Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 серпня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Шклярука Д.С.

при секретарі - Бєльченко Б.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», про захист прав споживачів та стягнення безпідставно списаних коштів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із позовною заявою у якій просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку "ПриватБанк" на її користь безпідставно списані кошти у розмірі 14 160 (чотирнадцять тисяч сто шістдесят) грн., а також стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку "ПриватБанк" на її користь кошти у розмірі 7000 (сім тисяч) грн. у якості моральної шкоди.

В обґрунтування таких позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 20 лютого 2014 року нею у відділенні № 68 ПАТ «КБ «ПриватБанк», за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Миру, 18, було відкрито картковий рахунок № 5168 7420 6958 3536 (Золота картка для виплат), з метою отримання коштів від УПСЗН в Індустріальному районі м. Дніпропетровська по народженню дитини та догляду за нею до досягнення трирічного віку. Також нею було отримано кредитну картку «Gold» № 5168 7423 2526 9482 з встановленим кредитним лімітом у розмірі 5000 (пять тисяч) грн.

Коштами с зазначених рахунків вона користувався, пін код та іншу особову інформацію стосовно зазначених платіжних карток будь кому не передавала.

На теперішній час картки фізично знаходяться у неї.

16 вересня 2014 року, о 03:35 год., вона отримала два sms повідомлення з номера 10060, зі змісту яких, стало зрозуміло, що з особових рахунків № 5168 7420 6958 3536 (Золота картка для виплат) та кредитної картки «Gold» № 5168 7423 2526 9482 було несанкціоновано списано 10 000 (десять тисяч) грн. та 4000 (чотири тисячі) грн. додатково була нарахована комісія у розмірі 160 (сто шістдесят) грн.

В звязку з тим, що вона розрядження про списання коштів не давала, будь яких дій, що могли би призвести до списання грошових коштів не вчиняла, вона звернулась за телефоном гарячої лінії «ПриватБанку», з вимогою заблокувати картки відкриті на її імя, та повідомила про факт шахрайства.

Вона будь яких платіжних доручень не складала та не скеровувала їх відповідачеві ні у паперовому вигляді, ні у електронному з використанням електронної системи «Приват24», або будь якої іншої клієнтської системи банку.

Вона також звернулась з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення до райвідділу міліції. По даному факту СВ Індустріальним РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області було розпочате кримінальне провадження № 0003376 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, а саме: шахрайство вчинене з використанням електронно-обчислюваної техніки.

16 вересня 2014 року вона звернулася до відповідача з письмовою вимогою щодо повернення списаних з поточних рахунків грошових коштів, призначення та проведення службового розслідування за фактом не санкціонованого списання з її рахунків коштів.

Проте, листом № 20.1.0.0./7-20140916/106 від 02 жовтня 2014 року такі її вимоги залишилися без задоволення.

Відповідач вказав на не сумлінне виконання нею, як клієнтом банку, умов зберігання та використання інформації в каналі звязку, посилаючись на внутрішні «Умови і правила надання банківських послуг».

Вона розрядження не давала, будь яких дій, що могли би призвести до списання грошових коштів не вчиняла, а тому звернулась за телефоном гарячої лінії «ПриватБанку» з вимогою заблокувати картки відкриті на моє її, та повідомила про факт шахрайства.

Відповідач, крім функцій розрахунково-касового обслуговування, також виконував функцію зберігання грошових коштів, які перебували на поточному рахунку, і ніс відповідальність за безпеку власної платіжної системи, а значить і «грошових коштів» які їй належать.

Отже, оскільки мав місце факт несанкціонованого списання з її рахунку грошових коштів в сумі 14 160 грн., що також підтверджено відповіддю банку від 02 жовтня 2014 року, а банк покладені обовязки не виконав, чим порушив її право, тому вона вимушена звернутися до суду.

Окрім матеріальної шкоди їй було завдано і моральну шкоду неправомірними діями відповідача, оскільки було порушено нормальний спосіб її життя, списані кошти що надходили на карту від УПСЗН в Індустріальному районі м. Дніпропетровська у якості допомоги по народженню дитини та догляду за нею до досягнення трирічного віку.

Вона наразі проживає сама з дитиною, отримання зазначених коштів є єдиним її доходом, а тому не отримання зазначених коштів поставило її та її малолітню дитину у скрутне становище, позбавило необхідності купувати речі першої необхідності.

Зазначені факти призвели до нервово перенапруження, у наслідок чого, вона була змушена звернутись до закладу охорони здоровя, для отримання медичної допомоги.

Також вона була змушена докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав.

Завдану моральну шкоду вона оцінює у 7 000 гривень.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та предявлений позов просила задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування вимог посилалася на викладені у позовній заяві обставини.

Представник відповідача проти позову заперечувала та просила у його задоволенні відмовити у повному обсязі. В обґрунтування такої позиції посилалася на обставини викладені у письмових запереченнях проти позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, 20 лютого 2014 року за заявою позивачки ОСОБА_1 відповідачем було відкрито картковий рахунок № 5168 7420 6958 3536 «Золота картка для виплат» на ім'я позивачки. Даний рахунок було відкрито з метою отримання позивачкою соціальної допомоги по народженню дитини та догляду за нею до досягнення трирічного віку від Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради.

Позивачкою також було укладено кредитний договір з відповідачем та отримано у відповідача кредитну картку «Gold» № 5168 7423 2526 9482 з встановленим кредитним лімітом у розмірі 5000 (пять тисяч) грн.

Грошовими коштами, які перебували на вказаних банківських рахунках позивач користувалася, про що свідчить виписка про рух коштів з банківських рахунків.

16 вересня 2014 року, о 03:35 годині, позивач отримала два sms повідомлення з номеру 10060, з інформацією про те, що з рахунків № 5168 7420 6958 3536 «Золота картка для виплат» та з кредитної картки «Gold» № 5168 7423 2526 9482 було списано 10 000 грн. та 4000 грн., також додатково була нарахована комісія у розмірі 160 грн.

Про те, що зазначені трансакції дійсно мали місце свідчить виписка з банківських рахунків № 5168 7420 6958 3536 та № 5168 7423 2526 9482 про рух коштів, а також інформація надана в судове засідання представником відповідача із системи обслуговування клієнтів «Приват24».

В судовому засіданні не було доведено належними, допустимими та достатніми доказами, що позивачка вчиняла будь-які розрядження про списання грошових коштів із своїх рахунків , також як і нічим не підтверджено, що вона вчиняла будь-які дії, що могли б призвести до списання грошових коштів, зокрема не доведено що вона складала платіжні доручення та скеровувала їх до ПАТ «КБ «ПриватБанк», ані письмово, ані у електронному з використанням електронної системи «Приват24», або у будь-який інший спосіб.

Натомість, позивачка звернулась за телефоном гарячої лінії «ПриватБанку» з вимогою заблокувати картки відкриті на її імя, та повідомила про вказані факти.

18 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернулася із письмовим повідомленням до ПАТ «КБ «ПриватБанк» у якому зауважила на незаконному списанні з її рахунку грошових коштів, яке було отримано відповідачем у цей же день, просила відповідача повернути списані з поточних рахунків грошових кошти, призначити та забезпечити проведення службового розслідування.

Листом № 20.1.0.0./7-20140916/106 від 02.10.2014р. відповідач сповістив про відмову у задоволенні заяви позивача, зауважуючи на необхідності сумлінного виконання Клієнтом умов зберігання та використання інформації в каналу звязку, посилаючись на внутрішні «Умови і правила надання банківських послуг».

Так, відповідно до ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з ч. 3 ст. 1068 ЦК України, банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом.

Частиною 1 ст. 1071 ЦК України встановлено, що банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження.

Частиною 2 згаданої статті встановлено, що грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження лише на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

В судовому засіданні не доведено, що позивач вчиняв розрядження щодо списання/перерахунку коштів, та вчиняла будь-які інші дії, що могли б призвести до списання грошових коштів з її рахунків.

Статтею 1073 ЦК України встановлено, що у разі безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунку банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 3 ст. 1092 ЦК України передбачено, якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону.

У відповідності до ст. 39 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» суб'єкти переказу зобов'язані виконувати встановлені законодавством України та правилами платіжних систем вимоги щодо захисту інформації, яка обробляється за допомогою цих платіжних систем. Еквайр та емітент повинні проводити моніторинг з метою ідентифікації помилкових та неналежних переказів.

У відповідності до п. 32.3.2 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні у разі переказу з рахунка платника без законних підстав, за ініціативою неналежного стягувана, з порушенням умов доручення платника на здійснення договірного списання або внаслідок інших помилок банку повернення платнику цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку. При цьому банк, що списав кошти з рахунка платника без законних підстав, має сплатити платнику пеню у розмірі процентної ставки, що встановлена цим банком по короткострокових кредитах, за кожний день починаючи від дня переказу до дня повернення суми переказу на рахунок платника, якщо інша відповідальність не передбачена договором.

Відповідно до Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

Згідно з Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» неналежний переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі.

Неналежний платник - особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів;

Згідно зі ст. 7 та п. 38.1 і 38.4 ст. 38 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", режим обслуговування клієнта банків полягає у зберіганні коштів, здійсненні розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів та створенні системи захисту інформації, яка повинна забезпечувати безперервний захист інформації щодо переказу коштів на усіх етапах її формування, обробки, передачі та зберігання.

Аналіз наведених вище норм вказує, що крім функцій розрахунково-касового обслуговування клієнта, банк також виконує й функцію зберігання його грошових коштів, які перебували на поточному рахунку, і несе відповідальність за безпеку власної платіжної системи, а значить і грошових коштів.

Відповідно до п. 18.3 статті 18 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", при прийманні електронних документів на переказ має бути дотримана відповідна процедура перевірки електронного цифрового підпису, що дає можливість пересвідчитися у цілісності та достовірності електронного документу. У разі недотримання зазначених вимог, банк або інша установа - член платіжної системи, несуть відповідальність за шкоду, заподіяну суб'єктам переказу.

Згідно з п. 39.2.3 ст. 39 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" відповідач не забезпечив дотримання вимог законодавства та не виконав зобов'язань перед позивачем, як володільцем банківського рахунку.

Згідно зі ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Оскільки з рахунків позивача списання коштів було вчинено відповідачем незаконно, позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягаю задоволенню, та з відповідача на користь позивача слід стягнути грошові кошти в загальній сумі 14 160 грн.

Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, та суд приходить до висновку, що в результаті раптової втрати майже усіх коштів позивачка залишившись сама з малолітньою дитиною, відчувала стрес, моральні переживання, , які призвели до погіршення стану її здоров'я та через що, вона була змушена звернутися до лікаря за медичною допомогою та приймала ліки краплі Цефавора, які за призначенням застосовуються при порушенні артеріального тиску і патології системи кровообігу, які супроводжуються головною біллю.

Однак, до суми в 7000,00 грн. суд відноситься критично та вважає, що кошти в розмірі 1000,00 грн. компенсують моральні переживання та душевні хвилювання ОСОБА_1

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у сумі 243,60 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 3-4, 10-11, 57-61, 88, 169, 209,212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 суму безпідставно списаних коштів в розмірі 14 160 (чотирнадцять тисяч сто шістдесят) грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» в дохід держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.С. Шклярук