Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 22-ц/778/3604/15 Скляров В.В.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Воробйової І.А.

Онищенко Е.А.

При секретарі: Евальд Д.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 2 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно за попереднім договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що 6.03.2012 року між сторонами у справі, був укладений нотаріально посвідчений попередній договір про купівлю-продаж в майбутньому його квартири АДРЕСА_1. Згідно зазначеного договору сторони зобов'язались укласти основний договір не пізніше 6.05.2012 року. На підтвердження своїх намірів відповідач передав їй документи на квартиру. У п. 2.3 вказаного договору визначена ціна квартири 80000 грн., які вона йому сплатила при його укладанні. Отримавши гроші відповідач став ухилятися від виконання взятих на себе зобов'язань по переоформленню квартири.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд позов задовольнити.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 2 квітня 2015 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1 та знято арешт з вказаної квартири накладений ухвалою суду від 26.01.2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати за сплачений судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. та 121 грн. 80 коп. в доход держави в сумі 556 грн. 40 коп.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши доповідь судді, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач після укладання попереднього договору купівлі-продажу спірної квартири, тривалий час ухилявся від укладання основного договору, всі суттєві вимоги договору купівлі-продажу були виконані сторонами під час укладання попереднього договору.

Однак з такими висновками погодитись не можна.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 6.03.2012 року між сторонами у справі, був укладений нотаріально посвідчений попередній договір про купівлю-продаж в майбутньому квартири АДРЕСА_1, належної відповідачу.. Згідно зазначеного договору сторони зобов'язались укласти основний договір не пізніше 6.05.2012 року. На підтвердження своїх намірів відповідач передав позивачу документи на квартиру. У п. 2.3 вказаного договору визначена ціна квартири 80000 грн., які вона йому сплатила при його укладанні.

Відповідно до ч. 3 ст. 635 ЦК України зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строк /у термін/, встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладання.

Повний розрахунок за спірну квартиру як і передачу правовстановлюючих документів на квартиру не можна вважати пропозицією укласти основний договір, оскільки він здійснений на виконання п. 2.6 попереднього договору від 6.03.2012 року і лише підтвердженням намірів позивача укласти основний договір у майбутньому. З матеріалів справи також вбачається, що сторонами не було укладено та нотаріально посвідчено основний договір, тому зобов'язання встановлене договором припинилося 6.05.2012 року.

Крім того, позивачем не доведено і факт ухилення відповідача від укладання основного договору купівлі-продажу спірної квартири, оскільки зазначений договір нотаріально сторони укласти не могли у зв'язку з тим, що постановою державного виконавця від 1 вересня 2010 року було накладено арешт на все нерухоме майно належне відповідачу у тому числі і на спірну квартиру.

З урахуванням викладеного, колегія вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 317 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 2 квітня 2015 року у цій справі скасувати та ухвалити нове наступного змісту: «У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно за попереднім договором відмовити.»

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:

Судді: