У Х В А Л А

4 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Сімоненко В.М.,
Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про захист прав споживача,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 4 червня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено: визнано нечесною підприємницькою практикою дії публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») щодо повідомлення ОСОБА_4 про те, що проведення переказу з банківської картки на рахунок платіжної системи РауРаl по курсу Приватбанку завжди більш вигідне для клієнта, ніж оплата по курсу системи РауРаl; визнано дії ПАТ КБ «Приватбанк» щодо надання ОСОБА_4 недостовірної інформації про порядок та умови проведення переказу з банківської картки Приватбанку на рахунок платіжної системи РауРаl, а також щодо відмови у перерахуванні 26 січня 2015 року з його карткового рахунку грошових коштів у сумі 23 тис. 810 грн 31 коп. на рахунок системи РауРаl, - порушенням прав споживача ОСОБА_4; визнано дії ПАТ КБ «Приватбанк» щодо надання ОСОБА_4 неповної, недостовірної та у спосіб, непередбачений законодавством чи домовленістю сторін відповіді на його звернення у формі листа № 20.1.0.0.0/7-20141217/2982 від 28 грудня 2014 року незаконними та такими, що порушують права споживача ОСОБА_4; стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_4 130 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 500 грн. на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 3 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Апеляційного суду Київської області від 3 вересня 2015 року залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2015 року ОСОБА_4 порушує питання про скасування ухвалених у справі рішень суду апеляційної та касаційної інстанцій та залишення в силі рішення суду першої інстанції з підстави, передбаченої пунктами 1, 2 частини 1 статті 355 ЦПК України, - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального та процесуального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме: статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та Закону України «Про захист прав споживачів».

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_4 посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 березня 2015 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пунктів 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

Надана заявником ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 березня 2015 року не може бути прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального і процесуального права, оскільки суд касаційної інстанції скасував рішення судів та передав справу на новий розгляд з підстав, передбачених статтею 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що призвело до неможливості встановити та перевірити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Крім того, вона постановлена в справі з іншим предметом та підставами позову.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про захист прав споживача до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала Верховного Суду України є остаточною і може бути оскаржена тільки на підставі, встановленій пунктом 3 частини першої статті 355 ЦПК України.

Судді: Н.П. Лященко
В.М. Сімоненко
А.Г. Ярема