Справа № 473/4464/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі : головуючої судді Ротар М.М. , при секретарі Попенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 березня 2014 року по цивільній справі № 473/4464/13-ц за позовом Вознесенського міжрайонного прокурора Миколаївської області в інтересах Головного управління Держземагенства у Миколаївській області, Вознесенської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки, повернення земельної ділянки у розпорядження держави та стягнення шкоди

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 березня 2014 року позовні вимоги Вознесенського міжрайонного прокурора Миколаївської області в інтересах Головного управління Держземагенства у Миколаївській області, Вознесенської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 були задоволенні у повному обсязі та вирішено розірвати достроково договір оренди землі, який зареєстровано у Державному реєстрі земель 06 жовтня 2010 року за №56, укладений між Вознесенською райдержадміністрацією Миколаївської області та ОСОБА_1, зобов'язати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку державної власності загальною площею 86,39 га в межах території Трикратівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області за межами населеного пункту, із яких 55,09 га пасовища (кадастровий №:11:000:0006) та 31,30 га рілля кадастровий №:18:000:0004) у розпорядження держави в особі Головного управління Держземагенства у Миколаївській області, стягнути з ОСОБА_1 (і/н НОМЕР_1) на користь бюджету Вознесенського району (на р/рахунок № 0128, МФО 826013 в УДКУ у Вознесенському районі, код 38037770) шкоду, заподіяну внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням в розмірі 15020 гривень 03 коп. та судові витрати.

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 01 жовтня 2014 року апеляційна скарга ОСОБА_1 була відхилена, а рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 березня 2014 року залишено без змін. Рішення набрало законної сили 19 березня 2014 року.

17 червня 2015 року від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він просив відстрочити виконання рішення суду до збору ним врожаю та залишити орендовану ним земельну ділянку площею 31,3 га ріллі в межах території Трикратівської сільської ради у його кристуванні.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 підтримала заяву, вказала що збитки державі ними відшкодовані у повному обсязі, однак повернути земельну ділянку вони не мають можливості, оскільки на орендованій ним земельній ділянці загальною площею 86,39 га в даний час дозріває урожай сільськогосподарських культур.

Вознесенський міжрайонний прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, вказавши, що це буде порушувати інтереси держави, крім того зазначив, що врожай ОСОБА_1 був засіяний ним вже після набрання рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 березня 2014 року законної сили.

Представник Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області в судове засідання не з'явився, на адресу суду направив заяву, про розгляд справи без його участі, про задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду не заперечують.

Представник Головного управління Держземагенства у Миколаївській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши додані документи, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Вимоги Цивільно-процесуального Кодексу, а саме ст.373 ЦПК передбачають, що за наявності обставин, які утруднюють виконання рішення, за заявою державного виконавця або за заявою сторони, суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання рішення. При цьому законодавець наводить приклади за яких така заява може бути задоволена, а саме хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо, тощо.

При вирішенні питання про розстрочку суд повинен враховувати інтереси як стягувача так і боржника , а також наявність обставин, які дають підстави для відстрочки.

В своїй заяві ОСОБА_1 не вказав конкретний період часу, на який він просить відстрочити виконання рішення суду, тому суд приходить до висновку, що вимога щодо відстрочки виконання судового рішення з запропонованими умовами, порушує права позивача, а тому не може бути прийнята судом.

Вимога про залишення земельної ділянки у його користуванні не грунтується на вимогах закону, виходячі з наступного. Відповідно до ч.2 ст. 218 ЦПК України після проголошення рішення, суд який його ухвалив, не може сам скасувати або змінити це рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 218, 373 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 березня 2014 року по цивільній справі № 473/4464/13-ц за позовом Вознесенського міжрайонного прокурора Миколаївської області в інтересах Головного управління Держземагенства у Миколаївській області, Вознесенської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки, повернення земельної ділянки у розпорядження держави та стягнення шкоди.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя М.М. Ротар