Справа № 466/1945/14 Головуючий у 1 інстанції: Ковальчук О.І.
Провадження № 22-ц/783/2251/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Мікуш Ю.В., Павлишина О.Ф.,

секретаря Гацій І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 24 квітня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

встановила:

В березні 2014 року позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 31.05.2007 року в розмірі 63293,11 дол. США, що за курсом НБУ складає 546852,42 грн., звернути стягнення на квартиру за адресою АДРЕСА_1, виселити відповідача та інших осіб із вказаної квартири.

Оскаржуваною ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 24 квітня 2014 року відкрито провадження у зазначеній справі.

Справу призначено до розгляду на 21.05.2014 року о 16 год. 30 хв.

Ухвалу суду оскаржив відповідач ОСОБА_2

З оскаржуваною ухвалою не погоджується, зазначає, що суд не звертався до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи з метою отримати інформацію про його зареєстроване місце проживання, в матеріалах справи немає підтвердження з адресного бюро про те, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Крім цього, звертає увагу на те, що позивачем не залучено як співвідповідача поручителя ОСОБА_4

Не погоджується з сумою судового збору, який оплатив позивач.

Просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 24 квітня 2014 року скасувати та постановити нову ухвалу про повернення без розгляду позивачу його позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_2, будучи повідомленим належним чином про день та час розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення йому поштового відправлення (а.с. 80), в судове засідання апеляційної інстанції не прибув, його представник ОСОБА_5 подав заяву про відкладення розгляду справи з тих підстав, що він не може прибути у зв"язку із зайнятістю в судовому засіданні Залізничного районного суду м. Львова.

Представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" в судове засідання не прибув, не повідомив суд про причину неявки.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з"явилися.

За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити з наступних підстав.

Відкриваючи провадження у справі, суддя районного суду виходив з того, що позовна заява подана з додержанням вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України, підстав для відмови у відкритті провадження немає.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Згідно із ст.ст. 3, 4 ЦПК України та ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених прав у визначений законом спосіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Статтею 30 ЦПК України передбачено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачами і відповідачами можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Виходячи з положень цивільного процесуального законодавства відповідач - це особа, яка має безпосередній зв'язок зі спірними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред'явленими вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в позовній заяві зазначив відповідачем ОСОБА_2, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, яка за адміністративним поділом відноситься по підсудності до Шевченківського району суду м. Львова.

Матеріалами справи підтверджується адреса проживання відповідача за зазначеною в позовній заяві адресою, а саме копією кредитного договору, договором іпотеки, копією паспорта (а.с. 15-17, 21-24, 25).

Натомість, апелянтом не надано суду доказів про своє інше місце проживання, при цьому, адресу зазначену у позовній заяві, апелянт підтвердив в апеляційній скарзі.

Крім цього, на виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, адресно-довідковим підрозділом ГУДМС УДМС України у Львівській області надано інформацію від 11.04.2014 року щодо зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_1, що спростовує твердження апелянта в цій частині (а.с. 34).

Разом з цим, згідно із ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред"являються за місцезнаходженням майна або його основної частини.

У п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" № 3 від 01.03.2013 року роз'яснено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Наприклад, це позови про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки, чи застави. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Матеріалами справи встановлено, в забезпечення належного виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору був укладений договір іпотеки від 31.05.2007 року, за яким в іпотеку банку передано однокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 21-24).

Відтак, відкриваючи провадження у даній цивільній справі суддя районного суду, на підставі наявних у справі даних, встановив і правильно виходив з положень підсудності, зокрема виключної, передбачених у ч. 1 ст. 114 ЦПК України.

Посилання апелянта на те, що позивачем не залучено у справі співвідповідача ОСОБА_4 не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та не приймається до уваги апеляційним судом, оскільки враховуючи вимоги ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

В свою чергу, оскільки ухвали про відкриття провадження у справі, згідно вимог ст.293 ЦПК України, оскаржуються в апеляційному порядку виключно з підстав недотримання правил підсудності, доводи апелянта в частині що стосуються сплати позивачем судового збору, апеляційним судом не перевіряються.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення колегія суддів не вбачає.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 2 ст. 307, ст.ст. 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 24 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

О.Ф. Павлишин