АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/3750/2015 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26березня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача Антоненко Н.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І. при секретарі Слащуку А.С.

за участю представника відповідача Матусевича І.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Директора Дочірнього підприємства «КОД-Захист 2» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Дочірнього підприємства «КОД-Захист 2» про стягнення середнього заробітку та моральної шкоди за час затримки розрахунку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка бере участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені частково: стягнуто з ДП «Код-Захист-2» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені за період з 20.12.2013 по 23.05.2014 в сумі 9 920,56 грн та 500,00 грн на відшкодування моральної шкоди; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що Наказом від 01.07.2013 № 0107/13 ОСОБА_4 прийнято на посаду інспектора служби безпеки, а Наказом від 20.12.2013 № 2012/13 звільнено з займаної посади за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.

Також встановлено, що в порушення вимог ст. 116 КЗпП України ДП «Код-Захист-2» розрахунок з ОСОБА_4 в день звільнення 20.12.2013 не проведений, а остаточний розрахунок здійснено лише 23.05.2014. Період затримки розрахунку при звільненні становить з 20.12.2013 по 23.05.2014, тобто 104 робочих дні.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що відповідно до довідки, виданої ДП «Код-Захист-2» від 16.12.2014, середньоденна заробітна плата позивача складає 95,39 грн, суд першої інстанції дійшов висновку, що середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку становить 9 920,56 грн, і ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи, що позивачем не обґрунтовано розмір компенсації моральної шкоди в сумі 10 000.00 грн та не надано жодних доказів на його підтвердження, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі 500,00 грн.

В апеляційній скарзі Директор ДП «Код-Захист-2» просить скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року в частині стягнення з ДП «Код-Захист-2» на користь ОСОБА_4 моральної шкоди у розмірі 500,00 грн та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди у повному обсязі. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній доводів. Позивач у судове засідання апеляційного суду не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подав, що відповідно до ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з огляду на таке.

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, правильно встановив спірні правовідносини та вірно визначив норми закону, що їх регулюють.

Предметом спору у даній справі є стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди.

В частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року не оскаржується жодною зі сторін.

Що стосується доводів апеляційної скарги про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 2371 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.09.1995 розмір відшкодування моральної шкоди визначає суд залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, (їх тривалості, можливості відновлення), тяжкості вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції при визначенні розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди правильно врахував обставини справи та обґрунтовано виходив з того, що сам по собі факт несвоєчасного розрахунку при звільненні свідчить про спричинення моральних страждань позивачу, оскільки вимагає від нього додаткових зусиль для організації його життя.

З огляду на таке доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються встановленими судом обставинами та наявними у матеріалах справи доказами.

За таких обставин висновок суду, викладений в оскаржуваному рішенні, ґрунтується на вимогах закону і підтверджується матеріалами справи. Передбачених ст. 308 ЦПК України підстав для скасування рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 309, 313 - 315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Директора Дочірнього підприємства «КОД-Захист 2» відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна