№ 2-о/679/33/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2015 року Нетішинський міський суд Хмельницької області

в складі:головуючого-судді ОСОБА_1,

при секретарі Василюк Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нетішині заяву ОСОБА_2, заінтересована особа Острозька районна державна нотаріальна контора Рівненської області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно заяви та пояснень заявника ОСОБА_2 в судовому засіданні, він просить встановити факт належності ОСОБА_3 заповіту, посвідченого державним нотаріусом Острозької районної державної нотаріальної контори Рівненської області 15 липня 1994 року та зареєстрованого в реєстрі вчиненні нотаріальних дій за № 1-1059.

Посилається на те, що 02 листопада 2014 року померла його рідна тітка - ОСОБА_3 у віці 83 роки (актовий запис № 150 в Книзі реєстрації смертей), яка на день своєї смерті постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1.

На день її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в м. Острог Рівненської області по вул. Ціолковського, 35.

За життя ОСОБА_3 було складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Острозької районної державної нотаріальної контори Рівненської області 15 липня 1994 року та зареєстрований в реєстрі вчиненні нотаріальних дій за № 1-1059.

Згідно заповіту померла ОСОБА_3 заповіла йому 1/2 частину будинку з надвірними будівлями.

На день смерті спадкодавця даний заповіт змінено та скасовано не було.

У встановлений чинним законодавством шестимісячний строк після відкриття спадщини він звернувся до Острозької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де було заведено спадкову справу № 86 за 2015 рік.

При перевірці документів, необхідних для спадкування, з'ясувалось, що у заповіті тітки було зроблено технічну помилку у її по-батькові, а саме - замість «Захарівна» вказано «Зарівна».

На даний час вирішити це питання в досудовому порядку неможливо, оскільки порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22 лютого 2012 року не передбачає внесення змін та виправлень до заповіту після смерті заповідача.

В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав в повному обсязі та просить заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, однак подав до суду клопотання, в якому проти заяви не заперечує та просить розгляд справи проводити без її участі.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заяву слід задоволити з таких підстав.

Згідно копії паспорта серії СР 942783, виданого острозьким РВ УМВС України в Рівненській області, ОСОБА_3 по-батькові зазначена Захарівна.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_3, вона померла у віці 83 років.

Встановлено, що у посвідченні № 104918, виданим Острозьким міським управлінням праці та соціального захисту на імя ОСОБА_3, по-батькові вказано Захарівна.

У посвідченні серії «Д» за № 174167, виданому 25.12.2003 року Острозьким міським управлінням праці та соціального захисту, на імя ОСОБА_3 по-батькові зазначено Захарівна.

У заповіті від 15.07.1994 року вказано, що ОСОБА_3 по-батькові Зарівна, жилий будинок разом з надвірними будовами, належний їй на праві приватної власності, що знаходиться за адресою: буд. 35, вул. Ціолковського, м. Острог Рівненської області, успадкують її син ОСОБА_4 та племінник ОСОБА_2 в рівних частках. На зворотній стороні заповіту в графі заповіт підписав, зазначено прізвище, імя та по-батькові ОСОБА_3.

Згідно будинкової книги для прописки громадян, що проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2, власником будинку є ОСОБА_3.

Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.01.1988 року, спадкоємцями майна померлої ОСОБА_5. є ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_3.

Довідкою від 08.05.2015 року за № 335/01-16, виданою Острозькою районною державною нотаріальною конторою підтверджено, що після смерті ОСОБА_3, яка померла 02.11.2014 року, заведено спадкову справу № 86/2015. Від ОСОБА_2 подано заяву про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим Острозькою районною державною нотаріальною конторою 15.07.1994 року за № 1-1059, від ОСОБА_4 подано заяву про прийняття спадщини. Відомості про інших спадкоємців в Острозькій районній державній нотаріальній конторі відсутні.

Наведене дає підстави вважати, що заповіт, посвідчений державним нотаріусом Острозької районної державної нотаріальної контори Рівненської області 15 липня 1994 року та зареєстрованого в реєстрі вчиненні нотаріальних дій за № 1-1059 належить ОСОБА_3.

Згідно п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, що мають юридичне значення, в тому числі родинних відносин між фізичними особами.

Встановлення факту належності покійній ОСОБА_3 заповіту від 15 липня 1994 року має юридичне значення, оскільки від цього залежить виникнення моїх прав на спадкове майно як спадкоємця за заповітом, а оскільки вирішити це питання в досудовому порядку неможливо, заявник змушений звернутись до суду із заявою про встановлення даного факту.

Таким чином суд знаходить заяву підставною і обґрунтованою, а тому її слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 14, 18, 209, 213-215, 256, 259 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3 заповіту, посвідченого державним нотаріусом Острозької районної державної нотаріальної контори Рівненської області 15 липня 1994 року та зареєстрованого в реєстрі вчиненні нотаріальних дій за № 1-1059.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області протягом 10 днів з дня його проголошення через даний суд.

Суддя Л.П.Гаврищук