Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/1632/14-ц Головуючий у 1-й інст. Лєдньов Д. М.
Категорія 27 Доповідач Гансецька І. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді: Гансецької І.А.

суддів: Микитюк О.Ю.,

ОСОБА_1

при секретарі: Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 11 березня 2015 року

в с т а н о в и л а :

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 11 березня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за договором кредиту № 0501/0907/77-213 від 14.09.2007 року в сумі 157565,29 грн. та 1575,65 грн. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, відповідно до вимог апеляційної скарги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт вказує, що у разі неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором передбачений ч.4 ст.559 ЦК України строк предявлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Оскільки заборгованість позичальника перед банком виникла до 28.11.2012 року, а позивач звернувся до суду з позовом лише у січні 2014 року, порука ОСОБА_3 є припиненою.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Рішення в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 не оскаржується, тому не є предметом апеляційного розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 14.09.2007 року між АКБ «Комерцбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитним договір № 0501/0907/77-213, згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 30 000,00 доларів США зі сплатою 13,5 % річних на строк з 14.09.2007 року по 13.09.2012 року. Додатковою угодою до кредитного договору від 17.09.2009 року сторони визначили розмір строкової заборгованості у 18 000,00 доларів США, договором від 06.10.2009 року сторони погодили новий строк повернення кредиту 13.09.2017 року.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 14.09.2007 року між АКБ «Комерцбанк», ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 0501/0907/77-213-Р-1, умовами якого передбачено, що поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором і несе солідарну з позичальником відповідальність усім належним йому майном та грошовими коштами.

Пунктом 10 договору поруки визначено, що строком припинення поруки, встановленої цим договором є повне виконання позичальником або поручителем своїх обовязків, передбачених основним зобовязанням.

Договором від 06.10.2009 року в договір поруки внесено зміни і доповнення. Так, сторонами погоджено новий строк повернення кредитних коштів до 13.09.2017 року.

У звязку з укладенням 28.11.2012 року договорів факторингу між ПАТ «Сведбанк», який виступив правонаступником АКБ «Комерцбанк» і ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» і ТОВ «Кредитні ініціативи», до останнього перейшло право вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначеними у реєстрі заборгованості боржників та у переліку кредитних договорів та договорів забезпечення.

ПАТ «Сведбанк», як правонаступник АКБ «Комерцбанк» 26.03.2012 року направив ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вимогу за №66 про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором № 0501/0907/77-213.

12.07.2012 року ПАТ «Сведбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_3, в якому просив стягнути з них в солідарному порядку заборгованість за вказаним кредитним договором. Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 20.09.2012 року дана позовна заява визнана неподаною і повернута позивачу.

Пунктом 3.8 кредитного договору від 14.09.2007 року передбачено, що кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у разі невиконання позичальником умов цього договору за умови попереднього (за тридцять днів) повідомлення позичальника рекомендованим листом.

Згідно з п. 2 договору поруки від 14.09.2007 року поручитель несе солідарну з позичальником відповідальність перед кредитором за невиконання позичальником основного зобовязання усім належним йому майном та грошовими коштами.

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

У зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України використав право достроково стягнути з позичальника та поручителя заборгованість за кредитним договором, надіславши 26.03.2012 року вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних із ним платежів.

Отже, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати.

Таким чином, у разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати.

Оскільки на час звернення ТОВ «Кредитні ініціативи» до суду з позовом строк дії поруки ОСОБА_3 збіг, жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може. Отже, в задоволенні позову до ОСОБА_3 слід відмовити.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 та відмову у задоволенні позову до ОСОБА_3

Керуючись ст.ст.209,218,303,304,307,309,313-315,317,319,324,325 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_5 ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 11 березня 2015 року скасувати. Ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість за договором кредиту №0501/0907/77-213 від 14.09.2007 року із змінами і доповненнями в сумі 157 565,29 грн. та 1575,65 грн. судового збору. В задоволенні позову до ОСОБА_3 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на нього може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: