Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/2973/15 Головуючий у 1 інстанції: Пікалова Н.М.
Єдиний унікальний № 234/5869/14 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 03 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про визнання правочину недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_1.

22.02.2012 року працівниками Краматорського РЕМ ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» було складено акт про порушення № 166163 від 22.02.2012 року . На підставі акту комісією РЕМ згідно п.3.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією,була нарахована сума недооблікованої електроенергії в розмірі 9248 грн.36 коп. При цьому члени комісії РЕМ переконали позивача, що обчислення даної суми недооблікованої електроенергії було здійснено фахівцями Краматорських РЕМ ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» у повній відповідності з вимогами законодавства, зокрема норм Методики. Оскільки позивач не є фахівцем в області електропостачання та застосування відповідних норм права до даних правовідносин, він погодився з вищезазначеними твердженнями членів комісії РЕМ. В зв'язку з тим, що одразу заплатити 9248Ю36 грн. він не зміг, йому було запропоновано оплатити частину даної суми в розмірі 2700 грн., а залишок в подальшому необхідно оплачувати рівними платежами щомісяця, для чого необхідно укласти з Краматорським РЕМ відповідну угоду. 27.02.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено Угоду № 960-430 про погашення боргу за спожиту електроенергію. На теперішній час він вважає, що угоду було укладено під впливом помилки з його боку, тому угода має бути визнана недійсною з наступних підстав. З метою з'ясування законності, обґрунтованості та правильності нарахування за актом позивач звернувся з заявою до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики (НКРЕ) . Згідно відповіді зазначено, що Методика застосовується за умови виявлення місця підключення до відповідних мереж, що зазначається а акті про порушення та позначається на схемі. При цьому в Аті не зазначено місце самовільного підключення електропроводки до електричної мережі. Таким чином, енергопостачальник не мав підстав для застосування положень Методики при здійсненні розрахунку обсягу та вартості не облікованої електричної енергії по Акту. Під впливом обману з боку Краматорських РЕМ ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», а також під впливом помилки з його боку, його внутрішня воля стосовно укладання угоди сформувалась невірно щодо обставин, які мають істотне значення, а саме - наявності нібито у нього зобов'язання з оплати на користь відповідача суми недооблікованої електроенергії у розмірі 9248 ,36 грн., обчисленої відповідно до положень Методики. Відповідно до ч.1 ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню, або якщо вона замовчує їх існування. Відповідно до ч. 1 ст.229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Посилаючись на зазначені обставини, просив суд, визнати угоду недійсною.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 03 березня 2015 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Визнано недійсною угоду № 960-430 про погашення боргу за спожиту електроенергію за актом про порушення (ПКЕЕН) № 166163, укладену 27.02.2012 року між Публічним акціонерним товариством „ ДТЕК Донецькобленерго» та ОСОБА_3 .

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп.

Не погоджуючись з рішенням районного суду ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції правильно виходив з положень статті 21 Закону України "Про захист прав споживачів", за якою крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач.

Так, судом було встановлено, що в Акті, який складений щодо позивача про порушення ПКЕЕН, як у описі виявленого порушення, так і на наведеній в Акті схемі електропостачання споживача, не зазначено місце самовільного підключення електропроводки до електричної мережі.

Натомість відповідно до пункту 3.2 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРР. від 04.05.2006 року № 562. зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за № 782/12656 (зі змінами), вартість необлікованої електричної енергії розраховується на підставі акта про порушення, який складається відповідно до передбаченої Правилами процедури.

За абз. 14 пункту 3.1 Методики встановлено, що у разі виявлення у споживача порушень, зазначених, зокрема, у підпункті 6 пункту 3.1 Методики, а саме: самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводку до електромережі, що не є власністю енергопостачальника, ця Методика застосовується за умови виявлення місця підключення до відповідних мереж, що зазначається в акті про порушення та позначається на схемі.

Тож суд дійшов правильного висновку про те, що енергопостачальник не мав підстав для застосування положень Методики при здійсненні розрахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії по Акту.

Разом з тим, такий розрахунок був покладений в умови оспорюваної позивачем угоди.

Зазначена угода мала правові насідки для позивача, який є споживачем послуг з енергопостачання. Зокрема, до неї увійшли нарахування суми не облікованої електричної енергії на підставі акту про порушення ПКЕЕН № 166163 від 22.02.2012 року які здійснені з порушенням методики визначення обсягу та вартості електричної енергії.

За ст. 10 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічним чином питання обов'язків доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В обґрунтування позову позивач надав лист НКРЕ від 21.02.2014 року за № 304/26/27-14, за яким Методика застосовується за умови виявлення місця підключення до відповідних мереж, що зазначається в акті про порушення та позначається на схемі. При цьому зазначено, що в Акті, як у описі виявленого порушення, так і на наведеній в Акті схемі електропостачання споживача, не зазначено місце самовільного підключення електропроводки до електричної мережі. Таким чином, енергопостачальник не мав підстав для застосування положень Методики при здійсненні розрахунку обсягу та вартості не облікованої електричної енергії по Акту.

За ст. 229 ЦК якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Посилання апелянта на те, що позивач допустив помилку внаслідок власного недбальства , незнання закону тощо, не може бути визнане переконливим, позаяк позивач є лише споживачем послуг, розрахунки за якими складаються відповідачем, а застосування методики розрахунків потребує спеціальних знань.

Та обставина, що позивач підписав акт про порушення ПКЕЕН та не оспорював наявність порушення, не є підставою для відмови у позові, позаяк предметом даного позову є правомірність укладення угоди з позивачем з урахуванням зазначених у ній сум відшкодування як таких, що визначені з порушенням порядку здійснення розрахунків обсягу та вартості не облікованої електричної енергії.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст. ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» - відхилили.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 03 березня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: