Справа № 428/6279/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Баронін Д.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», до заяви про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо права на її отримання.

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, боржником зазначено Державне підприємство з питань поводження з відходами як вторинною сировиною, натомість, заявник перебував у трудових відносинах з Обласним управлінням «Луганськекоресурси» Державного підприємства з питань проводження з відходами як вторинною сировиною, яка є самостійною юридичною особою та має відповідний .

Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» визначається, що підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу є наявність спору про право, що можна встановити відсутністю документів, які підтверджують наявність субєктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення субєктивного права, або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України).

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Враховуючи те, що до заяви не додано доказів перебування заявника у трудових відносинах із вказаним у заяві боржником, суддя вважає, що із поданої заяви та доданих до неї документів вбачається спір про право, у звязку із чим у прийнятті такої заяви про видачу судового наказу належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Повернути заявнику заяву про видачу судового наказу разом із доданими матеріалами.

Роз'яснити заявнику право на звернення з тією самою вимогою до суду у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу суду було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д. Б. Баронін