Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2015 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1, (дошлюбне прізвище - ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_3 (раніше дошлюбне прізвище - «ОСОБА_3»), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

01 вересня 1961 року, у Другому відділі реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, між матір'ю заявниці ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було зареєстровано шлюб, у зв'язку з чим, прізвище матері було присвоєно - «ОСОБА_1».

22 серпня 1968 року, рішенням народного суду Ленінського району м. Одеси, шлюб між батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було розірвано та матері позивачки було присвоєно дошлюбне прізвище - ОСОБА_3, що підтверджується копією вищевказаного рішення Народного суду Ленінського району м. Одеси від 22.08.1968 року.

Позивачка також стверджує, що її матір ОСОБА_3, прізвище з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3», так і не змінила.

22 вересня 1988 року, виконавчим комітетом Суворовської районної ради народних депутатів видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, зареєстрованого Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації про право особистої власності та записано в реєстрову книгу під № 20993 стр. 199 кн.205 від 25.10.1988 року, згідно якого ОСОБА_3 належить житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Вищевказане свідоцтво було видано матері позивачки на підставі договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою від 30.11.1950 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4, померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, серії НОМЕР_3 від 30.11.2004 року.

В січні 2015 року, позивачка звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Мазаратій Ірини Володимирівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 та подано правовстановлюючий документ - свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок на ім'я ОСОБА_3, яке видане виконавчим комітетом Суворовської районної ради народних депутатів 22.09.1988 року, але позивачці було письмово відмовлено.

Оскільки, керуючись положеннями глави 7 розділу І та пп. 4.14 п. 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, приватним нотаріусом ОМНО Мазаратій І.В. було направлено запит до Сектору зберігання га використання книг державної реєстрації актів цивільного стану відділу ДРАЦС реєстраційної служби Головного управління юстиції в Одеській області щодо надання Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_3. З листа Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області вбачається, що з 01.09.1961 року, ОСОБА_3 перебувала в шлюбі з ОСОБА_5, після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище - ОСОБА_3.

Таким чином, під час отримання правовстановлюючого документа померла мала прізвище ОСОБА_3.

В зв'язку з тим, що відсутня можливість перевірити належність вищезгаданого нерухомого майна померлій ОСОБА_3, та на виконання пп. 4.18 п.4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, приватним нотаріусом ОМНО Мазаратій І.В. було пораджено звернутися до суду для визнання за позивачкою права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

На підставі викладеного, позивачка просить визнати за нею ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на спадкове нерухоме майно: на 1/2 (одну другу) частину будинку АДРЕСА_1, загальною площею 134,9 кв.м., житловою площею 94,2 кв.м., яка належала померлій матері ОСОБА_3, згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 22.09.1988 року, виданого виконавчим комітетом Суворовської районної ради народних депутатів, зареєстрованого Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності та записано в реєстрову книгу під № 20993 стр. 199 кн.205 від 25.10.1988 року.

В судове засідання представник позивачки подала заяву, згідно якої просила розглянути справу у її відсутність, а також задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, згідно поданої заяви просила справу розглянути у її відсутність, а також визнати за нею право власності на частину спадкового майна, оскільки вона є спадкоємцем першої черги.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Так судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4. померла ОСОБА_3, актовий запис № 2351 від 30.11.2004р., зареєстрований Першим відділом РАЦС Суворовського районного управління юстиції м. Одеси.

Після її смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1, який належав померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 22.09.1988 року, виданого виконавчим комітетом Суворовської районної ради народних депутатів, зареєстрованого Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності та записано в реєстрову книгу під № 20993 стр. 199 кн.205 від 25.10.1988 року.

Спадкоємцями першої черги за законом після померлої ОСОБА_3, є її діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Так, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2, її батьками були ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

13 березня 1973р. ОСОБА_1 одружилась з ОСОБА_8 та змінила прізвище на «ОСОБА_1», актовий запис № 208, зареєстрований Ленінським районним ЗАГС м. Одеси.

ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5, її батьками були ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

26 квітня 1981 року ОСОБА_2. одружилась з ОСОБА_10 та змінила прізвище на «ОСОБА_2».

При цьому, згідно паспорту громадянина України, серії НОМЕР_4, виданого Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 30.11.2001р., її данні записані як ОСОБА_2.

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 постійно були зареєстровані, а також проживали з померлою ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вважаються такими, що прийняли спадщину після померлої ОСОБА_3.

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулись до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Мазаратій Ірини Володимирівни із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3. При цьому нотаріусом подано правовстановлюючий документ - свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок на ім'я ОСОБА_3, яке видане виконавчим комітетом Суворовської районної ради народних депутатів 22.09.1988 року.

Однак приватним нотаріусом ОМНО Мазаратій І.В. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки правовстановлюючий документ - свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок був видний на ім'я ОСОБА_3, що не збігається із даними, які були вказані у свідоцтві про смерть, тобто прізвище померлої було вказано «ОСОБА_1».

З матеріалів справи вбачається, що 01 вересня 1961 року, у Другому відділі реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, між матір'ю позивачки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було зареєстровано шлюб, у зв'язку з чим, прізвище матері було присвоєно - «ОСОБА_1».

22 серпня 1968 року, рішенням народного суду Ленінського району м. Одеси, шлюб між батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було розірвано та матері позивачки було присвоєно дошлюбне прізвище - «ОСОБА_3», що підтверджується копією вищевказаного рішення Народного суду Ленінського району м. Одеси від 22.08.1968 року.

Однак після розірвання шлюбу, ОСОБА_3, прізвище з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3», так і не змінила.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частина 1 ст. 1222 ЦК України встановлює, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавцю і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, у першу чергу, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Житловий будинок АДРЕСА_1 складається: з житлового будинку літ. «А», житловою площею 94,2 кв.м, загальною площею 134,9 кв.м., літ. «Б»- літня кухня, літ. «И»- погреб, І- мостіння, ІІ - цистерна, №1-4 огорожа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1218-1220, 1222, 1621, 1268 ЦК України, ст.ст.10, 11, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом - задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн. НОМЕР_1) право власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1, який складається: з житлового будинку літ. «А», житловою площею 94,2 кв.м, загальною площею 134,9 кв.м., літ. «Б»- літня кухня, літ. «И»- погреб, І- мостіння, ІІ - цистерна, №1-4 огорожа.

3. Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, іпн. НОМЕР_2) право власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1, який складається: з житлового будинку літ. «А», житловою площею 94,2 кв.м, загальною площею 134,9 кв.м., літ. «Б»- літня кухня, літ. «И»- погреб, І- мостіння, ІІ - цистерна, №1-4 огорожа.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя