_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/3125/15-ц
Провадження № 2/520/2610/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.08.2015 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Реви С.В.,

при секретарі Гудові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Філімонової Галини Василівни, ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з вказаним позовом, вимоги якого під час розгляду справи було уточнені та відповідно до яких просила суд:

- визнати незаконною бездіяльність Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Філімонової Г.В. щодо не включення до складу спадщини права власності на нерухоме майно, а саме АДРЕСА_1, та на автотранспортний засіб марки «Mitsubishi», модель «Lancer», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (НОМЕР_2), що належало померлому ОСОБА_5;

- змінити спадкове правовідношення шляхом включення до складу спадщини права власності на нерухоме майно, а саме АДРЕСА_1, та на автотранспортний засіб марки «Mitsubishi», модель «Lancer», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (НОМЕР_2), що належало померлому ОСОБА_5;

- зобов'язати Приватного нотаріус Одеського міського нотаріального округу Філімонову Г.В. включити до складу спадщини права власності на нерухоме майно, а саме АДРЕСА_1, та на автотранспортний засіб марки «Mitsubishi», модель «Lancer», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (НОМЕР_2), що належало померлому ОСОБА_5;

- стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 6.000 гривень в рахунок відшкодування витрат, понесених на правову допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє місце проживання якого було за адресою: АДРЕСА_2. Після смерті батька відкрилась спадщина на майно, яке йому належало на момент смерті. Позивачка та відповідач ОСОБА_4 є спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька - ОСОБА_5.

29 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до П'ятої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте з'ясувалося що відповідач ОСОБА_4 раніше звернувся із заявою про прийняття спадщини, але до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Філімонової Г.В., на підставі якої було заведено спадкову справу № 1612014 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

11 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернулася до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Філімонової Г.В. із заявою про прийняття спадщини, яка була долучена до спадкової справи № 1612014. Ознайомившись з матеріалами спадкової справи ОСОБА_1 стало відомо про державну реєстрацію права власності за відповідачем ОСОБА_4 АДРЕСА_1.

Крім того, в матеріалах спадкової справи знаходився договір дарування, укладеного 29 листопада 2011 року між померлим батьком ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_4, посвідченого державним нотаріусом П'ятої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, предметом якого була АДРЕСА_1.

Право власності на АДРЕСА_1 відповідач ОСОБА_4 зареєстрував 26 листопада 2014 року, тобто після смерті батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Однак, позивачка ОСОБА_1 зазначає, що згідно чинного законодавства України, право власності на нерухоме майно за договором дарування виникає з моменту державної реєстрації.

На підставі чого ОСОБА_1 вважає, що право власності на АДРЕСА_1 на момент смерті батька ОСОБА_5 належало йому, відтак вищевказана квартира має бути включена до складу спадщини.

Також, в матеріалах спадкової справи наявне свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видане 24 вересня 2011 року державним нотаріусом П'ятої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 на ім'я батька - ОСОБА_5, відповідно до якого об'єктом спадщини є легковий седан марки «Mitsubishi», модель «Lancer», 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_1. На теперішній час реєстраційний номер вищезазначеного автомобіля НОМЕР_2, яким користується відповідач ОСОБА_4 та не бажає включення цього майна до складу спадщини.

Однак, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Філімонова Г.В. під час вчинення нотаріальних дій, пов'язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину не з'ясувала, чи входить до складу спадщини автотранспортний засіб марки «Mitsubishi», модель «Lancer», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (НОМЕР_2), не зробила відповідний запит до Центру № 3 надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Одеси.

Бездіяльність Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Філімонової Г.В. щодо не включення до складу спадщини права власності на нерухоме майно, а саме АДРЕСА_1, та на автотранспортний засіб марки «Mitsubishi», модель «Lancer», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (НОМЕР_2), що належало померлому ОСОБА_5, стало підставою для звернення до суду позивачки ОСОБА_1 з цим позовом за захистом своїх спадкових прав, як спадкоємиці за законом першої черги після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5.

За час розгляду справи від відповідачів до суду не надходило будь-яких письмових заперечень проти позову.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 позов підтримали та просили суд його задовольнити з підстав, викладених в уточненому позові.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_8 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

Відповідач Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Філімонова Г.В. у судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 є батьком позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_4, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, копії яких наявні в матеріалах справи (а.с. 15, 146).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, про що 17 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис за № 9456, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_5 від 17 вересня 2014 року (а.с. 147).

З матеріалів справи вбачається, що за життя ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належала АДРЕСА_1, яке видане 24 вересня 2011 року П'ятою Одеською державною нотаріальною конторою ОСОБА_6 після смерті дружини ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 26).

10 жовтня 2011 року ОСОБА_5 здійснив в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» державну реєстрацію своїх прав стосовно вищевказаної квартири, номер запису 292 в книзі 789пр-128, що вбачається з витягу про державну реєстрацію прав (а.с. 25).

Положеннями ч. 1 ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Частиною 1 статті 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

За приписами ч. 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч. 2 ст. 319 ЦК України).

Також, ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зазначено, що державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

В подальшому, а саме 29 листопада 2011 року, ОСОБА_5 уклав з відповідачем ОСОБА_4 договір дарування, відповідного до якого ОСОБА_5 безоплатно передав у власність, а ОСОБА_4 приймав у дарунок нерухоме майно, а саме АДРЕСА_1. Зазначений договір дарування посвідчений державним нотаріусом П'ятої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 за реєстраційним № 3-1455 (а.с. 69).

Однак, ОСОБА_4 своє право власності на зазначену квартиру зареєстрував лише після смерті батька - ОСОБА_5, а саме 26 листопада 2014 року, що вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме про реєстрацію права власності (а.с. 19-20).

Положеннями ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За приписами ч. 1 ст. 717 ЦК України визначено, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Частиною 1 статті 722 ЦК України встановлено, що право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що під договором слід розуміти домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При укладені договору сторони є вільними у виборі контрагента та визначені його умов з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір вважається правомірним якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

З огляду на зазначене, на підставі договору дарування ОСОБА_4 набув у власність АДРЕСА_1, який є дійсним, та який є правовстановлюючим документом і дає підстави для проведення державної реєстрації права власності.

При цьому, набуття ОСОБА_4 у власність вищевказаної квартири відповідало волевиявленню та внутрішній волі померлого батька ОСОБА_5, про що свідчить укладений між ними договір дарування.

Крім того, пунктом 7 Договору Дарування визначено, що право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття.

Отже, з урахуванням сказаного, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для включення до складу спадщини права власності на нерухоме майно, а саме АДРЕСА_1, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5, у зв'язку з чим слід відмовити ОСОБА_1 у задоволені позовних вимог в частині визнання незаконною бездіяльність Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Філімонової Г.В. щодо не включення до складу спадщини права власності на нерухоме майно, а саме АДРЕСА_1, в частині зміни спадкового правовідношення шляхом включення до складу спадщини права власності на нерухоме майно, а саме АДРЕСА_1, та в частині зобов'язання Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Філімонової Г.В. включити до складу спадщини права власності на нерухоме майно, а саме АДРЕСА_1.

Щодо позовних вимог в іншій частині, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що за життя ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане 24 вересня 2011 року державним нотаріусом П'ятої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, перейшов у власність легковий седан марки «Mitsubishi», модель «Lancer», 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_1, після смерті дружини ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 28).

Згідно із вимогами ст. 34 Закону України «Про дорожній рух», власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.

28 вересня 2011 року ОСОБА_5, як новий власник зазначеного транспортного засобу, здійснив його перереєстрацію, про що отримав нове свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Mitsubishi», модель «Lancer», 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_3, НОМЕР_6.

В ході судового розгляду, судом було вжиті заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на автомобіль марки «Mitsubishi», модель «Lancer», 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_3, який належав померлому ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6 від 28 вересня 2011 року (а.с. 138).

28 липня 2015 року на адресу суду надійшла відповідь з УДАІ ГУМВС України в Одеській області про неможливість встановити арешт на зазначений автомобіль у зв'язку із його перереєстрацією за довідкою-рахунком на іншого власника від 07 квітня 2014 року (а.с. 220).

Крім того, зазначене підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 марки «Mitsubishi», модель «Lancer», 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_3, за ОСОБА_10 (а.с. 223).

Таким чином, судом встановлено, що спірний автомобіль було продано в квітні 2014 року, а батько позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_4 помер у вересні 2014 року, тобто за декілька місяців до його смерті.

Отже, з огляду на вищезазначене, судом встановлено, що на момент відкриття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5, автомобіль марки «Mitsubishi», модель «Lancer», 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_3, йому вже не належав.

Оскільки на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 автомобіль марки «Mitsubishi», модель «Lancer», 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_3, йому не належав, у зв'язку з чим, суд вважає, що відсутні підстави для включення до складу спадщини права власності на цей автомобіль

З урахуванням сказаного, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для включення до складу спадщини права власності на автомобіль марки «Mitsubishi», модель «Lancer», 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_3, що дає підстави для відмови ОСОБА_1 у задоволені позовних вимог в частині визнання незаконною бездіяльність Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Філімонової Г.В. щодо не включення до складу спадщини права власності на автомобіль марки «Mitsubishi», модель «Lancer», 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_3, в частині зміни спадкового правовідношення шляхом включення до складу спадщини права власності на автомобіль марки «Mitsubishi», модель «Lancer», 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_3, та в частині зобов'язання Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Філімонової Г.В. включити до складу спадщини права власності на автомобіль марки «Mitsubishi», модель «Lancer», 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_3.

Отже, з огляду на вищевказане, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Філімонової Г.В., ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії є необґрунтованими та безпідставними, які слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 182, 316, 317, 319, 321, 328, 334, 717, 718, 722 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволені позовних вимог до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Філімонової Галини Василівни, ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Рева С. В.