником.

У відповідності ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК У країни).

Відповідно до ч. 1 ст. 608 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно зі ст. 1219 ЦК України до складу спадщини не входять права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст. 608 цього Кодексу.

Зважаючи на правову суть кредитних зобов'язань вони не є нерозривно пов'язаними

із особою позичальника та входять до складу спадщини.

З огляду на наведені вище вимоги чинного законодавства, факт прийняття спадщини спадкоємцями є за своєю правовою природою правочином спрямованим як на набуття прав, що належали спадкодавцю, так із згодою на набуття обов'язків за зобов'язаннями, що входять до складу спадщини.

Тобто, факт прийняття позивачем спадщини, та як наслідок отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, є в силу ст. 1218 Цивільного кодексу України згодою особи, а саме ОСОБА_2 на забезпечення виконання зобов'язань, що входили до складу спадкової маси після смерті її чоловіка ОСОБА_7

Таким чином, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 03 квітня 2015 року, ухвалене з порушенням норм матеріального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Нарапович Оксани Дмитрівни в інтересах Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 03 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Я.В. Головачов

О.В. Шахова