Р І Ш Е Н Н Я (ДОДАТКОВЕ)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2015 Справа №607/5255/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Рихліцької О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Тернопільського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції про визнання іпотечного договору недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 червня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано недійсним іпотечний договір від 12 грудня 2011 року, укладений між Тернопільським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 858. Скасовано запис у Державному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, зареєстрований 12 грудня 2011 року за № 11954351 реєстратором приватним нотаріусом ОСОБА_3 на підставі договору іпотеки від 12 грудня 2011 року на квартиру АДРЕСА_1. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

При ухваленні рішення судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, суд може ухвалити додаткове рішення.

Особи, які брали участь у справі, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду питання про ухвалення додаткового рішення, в судове засідання не зявилися, що відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України не перешкоджає вирішити питання про ухвалення додаткового рішення у їх відсутності.

Вирішуючи питання про ухвалення додаткового рішення, суд бере до уваги такі обставини:

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок та 121 гривню 80 копійок судового збору за подання заяви про забезпечення позову, яка була задоволена судом.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Як слідує з розяснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у п. 36 Постанови від 17 жовтня 2014 року N 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

У задоволенні позову ОСОБА_1 в частині вимог про зобовязання приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції вилучити запис із Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна відмовлено.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» органи Фонду соціального захисту інвалідів і його відділення звільняються від сплати судового збору.

Крім цього, при ухваленні рішення 23 червня 2015 року в даній цивільній справі судом установлено, що підставою визнання недійсним договору іпотеки є невиконання відповідачем ОСОБА_2 обовязку, передбаченого ст. 6 Закону України «Про іпотеку». Зокрема, вона не попередила іпотекодержателя про те, що квартира, яка передана в іпотеку, набута нею за час шлюбу, та надала нотаріусу заяву, в якій зазначила, що ця квартира є її особистою власністю, на час її набуття в зареєстрованому шлюбі чи фактичних шлюбних стосунках вона не перебувала, зазначена квартира не є спільною сумісною власністю, і осіб, які могли б порушити питання визнання за ними права власності на зазначену частку квартири, в тому числі відповідно до ст. ст. 62, 74, 97 Сімейного кодексу України немає.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року N 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» в користь позивача ОСОБА_1 підлягає до стягнення з відповідача ОСОБА_2 243 гривні 60 копійок понесених та документально підтверджених судових витрат, з яких 121 гривня 80 копійок судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог та 121 гривня 80 копійок судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

За вказаних обставин суд вважає за доцільне ухвалити в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Тернопільського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції про визнання іпотечного договору недійсним додаткове рішення з приводу стягнення судового збору.

Керуючись ст. ст. 220, 223, ч. 1 ст. 294, ч. 1 ст. 296 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 243 гривні 60 копійок понесеного судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддяОСОБА_4