Дата документу 19.11.2015
Справа № 334/8041/15-ц
Провадження № 2/334/3312/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого- судді Нікітенко Н.П., при секретарі Лапіні О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом до відповідача в якому просила суд стягнути з ОСОБА_2 3455,71 гривень матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП в якому зазначила , що 22.09.2014 року о 07 годині 45 хвилин, ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «BMV», д/н YJ 07 PRL, по вул..Кияшко в м.Запоріжжя, при зміні напрямку руху, не впевнилася в його безпеці, внаслідок чого скоїла зіткнення з транспортним засобом марки «DAEWOO LANOS», д/н НОМЕР_1, який належить позивачу на праві власності.

Згідно висновків ДАІ та постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2014 року, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_2

Згідно калькуляції № 55 від 02.10.2014 року та акту прийому - передачі робіт від 24.10.2014 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля складає 14 869грн.

Оскільки відповідальність відповідача, згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застрахована в «СК» «АРСЕНАЛ СТАХУВАННЯ», позивачка звернулася до Страховика.

Страховиком було відшкодовано 11 413. 29 грн., однак ця сума є значно меншою, ніж розмір заподіяного збитку, тому різницю між сплаченою страховиком суму збитків та фактичною вартістю відновлюваного ремонту в сумі 3455,71, позивачка просить стягнути з відповідача.

У судовому засіданні позивачка, наполягаючи на фактах, викладених у позовній заяві та з посиланням на норми Закону, просила суд задовольнити її вимоги у повному обсязі, з підстав, викладених вище.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про час і місце його проведення повідомлялася згідно ч.9 ст.74 ЦПК України, причини своєї неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без її участі не заявляла, заперечень проти позову не надавала.

Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними.

Згідно із положенням статті 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомлені сторони без поважних причин, з урахуванням поважності або неповажності явки сторін до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Отже, згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого відповідача у судове засідання, тому на підставі ст.169, 224 ЦПК України, за письмової згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Відповідно до ст..3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цивільним процесуальним кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держані та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Зі змісту статей 11, 15 ЦК України вбачається, що цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Виходячи зі змісту та розуміння цієї норми Закону, слід розуміти, що при тому існувало порушення цього права. Позивач у судовому засіданні намагався довести суду, що саме діями відповідача були порушенні його права та інтереси.

По встановленим ЦПК України нормам (ст.. 60 ЦПК України), кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Доведено, що 22.09.2014 року о 07 годин 45 хвилин, ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «BMV», д/н YJ 07 PRL по вул..Кияшко в м.Запоріжжя, при зміні напрямку руху, не впевнилася в його безпеці, внаслідок чого скоїла зіткнення з транспортним засобом марки «DAEWOO LANOS», д/н НОМЕР_1, який належить позивачу на праві власності.

Згідно висновків ДАІ та постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2014 року, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_2

Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно калькуляції № 55 від 02.10.2014 року та акту прийому - передачі робіт від 24.10.2014 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля складає 14 869грн.

Оскільки відповідальність відповідача, згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, застрахована в «СК» «АРСЕНАЛ СТАХУВАННЯ», позивачка звернулася до Страховика.

Страховиком було відшкодовано 11 413. 29 грн.

У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Страхова компанія, у разі настання страхового випадку, у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 1194 Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відповідно до зазначених норм закону відповідач повинен сплатити суму фактичних збитків, які позивач поніс внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме 3455,71 гривень.

До того ж, у відповідності до ст..88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачені витрати по оплаті судового збору у розмірі 365,40 гривень.

Керуючись ст. ст.10,11,60,61,88,212,213 ЦПК України, ст. ст. 22, 1166, 1167, 1187 ЦК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2; іпн: невідомий, на користь ОСОБА_1 суму відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 3455,71 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2; іпн: невідомий на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 365,40 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Нікітенко Н. П.