У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Маляренко А.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3, на рішення Ленінського районного суд у м. Харкова від 06 лютого 2015 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 09 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення процентів за договором позики, трьох процентів річних і неустойки,

в с т а н о в и в :

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 09 червня 2015 року рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2015 року змінено, у частині відмови у задоволенні вимог щодо стягнення процентів за користування позикою та трьох відсотків річних рішення скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 17 вересня 2010 року, що виникла за період з 06 квітня 2011 року по 15 листопада 2013 року в сумі 273 382 грн 16 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій у частині вирішення спору про стягнення неустойки та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Апеляційний суд, змінюючи рішення суду першої інстанції, правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками апеляційного суду з їх оцінкою.

Згідно ч.2 ст. 337 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3, на рішення Ленінського районного суд у м. Харкова від 06 лютого 2015 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 09 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення процентів за договором позики, трьох процентів річних і неустойки, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних А.В. Маляренко

і кримінальних справ