У х в а л а

іменем україни

09 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Коротуна В.М., Маляренка А.В., Попович О.В., Парінової І.К.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 22 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 16 березня 2015 року, позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № ZRZ0G100003838 від 23 травня 2007 року в розмірі 50 923,43 дол. США (що за курсом 15,76 грн відповідно до службового розпорядження НБУ від 22 січня 2015 року складає 802 553 грн 30 коп., яка складається з: 20 290,30 дол. США заборгованості за кредитом; 11 836,56 дол. США заборгованості по процентам за користування кредитом; 1906,37 дол. США заборгованості по комісії за користування кредитом; 14 450,17 дол. США пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 15,86 дол. США штрафу (фіксована частина), 2424,17 дол. США штрафу (процентна складова).

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 03 квітня 2015 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 22 квітня 2015 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто апелянту.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу апеляційного суду скасувати справу передати для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 338 ЦПК України підставою для скасування ухвал судів першої та (або) апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 16 березня 2015 року, позов задоволено.

27 березня 2015 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду першої інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 03 квітня 2015 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 16 березня 2015 року було залишено без руху в зв'язку з несплатою судового збору у розмірі 1827 грн. та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 22 квітня 2015 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 16 березня 2015 року визнано неподаною та повернуто скаржникові з тих підстав, що він у встановлений строк не усунув недоліків апеляційної скарги.

Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 у встановлений строк недоліків апеляційної скарги не усунув.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду апеляційної інстанції не можна.

Так, ОСОБА_1 посилається на те, що копія ухвали апеляційного суду від 03 квітня 2015 року ним отримана не була.

Згідно з ч. 2 ст. 297 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st297> до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу, тобто апеляційна скарга залишається без руху.

Положення ст. 121 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st121> щодо повернення заяви (апеляційної скарги) застосовуються в тому випадку, коли особа в установлений строк не виконає вимоги ухвали про усунення недоліків.

За змістом наведених норм закону повернення заяви (апеляційної скарги) з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про усунення недоліків, можливе лише в тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, тобто ознайомилась з її змістом, але ухилилась від виконання вимог, указаних в ухвалі.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 заперечує отримання ним копії ухвали судді апеляційного суду Житомирської області від 03 квітня 2015 року. Зазначених обставин суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив.

Крім того, суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки доводам ОСОБА_1 з точки зору дотримання права заявника на доступ до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином, ураховуючи викладене та положення п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st342>, оскаржувана ухвала апеляційного суду не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а справа - передачі до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336 <nau://ukr/1618-15|st336>, 342 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st342>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 22 квітня 2015 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: В.М. Коротун

А.В. Маляренко

О.В. Попович

І.К. Парінова