У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Горелкіної Н.А., Євграфової Є.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 27 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 18 жовтня 2010 року між ним та ОСОБА_4 укладений кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 7 тис. грн зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 31 жовтня 2014 року утворилася заборгованість у розмірі 12 172 грн 54 коп., з якої: 6 203 грн 09 коп. - заборгованість за кредитом; 3 963 грн 61 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 950 грн - заборгованість з пені і комісії за користування кредитом; 500 грн - штраф (фіксована частина), 555 грн 84 коп. - штраф (процентна складова).

Банк просив стягнути з відповідача вказану заборгованість.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 27 травня 2015 року, позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 18 жовтня 2010 року у розмірі 12 172 грн 54 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 18 жовтня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладений кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 7 тис. грн на платіжну картку зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з наданим банком розрахунком станом на 31 жовтня 2014 року за відповідачем утворилася заборгованість у розмірі 12 172 грн 54 коп., з якої: 6 203 грн 09 коп. - заборгованість за кредитом; 3 963 грн 61 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 950 грн - заборгованість з пені і комісії за користування кредитом; 500 грн - штраф (фіксована частина), 555 грн 84 коп. - штраф (процентна складова) (а. с. 4, 5).

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Суди обґрунтовано задовольнили позов відповідно до вимог ст. ст. 1054, 526 ЦК України на підставі розрахунку заборгованості, що у встановленому законом порядку відповідачем не спростований.

Відповідач не надав ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду належних та допустимих доказів в силу вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України про звернення щодо несанкціонованого зняття коштів з його карткового рахунку, досліджуючи надані докази суди першої та апеляційної інстанцій зробили правильний висновок про задоволення позову. Суд касаційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 325 ЦПК України не може вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 27 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Горелкіна Н.А., Євграфова Є.П.