Справа № 685/624/15-ц
Провадження № 2/685/174/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

20 серпня 2015 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Самойловича А.П.,

за участі секретаря Дондель Т.В. та

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, заявивши вимогу визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування його житловим будинком по АДРЕСА_1 Теофіпольського району, так як він з серпня 2013 р. у будинку не проживає.

В ході судового розгляду свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач був зареєстрований в АР Крим у своєї колишньої дружини. Після того, як вони стали спільно проживати з відповідачем з січня 2012 р., то місце його проживання зареєстрували в АДРЕСА_1

В травні 2013 р. він поїхав на заробітки в Росію, один раз в серпні 2013 р. він приїздив на деякий час, після чого більше в с. Гальчинці не з'являвся. Після народження ІНФОРМАЦІЯ_4 р. їх спільного сина ще деякий час спілкувалися по телефону, а з вересня 2013 р. вони перестали спілкуватися, в даний час ніяких відносин не підтримують, так як ОСОБА_2 в Росії створив нову сім'ю, про що свідчать фото в соціальних мережах в Інтернеті.

Позивач зазначила, що визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, надасть їй можливість припинити його реєстрацію в будинку, що, в свою чергу, вплине на розмір житлової субсидії.

Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений, в судове засідання не з'явився, справа розглянута заочно, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Заслухавши пояснення позивача, свідків та дослідивши матеріали справи суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позову.

Статтею 391 ЦК України визначено права власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.ст. 150, 156 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей, якими є, згідно ч. 4 ст. 64 кодексу, діти наймача. Члени сім'ї власника будинку, які проживають разом з ним, користуються жилим приміщенням нарівні з власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, і, крім того, вони мають право за згодою власника будинку вселяти в займане ними приміщення інших членів сім'ї. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє членів сім'ї власника права користування жилим приміщенням.

Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено строк та умови, за яких член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом, а саме, у разі відсутності такого члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Позивач являється власником 1/4 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 Теофіпольського району Хмельницької області, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 5573880 від 25 листопада 2004 року.

У будинку позивача зареєстрований відповідач ОСОБА_2, що підтверджується довідкою Гальчинецької сільської ради від 14 травня 2015 р. № 200 та від 15 травня 2015 р. № 202.

Свідок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, пояснила, що проживає по сусідству з будинком позивача, через один будинок. Близько 2 років спільно з ОСОБА_1 проживав її ОСОБА_2, однак він уже тривалий час в селі не з'являється, останній раз його бачила за 2 дні до народження їх спільного сина, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 р.

Свідок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, пояснила, що являється однокласницею та подругою позивачки і за час її проживання спільно з ОСОБА_2 вони неодноразово зустрічалися сім'ями, він добре відносився до позивачки та її дітей. Але після поїздки на заробітки в м. Москва раптово зник, лише один раз приїздив, потім взагалі перестав з'являтися, так як він там створив нову сім'ю.

Таким чином, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов переконання, що ОСОБА_2 з вересня 2013 року у будинку позивача не проживає, зазначені обставини відповідачем не спростовані, не доведено існування поважних причин відсутності за місцем проживання понад 1 рік та домовленості з власником житла, тому він підлягає визнанню таким, що втратив право користування жилим приміщенням через відсутність за місцем проживання понад строку тимчасової відсутності.

Керуючись ст.ст. 64, 150, 156 ЖК УРСР, ст.ст. 16, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 213-215, 226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком по АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60 грн. (Двісті сорок три гривні 60 коп.) сплаченого при подачі позову судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Теофіпольським районним судом Хмельницької області за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги через Теофіпольський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.П. Самойлович