АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

15 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Вербової І.М., Панченка М.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за зверненням старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про визнання мирової угоди, укладеної на стадії виконання судового рішення між стягувачем ОСОБА_1 та боржником ОСОБА_2, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року,

встановила:

У квітні 2015 року старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві направив до Солом'янського районного суду м. Києва мирову угоду, укладену між стягувачем ОСОБА_1 та боржником ОСОБА_2 на стадії виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 березня 2015 року про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 9 003 030 грн., для її визнання.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року визнано мирову угоду, підписану між сторонами виконавчого провадження №47332321 від 23 квітня 2015 року, відкритого державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у м. Києві по цивільній справі №735/4725/15 по виконанню рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 березня 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики у розмірі 9 003 030 грн., відповідно до умов якої:

1.Боржник (ОСОБА_2) передає у власність стягувачу (ОСОБА_1) належне їй на праві власності наступне майно:

1.1. нерухоме майно, а саме будинок за адресою: АДРЕСА_1, що належить боржнику на підставі свідоцтва про право власності від 30.08.2005 року, видане Конопницькою сільською радою на підставі рішення виконкому №29 від 25.08.2005 року;

1.2. земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, село Конопиця, що належить боржнику на підставі Державного акту на право власності на землю НОМЕР_1;

1.3. нерухоме майно, а саме будинок за адресою: АДРЕСА_3, що належить боржнику на підставі свідоцтва про право власності від 10.11.2009 року, видане Конопницькою сільською радою на підставі рішення виконкому №124 від 25.12.2008 року;

1.4. земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, село Конопиця, що належить боржнику на підставі Державного акту на праві власності на землю НОМЕР_2;

1.5. нерухоме майно, а саме нежилі приміщення п'ятого поверху загальною площею 302 кв.м., що складають 8/100 частин від нежилих приміщень площею 3 857,30 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, що належать боржнику на підставі договору купівлі-продажу №1581 від 04.09.2012 року, посвідченого нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макухою О.О.

2. На умовах даної мирової угоди стягувач ОСОБА_1 приймає в рахунок виконання зобов'язання по сплаті заборгованості, що становить відповідно до виконавчого листа, виданого 08 квітня 2015 року Дарницьким районним судом міста Києва по справі № 753/4725/15 - 9 003 030,00 грн., отримує у власність майно, що зазначене в п.п. 1.1. - 1.5 мирової угоди.

3. Право власності на вказане у п.п. 1.1. - 1.5. майно виникає у стягувача з моменту затвердження даної мирової угоди судом та реєстрації права власності на нерухоме майно за стягувачем відповідно до вимог діючого законодавства.

4. Боржник ОСОБА_2 зобов'язується в день підписання цієї мирової угоди передати стягувачу усі правовстановлюючі та дозвільні документи на об'єкти нерухомого майна, перелічені у п.п. 1.1. - 1.5.

5. Мирова угода, яка набрала чинності, є підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно, визначене п.п. 1.1. -1.5 за стягувачем.

6. Сторони дійшли згоди, що будь-які витрати, пов'язані з виконанням провадження, що виникатимуть чи можуть виникнути після затвердження судом мирової угоди, покладаються на боржника.

7. Сторони заявляють, що ні в процесі укладення мирової угоди, ні в процесі виконання її умов, не було, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі і держави.

8. З моменту повного виконання умов цієї Угоди боржник ОСОБА_2 вважатиметься такою, що повністю і належно виконала рішення Дарницького районного суду міста Києва від 24 березня 2015 року по справі № 753/4725/15.

9. Сторони погоджуються, що їх взаємовідносини в подальшому будуть базуватися на положеннях, закріплених даною Угодою. При цьому в разі, якщо будь-які правочини, судові рішення та інші документи суперечитимуть даній Угоді, сторони зобов'язуються негайного вчинити дії по приведенню ситуації у відповідність з Угодою.

10. Стягувач стверджує, що з моменту набрання чинності Мировою угодою він відмовляється від примусового виконання рішення суду, після чого виконавче провадження № 47332321 від 23 квітня 2015 року у справі по виконанню судового рішення, прийнятого 24 березня 2015 року Дарницьким районним судом м. Києва по справі № 735/4725/15 підлягає закінченню. Стягувач та боржник також домовляються, що наслідком набуття чинності мировою угодою відповідно до ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Свої доводи мотивує тим, що ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2014 року з метою забезпечення його позову до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 01.01.2010 р., в межах суми позову, яка становить 10 352 962,20 грн., на грошові кошти та все рухоме й нерухоме майно, що належить відповідачу, було накладено арешт.

У зв'язку з винесенням вказаної ухвали, ВДВС Пустомитівського РУЮ було накладено арешт на все нерухоме та рухоме майно ОСОБА_2

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 травня 2015 року з ОСОБА_2 на його користь було стягнуто основну суму боргу за договором позики від 01.01.2010 р. в розмірі 537 700 доларів США, проценти за користування позикою в розмірі 279014, 74 доларів США, 3% річних в розмірі 18997 доларів США, в гривневому еквіваленті по курсу НБУ України станом на час виконання рішення суду.

Враховуючи наявність вказаних судових рішень, будь-які судові справи з приводу обтяження, відчуження тощо рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_2, порушують законні права та інтереси ОСОБА_3, оскільки саме в його інтересах було накладено арешт на майно боржника з метою виконання його вимог, як першочергового обтяжувача, а лише після цього можуть бути задоволені вимоги всіх інших кредиторів ОСОБА_2

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Інші особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справ повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив із того, що затвердження вказаної мирової угоди не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна.

Статтею 372 ЦПК України встановлено, що мирова угода, укладена між сторонами, або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання. Суд має право перевірити і не визнати мирову угоду або не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб. За результатами розгляду мирової угоди або відмови від примусового виконання суд постановляє ухвалу відповідно до положень цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 березня 2015 року по справі №753/4725/15 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу за договором позики у розмірі 9 003 030 грн., 23 квітня 2015 року державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у м. Києві було відкрите виконавче провадження.

З метою добровільного виконання рішення суду в рамках виконавчого провадження, сторони домовились про укладення мирової угоди на тих умовах, що боржник ОСОБА_2 передає у власність стягувачу ОСОБА_1 належне їй на праві власності нерухоме майно: будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1; будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3; земельні ділянки, які знаходяться за адресою: Львівська обл., Пустомитівський район, село Конопниця.; нерухоме майно, а саме нежилі приміщення п'ятого поверху загальною площею 302 кв.м., що складають 8/100 частин від нежилих приміщень площею 3 857,30 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2.

Визнаючи мирову угоду, укладену між сторонами виконавчого провадження, суд першої інстанції не звернув уваги не те, що виконавчий лист було видано на виконання судового рішення про стягнення боргу у розмірі 9 003 030 грн., при цьому судового рішення про визнання права власності на нерухоме майно по справі не ухвалювалось.

За таких підстав мирова угода могла стосуватись лише грошових коштів.

Умови мирової угоди мають безпосередньо стосуватись предмета судового рішення, що виключає зазначення у ній дій, коштів чи майна, які не належать до цього предмета.

Крім того, визнання права власності на вищезазначене майно стосується прав та обов'язків ОСОБА_3, на користь якого рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 травня 2015 року з ОСОБА_2 стягнуто основну суму боргу за договором позики від 01.01.2010 р. в розмірі 537 700 доларів США, проценти за користування позикою в розмірі 279014, 74 доларів США, 3% річних в розмірі 18997 доларів США, в гривневому еквіваленті по курсу НБУ України станом на час виконання рішення суду, оскільки в такий спосіб відповідач ухиляється від виконання судового рішення.

Отже, визнаючи мирову угоду, суд першої інстанції не перевірив, чи не суперечать закону умови мирової угоди та чи не порушують вони права та інтереси інших осіб, зокрема ОСОБА_3, перед яким у ОСОБА_2 існують невиконані зобов'язання за договором позики від 01.01.2010 року, а також ту обставину, що ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2014 року, з метою забезпечення позову ОСОБА_3, було накладено арешт на грошові кошти, на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_2, а 25 листопада 2014 р. головним державним виконавцем ВДВС Пустомитівського районного управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання вказаної ухвали суду (а.с.55, 71-74).

Вказане свідчить, що ухвала суду про визнання мирової угоди постановлена судом з порушенням норм процесуального права.

За таких обставин в силу вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 ЦПК України ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з передачею питання про визнання мирової угоди на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа №22- ц/796/9987/2015

Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_6

Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_7