НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/3856/15
№ 2/183/2399/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2015 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Юрєвої Т.І.,

секретаря Хачатурової Е.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Новомосковську справу за позовом Публічне акціонерне товариства Укрсоцбанк до ОСОБА_1, 3-я особа: ОСОБА_2, про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на предмета іпотеки, суд,

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариства Укрсоцбанк звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що 15 травня 2008 року між ОСОБА_2 та Акціонерно комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» ( згідно нової редакції Статуту від 14.06.2010 р. найменування банка змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») було укладено договір про надання не відновлювальної кредитної лінії № 2143 ( далі договір кредиту), відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_2 у тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 74 000,00 доларів США зі сплатою 14% річних, з кінцевим терміном повернення до 18 травня 2018 року, на умовах, визначених Договором кредиту.

Для забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_2 за Кредитним договором 15 травня 2008 року між Банком та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки №140/091, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 4337, згідно умов якого Відповідач передав в іпотеку Позивачу нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, загальною площею 1,8355 кв.м., цільове призначення: ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою Дніпропетровська область, Новомосковський район, Марянівська сільська рада, ділянка №13, кадастровий номер № -06-064-1321 та належить Відповідачу на праві приватної власності на підставі Розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації, наданого 26.12.2007 року, за № 2384, державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯЕ № 471991, що виданий 23.01.2008 року Новомосковським районним відділом земельних ресурсів, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01:08:126:00275 ( далі - предмет іпотеки).

Відповідно до умов Договору кредиту ( п.п.3.3.7, 3.3.8) Відповідач взяв на себе зобовязання забезпечувати повернення кредиту, відсотків за його користування, а також сплати штрафних санкцій у разі невиконання кредитних зобовязань у визначений термін.

Своєчасно зобов'язання боржником за Кредитним договором не виконані, Боржником порушені передбачені Кредитним договором терміни погашення кредиту та відсотків. Відповідачу направлялись вимоги про необхідність погашення боргу.

Станом на 28.04.2015 року сума заборгованості по Договору Кредиту становить 70 827,21 доларів США що за курсом НБУ складає 1 621 841, 45 грн., з яких:

-заборгованість за кредитом 45 452,20 доларів США, з яких прострочена заборгованість по тілу складає 22 580, 12 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 1 040 790,16 грн.

-заборгованість по простроченим відсоткам 15 898,66 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 364 056,61 грн.

-пеня за несвоєчасно повернення кредиту - 6 119,32 доларів, що за офіційним курсом НБУ складає 140 123,55 грн.

-пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам - 3 357,03 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 76 871, 14 грн.

Відповідно до п.4.2 Договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання Боржником зобовязань за Договором кредиту Позивач має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки. Відповідно до п. 4.6 Договору іпотеки Позивач за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки у тому числі шляхом продажу предмета іпотеки будь який особі покупцеві на підставі договору купівлі продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель , яким є Позивач, вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено на підставі рішення суду.

Позивач, у відповідності до ст.ст.38, 39 Закону України Про іпотеку, просить звернути стягнення за іпотечним договором № 140/091 на земельну ділянку загальною площею 1,8355 кв.м., цільове призначення: ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою Дніпропетровська область, Новомосковський район, Марянівська сільська рада, ділянка №13, кадастровий номер № -06-064-1321 та належить Відповідачу на праві приватної власності на підставі Розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації, наданого 26.12.2007 року, за № 2384, державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯЕ № 471991, що виданий 23.01.2008 року Новомосковським районним відділом земельних ресурсів, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01:08:126:00275. Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу предмета іпотеки, а саме: надати позивачу право на продаж предмета іпотеки будь-який особі покупцеві за ціною продажу на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей від майна. За рахунок продажу предмета іпотеки задовольнити свої вимоги за договором про надання не відновлювальної кредитної лінії № 2143 в сумі 1 621 841,45 грн. та всі витрати, повязані зі збереженням та реалізацією предмета іпотеки. Стягнути з відповідачки сплачений судовий збір у сумі 3 654 грн.

У судове засідання представник позивача не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином, письмово позов підтримав в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, письмово просить розглянути справу за її відсутності, суду надала письмові заперечення, в яких зазначено, що позовні вимоги вона не визнає, оскільки це питання можливо вирішити в позасудовому порядку. Від зобовязання вона не відмовляється, вона ніколи не заперечувала у будь-який спосіб звернути стягнення на предмет іпотеки. 12 червня 2015 р. до неї надійшов цінний лист, в якому була вимога, що станом на 28.04.2015 р. сума заборгованості за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_2 складає 70 827, 21 доларів США, а в гривневому еквіваленті - 1 621 841,45 грн. , і банк вправі звернути стягнення на предмет іпотеки земельну ділянку, яка належить їй на праві приватної власності. Вона письмово запропонувала банку і дала згоду на продаж належної їй на праві власності земельної ділянки. Вона просить звільнити її від сплати судового збору з урахуванням того, що вона є людиною похилого віку , є учасником війни, зараз вона не працює, розмір її пенсії невеличкий, вона має низку захворювань, її матеріальне становище тяжке, тому вона просить звільнити її від сплати судового збору.

3-я особа ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов Публічне акціонерне товариства Укрсоцбанк не підлягає задоволенню.

Відповідно до кредитного договору від 15 травня 2008 року між ОСОБА_2 та Акціонерно комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (згідно нової редакції Статуту від 14.06.2010 р. найменування банка змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») було укладено договір про надання не відновлювальної кредитної лінії № 2143 ( далі договір кредиту), відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_2 у тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 74 000,00 доларів США зі сплатою 14% річних, з кінцевим терміном повернення до 18 травня 2018 року, на умовах, визначених Договором кредиту.

Для забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_2 за Кредитним договором 15 травня 2008 року між Банком та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки №140/091, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 4337, згідно умов якого Відповідач передав в іпотеку Позивачу нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, загальною площею 1,8355 кв.м., цільове призначення: ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою Дніпропетровська область, Новомосковський район, Марянівська сільська рада, ділянка №13, кадастровий номер № -06-064-1321 та належить Відповідачу на праві приватної власності на підставі Розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації, наданого 26.12.2007 року, за № 2384, державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯЕ № 471991, що виданий 23.01.2008 року Новомосковським районним відділом земельних ресурсів, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01:08:126:00275 ( далі - предмет іпотеки).

Встановлено, що своєчасно зобов'язання боржником ( ОСОБА_2В.) за Кредитним договором не виконані, Боржником порушені передбачені Кредитним договором терміни погашення кредиту та відсотків. Боржнику направлялись вимоги про необхідність погашення боргу.

Станом на 28.04.2015 року сума заборгованості по Договору Кредиту становить 70 827,21 доларів США що за курсом НБУ складає 1 621 841, 45 грн.

Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Іпотекою, відповідно до ст. 575 ЦК України, є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Статтею 589 ЦК України в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Згідно положень ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Проте ч.2 ст. 35 цього Закону встановлено, що положення ч.1 цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутися у будь-якій час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Відповідно до положень ст. ст. 39 Закону України «Про іпотеку» суд вправі відмовити у задоволенні позову іпотекодержателя про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Статтями 37 та 38 Закону України Про іпотеку визначена можливість реалізації предмета іпотеки за рішенням суду у звязку з невиконанням боржником за основним зобовязанням умов кредитного договору.

Статтею 39 вищевказаного закону передбачено два способи реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, визначеної ст. 38 цього Закону.

Позивач просить задовольнити вимоги іпотекодержателя в частині реалізації права звернення стягнення на майно та визначити процедуру реалізації майна на підставі ст. ст.38, 39 Закону України Про іпотеку, тобто звернути стягнення на земельну ділянку загальною площею 1,8355 кв.м., цільове призначення: ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою Дніпропетровська область, Новомосковський район, Марянівська сільська рада, ділянка №13, кадастровий номер № -06-064-1321 та належить Відповідачу на праві приватної власності на підставі Розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації, наданого 26.12.2007 року, за № 2384, державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯЕ № 471991, що виданий 23.01.2008 року Новомосковським районним відділом земельних ресурсів, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01:08:126:00275. А також, визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу предмета іпотеки, а саме: надати позивачу право на продаж предмета іпотеки будь-який особі покупцеві за ціною продажу на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей від майна. За рахунок продажу предмета іпотеки задовольнити свої вимоги за договором про надання не відновлювальної кредитної лінії № 2143 в сумі 1 621 841,45 грн. та всі витрати, повязані зі збереженням та реалізацією предмета іпотеки.

Ці вимоги позивача суперечать діючому законодавству.

В п.18 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» із змінами і доповненнями постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 19.03.2010 року, розяснено, що не може здійснюватися перехід права власності за судовими рішеннями (через визнання права власності на відчужену земельну ділянку або визнання дійсним договору щодо її відчуження, звернення стягнення на земельну ділянку в рахунок зобов'язань власника земельної ділянки або передачу її у власність кредитору з цих підстав, видачу виконавчого документа за аналогічним рішенням третейського суду тощо) на земельні ділянки, щодо яких встановлена заборона на продаж або іншим способом відчуження, а саме: сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб, відчуження та зміни цільового призначення земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону (без доплат) і вилучення (викуп) для суспільних потреб (пункт 15 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу). (підпункт "є" пункту 18 у редакції постанови

Пленуму Верховного Суду України від 19.03.2010 р. № 2).

Враховуючі вищевказане, суд вважає у позові Публічне акціонерне товариства Укрсоцбанк до ОСОБА_1, 3-я особа: ОСОБА_2, про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на предмета іпотеки відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, підстав для стягнення судового збору не має.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 575,589,590 ЦК України,ст.ст. 7, 33, 38, 39 Закону України Про іпотеку ст. ст. 3,10,11,60,61,88, 213, 215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

У позові Публічне акціонерне товариства Укрсоцбанк до ОСОБА_1, 3-я особа: ОСОБА_2, про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на предмета іпотеки - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення особами, які не були присутні при оголошення цього рішення.

Суддя: Т.І. Юр'єва