Справа №442/966/15-ц
Провадження №2/442/572/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

16 лютого 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Івасівки А.П.

при секретарі - Тацишин Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Стебницької міської ради про визнання права власності на спадкове майно по спадкуванню за законом, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею (ІПН НОМЕР_1) в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 та батька ОСОБА_3 право власності на нерухоме майно квартиру, АДРЕСА_1. В обґрунтування позову покликається на те, що 27.12.2001 року Бюро приватизації житла при Стебницькій міській раді Львівської області було видано свідоцтво про право власності на квартируАДРЕСА_1, співвласниками якої були ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 її мати ОСОБА_2 померла і вона отримала 1/3 ідеальну частин вказаної квартири у спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_3 і після його смерті вона отримала в спадщину ? частини майна, а саме 1/3 ідеальну частину спірної квартири. На даний час власником 1/12 ідеальної частини залишився її батько, оскільки право на таку не зареєстровано. Разом з тим, з батьком проживала ОСОБА_4, яка станом на 28.01.2015 року спадщини після його смерті не отримала. Крім цього, нею було втрачено свідоцтво про отримання спадщини після смерті батьків, однак збереглись копії дублікатів таких. Спадкоємці першої черги ОСОБА_5 та ОСОБА_6, відмовились від своєї частки на спадщину її користь.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, подавши заяву про підтримання позову та розгляд справи без її участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши причин, хоча повістка йому була направлена своєчасно на останню відому судові адресу і, керуючись ст. 224 ЦПК України, суд вважає цю особу повідомленою про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Як стверджується матеріалами справи, що батьками ОСОБА_1 були ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого Бюро з приватизації житла при Стебницькій міській раді від 27.12 2001 року належала квартира АДРЕСА_1, загальною площею 43,9 кв.м..

За свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 11 вересня 2007 року державним нотаріусом Стебницької державної нотаріальної контори Зайченко Н.В. і зареєстроване в реєстрі №947, (дублікат), виданого державним нотаріусом Львівського нотаріального округу Бичківською О.М., р. №19, про право на спадщину за законом, ОСОБА_1 є власником спадкового майна, а саме 1/3 ідеальної частини житлової квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Разом з тим, в такому, зазначено, що свідоцтво про право на спадщину на ? частку майна ( при цьому не вказано якого саме) ще не видане ОСОБА_4 станом на 28.01.2015 року не видане. З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_4 проживала з батьком позивачки однією сім»єю, а отже є спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_3 і не може претендувати на спірну квартиру за змістом ст. 1258 ЦК України, оскільки спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Доказів про те, що їй належала обов'язкова частка у спірній квартирі судом не здобуто.

А також за свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 11 вересня 2007 року державним нотаріусом Стебницької державної нотаріальної контори Зайченко Н.В. і зареєстроване в реєстрі №945, (дублікат), виданого державним нотаріусом Львівського нотаріального округу Бичківською О.М., р. №18, про право на спадщину за законом, ОСОБА_1 є власником спадкового майна, а саме 1/3 ідеальної частини житлової квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи і часом її відкриття є день її смерті, а згідно вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок смерті.

У відповідності до вимог статей 1222, 1261, 1262 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а в разі його відсутності, право на спадкування за законом одержують в рівних частках діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Стаття 1272 ЦК України визначає, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів, згідно ст. 16 цього Кодексу, може бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна має право пред'явити позов, зокрема про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 1 Протоколу 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено: кожна фізична або юридична особа має право мирно своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими.

З огляду на наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позивачка, як спадкоємець за законом І черги, фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, оформила свої спадкові права, однак втрачено оригінали таких правовстановлюючих документів, ОСОБА_5, ОСОБА_6 як спадкоємці за законом І черги, відмовились від своєї частки у спірному спадковому майні в користь позивачки, з урахуванням черговості спадкування, суд приходить до висновку, що право власності на спірне спадкове майно перейшло у порядку спадкування до позивачки, а тому є підстави для визнання за нею права власності на таке.

Таким чином визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує, права свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212, 214-215,224, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 43,9 кв.м., житловою площею 26,5 кв.м., в порядку спадкування за законом спадкоємцем першої черги після смерті матері ОСОБА_2, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1, та після смерті батька ОСОБА_3, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення -з дня отримання такого.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя А.П. Івасівка