Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.07.2015 Справа №607/9882/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Рихліцької О.А.,

з участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 предявив до суду позов, у якому просив провести реальний поділ 61/100 частини житлового будинку, що знаходиться в с.Петриків по вул. Лісовій,8 Тернопільського району Тернопільської області. Обгрунтовував позов тим, що зазначене майно придбане за час перебування сторін в шлюбі, тому належить їм на праві спільної сумісної власності. Оскільки між ними не досягнуто згоди щодо володіння будинком, просив провести його поділ.

В подальшому уточнив позовні вимоги, просив провести реальний поділ спірного житлового будинку, встановивши кожному зі сторін по 1/2 частки вказаної частини будинку.

Відповідач ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом, в якому просила провести поділ, крім спірного будинку, надвірних будівель і споруд - гаража (Б), хліва (В), вбиральні (Г), огорожі та відмостки.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав із викладених у позовній заяві обставин. Уточнив позовні вимоги, просив провести реальний поділ 61/100 частини житлового будинку № 8 по вул. Лісовій у с. Петриків Тернопільського району Тернопільської області з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, згідно з варіантом поділу № 3 (для другого співвласника), визначеного Висновком №145/15-22 судової будівельно-технічної експертизи. При цьому на сплату відповідачу ОСОБА_2 грошової компенсації, яка визначена у цьому варіанті поділу, не згідний.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 підтримала зустрічний позов, уточнила, що просить провести реальний поділ 61/100 частини житлового будинку № 8 по вул. Лісовій у с. Петриків Тернопільського району Тернопільської області з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, згідно з варіантом поділу № 3 (для першого співвласника), визначеного Висновком №145/15-22 судової будівельно-технічної експертизи. При цьому від отримання від позивача ОСОБА_1 грошової компенсації, яка визначена у цьому варіанті поділу, відмовляється.

Представник позивача ОСОБА_3 просив зустрічний позов задовольнити, провести реальний поділ 61/100 частини спірного житлового будинку за домовленістю сторін згідно з варіантом поділу № 3, визначеного Висновком №145/15-22 судової будівельно-технічної експертизи, без стягнення з позивача грошової компенсації.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

З 12 липня 1980 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 16 квітня 2014 року рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Як слідує з договору купівлі-продажу від 12 вересня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_1 купив належну ОСОБА_5 шістдесят одну соту частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних прибудов і споруд з належного продавцю житлового будинку з надвірними прибудовами і спорудами, що знаходяться в селі Петриків по вулиці Лісовій №8, Тернопільського району Тернопільської області.

Згідно з реєстраційним посвідченням, виданим 14 жовтня 2005 року Тернопільським районним бюро технічної інвентаризації 61/100 частина зазначеного житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами зареєстровано за ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 12 вересня 2005 року.

Таким чином 61/100 частини спірного житлового будинку сторони набули за час перебування в шлюбі.

Верховний Суд України в п.п. 23, 24 Постанови Пленуму від 21.12.2007 року за № 1 «Про практику застосування судами законодавства про розгляді справи про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснив, що при вирішенні спорів між подружжям про майно, необхідно з'ясувати джерело і час його придбання, а також роз'яснив, що не належить до спільної сумісної власності майно набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

За правилами ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини та чоловіка є рівними.

Разом з тим, як зазначено вище, при вирішенні спорів між подружжям про майно, необхідно з'ясувати джерело і час його придбання. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка, є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. (п.2 ч.2 ст. 57 Сімейного Кодексу України).

Сторони не заперечували, що 61/100 частини житлового будинку № 8 по вул. Лісовій у с. Петриків Тернопільського району Тернопільської області є спільною сумісною власністю подружжя.

Згідно зі ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності може бути поділене між співвласниками. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом; за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Статтею 370 ЦК України передбачено право співвласників на виділ частки у натурі із майна, що є у спільній сумісній власності. При цьому частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 ЦК України.

Співвласник має право на виділ в натурі частки з майна, що є в спільній частковій власності. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна не допускається згідно з законом або є неможливим, співвласник який бажає виділу має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації його частки. (ч.1 та 2 ст. 364 ЦК України).

Відтак, судом для визначення можливих варіантів поділу спірної квартири, за клопотанням відповідача-позивача ОСОБА_6 у справі призначалася будівельно-технічна експертиза, проведення якої доручалося експертам Тернопільського відділення КНІДСЕ.

Як слідує з Висновку №145/15-22 судової будівельно-технічної експертизи, складеного 08 квітня 2015 року експертом Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, можливі декілька варіантів поділу 61/100 частини житлового будинку № 8 по вул. Лісовій у с. Петриків Тернопільського району Тернопільської області з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, у тому числі варіант поділу № 3, відповідно до якого для одного з співвласників ? частки 61/100 частини жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд по вул. Лісовій, 8 в у с. Петриків Тернопільського району Тернопільської області частка становить ? і менша від належної частки на 6149,5 гривень, в тому числі коридор 4,2 кв.м. (2-1), кладову 5,1 кв.м. (2-2), кладову 4,9 кв.м. (2-3), коридор 2,7 кв.м. (2-4), санвузол 2,6 кв.м. (2-5), кухню 28,8 кв.м. (2-6), гараж 20,5 кв.м. (2-7), коридор 5,0 кв.м. (2-8), житлову 25,0 кв.м. (2-14), сходову клітку 2,6 кв.м. (2-15), 1/2 огорожі (№ 1), 1/2 воріт (№ 2), 1/2 вимощення (І); для другого з співвласників ? частки 61/100 частини жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд по вул. Лісовій, 8 в у с. Петриків Тернопільського району Тернопільської області частка становить ? і більша від належної частки на 6149,5 гривень, в тому числі кухню 9,8 кв.м. (2-9), санвузол 2,6 кв.м. (2-10), житлову 10 кв.м. (2-11), санвузол 2,7 кв.м. (2-12), коридор 6,0 кв.м. (2-13), кухню 9,9 кв.м. (2-16), житлову 11,5 кв.м. (2-17), гараж (Б), хлів (В), вбиральню (Г), 1/2 огорожі (№ 1), 1/2 воріт (№ 2), 1/2 вимощення (І).

Сторони в судовому засіданні погодились із зазначеним варіантом поділу. Крім цього, відповідач ОСОБА_2 відмовилася від отримання від позивача ОСОБА_1 грошової компенсації в розмірі 6149,5 гривень.

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд вважає вимоги сторін про поділ в натурі 61/100 частини спірного житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, згідно варіантом поділу № 3, визначеним Висновком №145/15-22 судової будівельно-технічної експертизи, підставними, а тому позови сторін підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 364, 370, 372 Цивільного кодексу України, ст. ст. 57, 60, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215, 223, ч. 1 ст. 294, ч. 1 ст. 296 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Провести реальний поділ 61/100 частини житлового будинку № 8 по вул. Лісовій у с. Петриків Тернопільського району Тернопільської області з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, згідно з варіантом поділу № 3, визначеного Висновком №145/15-22 судової будівельно-технічної експертизи, складеним 08 квітня 2015 року експертом Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, виділивши:

ОСОБА_1 кухню 9,8 кв.м. (2-9), санвузол 2,6 кв.м. (2-10), житлову 10 кв.м. (2-11), санвузол 2,7 кв.м. (2-12), коридор 6,0 кв.м. (2-13), кухню 9,9 кв.м. (2-16), житлову 11,5 кв.м. (2-17), гараж (Б), хлів (В), вбиральню (Г), 1/2 огорожі (№ 1), 1/2 воріт (№ 2), 1/2 вимощення (І), що становить 1/2 частки від 61/100 частин;

ОСОБА_2 коридор 4,2 кв.м. (2-1), кладову 5,1 кв.м. (2-2), кладову 4,9 кв.м. (2-3), коридор 2,7 кв.м. (2-4), санвузол 2,6 кв.м. (2-5), кухню 28,8 кв.м. (2-6), гараж 20,5 кв.м. (2-7), коридор 5,0 кв.м. (2-8), житлову 25,0 кв.м. (2-14), сходову клітку 2,6 кв.м. (2-15), 1/2 огорожі (№ 1), 1/2 воріт (№ 2), 1/2 вимощення (І), що становить 1/2 частки від 61/100 частин.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення суду виготовлено 13 липня 2015 року.

Головуючий суддяОСОБА_7