Справа № 458/313/15 Головуючий у 1 інстанції: Федитник І.Д.
Провадження № 22-ц/783/4253/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Шашкіної С.А.

Суддів: Богонюка М.Я., Ванівського О.М.

При секретарі: Щербай В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами Ластівківської сільської ради Турківського району Львівської області та ОСОБА_2 на рішення Турківського районного суду Львівської області від 20 квітня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до Ластівківської сільської ради Турківського району Львівської області, третіх осіб Турківської державної нотаріальної контори та ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона являється донькою рідної сестри ОСОБА_4, яка померла 04 липня 2012 року. 17 грудня 2014 року на її адресу надійшов лист з Турківської державної нотаріальної контори із повідомленням про те, що 21 грудня 2012 року у нотаріальній конторі була заведена спадкова справа за заявою ОСОБА_2. При особистому зверненні до нотаріуса їй було повідомлено про те, що покійна тітка, ОСОБА_4, склала заповіт, яким частину свого майна заповіла позивачці. Відтак, просила встановити їй додатковий строк, терміном в три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті тітки, ОСОБА_4, яка померла 04 липня 2012 року. Просила стягнути з відповідача, Ластівківської сільської ради Турківського району Львівської області, в її користь судові витрати у даній справі. Під час розгляду справи, ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 07 квітня 2015 року задоволено клопотання позивачки та третя особа, ОСОБА_2, залучений до участі у справі як співвідповідач.

Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 20 квітня 2015 року позов ОСОБА_3 до Ластівківської сільської ради Турківського району Львівської області та співвідповідача ОСОБА_2, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Турківської державної нотаріальної контори про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволено.

Визначено ОСОБА_3 додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_4, яка померла 04 липня 2012 року.

Стягнуто з Ластівківської сільської ради Турківського району Львівської області на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду оскаржили Ластівківська сільська рада Турківського району Львівської області та ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі Ластівківська сільська рада Турківського району Львівської області вказує, що з оскаржуваним рішенням не погоджується частково, а саме в частині розподілу судових витрат. Зазначає, що задовольняючи позов суд мав присудити понесені та документально підтверджені судові витрати саме з ОСОБА_2, який є належним відповідачем у даній справі. Таким чином районний суд невірно вирішив питання розподілу судових витрат між сторонами. Просить рішення суду в частині стягнення з Ластівківської сільської ради Турківського району Львівської області на користь ОСОБА_3 витрат по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. скасувати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, при неповно зясованих обставинах справи. Зазначає, що юридична необізнаність позивачки щодо строку та порядку прийняття спадщини, непоінформованість щодо наявності спадкового майна, а також незнання про існування заповіту не звільняє її від негативних наслідків несвоєчасного звернення до нотаріуса та не можуть бути визнані поважними причинами пропуску встановленого законодавством строку прийняття спадщини. Крім того, чиним законодавством не передбачено обов'язку одного спадкоємця провідомляти про існування завовіту іншого. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

ОСОБА_2 та Ластівківська сільська рада Турківського району Львівської області належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с.104,107), Туркічвська державна нотаріальна контора просить розглядати справу у їх відсутності, відтак колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки, яка заперечила проти апеляційної скарги ОСОБА_2 та погодилась з доводами апеляційної скарги Ластівківської сільської ради Турківського району Львівської області щодо скасування рішення суду в частині стягнення судового збору, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарг, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Ластівківської сільської ради Турківського району Львівської області слід задовольнити, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, зважаючи на наступне.

Частиною 1 ст. 292 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виходячи з вимог ст. ст. 10, 214, 215 ЦПК України, суд повинен сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснювати особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджати про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом, та встановлювати у рішенні обставини справи (в тому числі пропущення позовної давності), характер правовідносин сторін, правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин, навести мотиви прийнятого рішення: встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.

Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з вимогами ст. ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз'яснив Пленум Верховного ОСОБА_4 України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Суд, відповідно до п. 24 вказаної Постанови, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані у випадку доведеності наявності перешкод для подання відповідної заяви та наявності підстав для визнання судом цих обставин поважними.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_4 являється тіткою позивачки ОСОБА_3 та померла 04 липня 2012 року. ОСОБА_4 після своєї смерті залишила заповіт, який було складено 25 лютого 2011 року в приміщенні Ластівківської сільської ради Турківського району Львівської області та посвідчений секретарем виконкому Ластівської сільської ради. Згідно вказаного заповіту ОСОБА_4 заповіла по 1/2 частини належного їй майна ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

21 грудня 2012 року ОСОБА_2 подав до Турківської державної нотаріальної контори Львівської області заяву про прийняття спадщини, відтак державним нотаріусом було заведено спадкову справу.

17 грудня 2014 року на адресу проживання ОСОБА_3 надійшов лист з Турківської державної нотаріальної контори Львівської області за Вих. №333/02-14 від 28 листопада 2014 року з повідомленням про те, що 21 грудня 2012 року у державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу за зверненням ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус, який одержав повідомлення про відкриття спадщини зобовязаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відомо. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Оскільки нотаріусом повідомлено позивачку про наявність заповіту та про заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_4 з великим пропуском строку, майже в два роки, чим порушено вимог ст. 63 Закону України «Про нотаріат», відтак суд першої інстанції вірно задовольнив позовні вимоги та визначив ОСОБА_3 додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_4, яка померла 04 липня 2012 року.

Доводи апелянта про те, що незнання про існування заповіту не є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, колегія суддів вважає такими, що не спростовують правильний висновок суду у даній, конкретній справі. Право на реалізацію свого права спадкоємця виникає в особи з часу, коли цій особі стало відомо про її статус спадкоємця, що повязано при спадкоємстві за заповітом з фактом ознайомлення зі змістом заповіту, у якому спадкодавець визначає коло спадкоємців. Відтак, незнання позивачкою, ОСОБА_3, про існування заповіту її тітки, ОСОБА_4, поряд з невиконанням обовязку нотаріуса, передбаченого ст. 63 Закону України «Про нотаріат» свідчить про існування поважних причин, повязаних з обєктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, а відтак, суд обґрунтовано прийшов до висновку про підставність заявлених позовних вимог.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем після смерті ОСОБА_4, який прийняв спадщину є співвідповідач ОСОБА_2, а відтак, рішення суду в частині стягнення саме з Ластівківської сільської ради Турківського району Львівської області на користь ОСОБА_3 витрат по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. підлягає скасуванню, з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у заявлених позивачкою вимог про стягнення цих коштів саме з Ластівківської сільської ради Турківського району Львівської області, проти чого не заперечила й позивачка.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Ластівківської сільської ради Турківського району Львівської області задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Турківського районного суду Львівської області від 20 квітня 2015 року в частині стягнення судового збору скасувати і відмовити у стягненні 243 грн. 60 коп. з відповідача - Ластівківської сільської ради Турківського району Львівської області.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: