02.07.2015 року, Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді Рибалка Ю.В.
при секретарі Стрижак С.В.
з участю представника позивача - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та кредит про стягнення коштів за договором банківського вкладу,
У квітні 2015 року до суду звернулась ОСОБА_2 з вказаним позовом, в якому зазначала, що між нею та банком 06 січня 2015 року укладено договір банківського строкового вкладу (депозиту) №300131/149559 на виконання якого вона внесла до відповідача на банківський (депозитний) вклад кошти у розмірі 22 500,00 грн. на строк до 06 квітня 2015 року з виплатою відсотків на суму депозитного вкладу з розрахунку 23,0 % річних.
Після закінчення строку, незважаючи на неодноразові звернення, банк кошти та проценти за користування коштами не повертає.
Позивач просила стягнути з відповідача кошти в сумі: 22 500,00 грн. згідно договору: банківського вкладу №300131/149559 від 06 січня 2015 року, а також суму нарахованих процентів за три місяці користування коштами у розмірі 1293,75 грн.
Позивач ОСОБА_2 до судового засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. У минулому судовому засіданні 18.06.2015 зазначала, що вона після закінчення дії договору №300131/149559 від 06.01.2015 звернулась до відповідача із письмовою вимогою про повернення банківського вкладу шляхом видачі готівки, а також про своє небажання продовжувати строк для подальшого розміщення строкового банківського вкладу та повернути розміщені нею грошові кошти разом із нарахованими процентами шляхом видачі готівки не пізніше наступного робочого дня. Але жодних виплат з того часу і до моменту предявлення позову до суду не проводилось і вказана заборгованість складає - 22 500 грн. Відсотки за користування кредитними коштам - 1293,75 грн.
Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 у судову засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. У минулому судовому засіданні 18.06.2015 надав клопотання про збільшення розміру позовних вимог, а також розрахунки до нього, а саме із розрахунку за договором № 300131/149559 від 06.01.2015 загальний розмір нарахувань суми процентів за прострочений час за збільшеними позовними вимогами складає - 552,94 грн., загальна сума нарахувань у вигляді трьох відсотків річних від простроченої суми складає - 72,41 грн. Крім того представник позивача просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду у сумі - 218,89 грн., а також суму моральної шкоди у розмірі - 1 000 грн.
Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату та час судового засідання, про причини неявки суд не повідомляв.
Суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, дослідивши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.
Згідно зі ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 ЦПК). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку (глава 72 ЦПК), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.
У відповідності до ст. 536 ЦПК України, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором.
Статтею 625 ЦПК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором.
Згідно зі ст. 525 ЦПК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Судом встановлено, що 06 січня 2015 року між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством Банк Фінанси та кредит укладено договір банківського строкового вкладу (депозиту) №300131/149559/3-15 на виконання якого ОСОБА_2 внесла до відповідача банківський (депозитний) вклад у розмірі 22 500 грн. на рахунок № 2630.8.099294.007 на строк до 06 квітня 2015 року з виплатою відсотків на суму депозитного вкладу з розрахунку 23,0 % річних.
Сторонами визначені істотні умови, зокрема: предмет договору, строки дії договору, права, обовязки та відповідальність сторін. Зокрема, строк дії договору встановлено до 06 квітня 2015 року за договором №300131/149559/3-15 з визначенням процентної ставки в 23,0 % річних. Відповідно до цього договору відповідач взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення банківського вкладу, сплати відсотків за користування у встановлені строки.
Депозитні кошти та відсотки не були виплачені відповідачем позивачеві в повному обсязі, незважаючи на його неодноразові вимоги, які отримувались відповідачем.
Таким чином, взяті на себе зобов'язання відповідач не виконує належним чином, що підтверджується випискою з особового рахунку.
Вказана сума банківського вкладу та процентів станом на день розгляду справи відповідачем позивачу ОСОБА_2 не сплачені у повному обсязі.
Спір між сторонами у справі щодо розмірів неповернутих коштів за депозитним вкладом фактично відсутній, оскільки відповідач протягом розгляду справи не скористався правом надання заперечень, не надав своїх розрахунків заборгованості.
Відповідач - публічне акціонерне товариство Банк Фінанси та кредит не надав суду належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин.
Виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (пункт 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12 червня 2009 року №2).
На підставі встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, необхідно стягнути з Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та кредит на користь позивача грошові кошти в сумі - 22 500 грн. згідно договору банківського вкладу №300131/149559/3-15 від 06 січня 2015 року, а також 3% річних у сумі 72,41 грн. та відсотки за час користування чужими коштами у сумі 1846,69 грн.
У частині, щодо стягнення матеріальної шкоди, слід відмовити, у звязку із недоведеністю спричинення такої шкоди саме діями відповідача.
Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, то суд приходить до висновку про необхідність задоволення цих вимог, тому що, як зазначає позивач, ці кошти були внесені на депозитний рахунок банку та були заощаджені з метою оплати витрат на освіту сина позивача. Але після невдалих спроб позивача повернути власні кошти, її стан здоровя погіршився, внаслідок чого вона звернулась до лікаря невролога поліклінічного відділення ДЗ «Вузлова лікарня ст. Кременчук», про що свідчить відповідна довідка про огляд лікаря невролога, який поставив діагноз «Астено невротичний синдром» та призначив курс лікування.
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 525, 526, 536, 625, 626, 633, 1058 ЦК України, ст.ст. 14, 57 -59, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-228, 233 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та кредит на користь ОСОБА_2 грошові кошти у повернення банківського вкладу ( договір №300131/149559/3-15 від 06 січня 2015 року) у сумі 22 500 грн., 3 % річних у сумі 72,41 грн., відсотки за користування коштами у сумі 1846,69 грн.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та кредит на користь ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 1 000 грн.у відшкодування моральної шкоди.
В решті позовних вимог - відмовити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та кредит на користь держави судовий збір у сумі 244,19 грн.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом після подання заяви про перегляд рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути переглянуте Автозаводським районним судом м. Кременчука за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Автозаводського районного суду м. Кременчука протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про його перегляд, якщо заяву не було подано.
Суддя Ю.В. Рибалка