РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/7112/15-ц

пр. № 2/759/3775/15

09 липня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Макаренко В.В.,

при секретарі - Копчук Р.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, -

в с т а н о в и в :

В травні 2015 ПАТ "Білицький завод "Теплозвукоізоляція" звернулось до Святошинського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_1, яким просить стягнути з Відповідача заборгованість по платі за утримання житла та платі за користування комунальними послугами за період з 01.05.2008 року по 01.04.2015 року в сумі 4 832,48 грн. та сплачені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що балансоутримувачем житлового будинку АДРЕСА_1 є ПрАТ "Білицький завод "Теплозвукоізоляції". ПрАТ "Білицький завод "Теплозвукоізоляції" перебуває в процедурі банкрутства в стадії санації, ухвалою господарського суду Київської області від 28.04.2014 року по справі № Б8/180-10 призначено керуючим санацією ПрАТ "Білицький завод "Теплозвукоізоляції" арбітражного керуючого Лахненка Є.М. Між позивачем та відповідачем існують відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг, однак починаючи з травня 2008 року по квітень 2015 року сума заборгованості відповідача за спожиті житлово-комунальні послуги складає 4 832,48 грн. Незважаючи на неодноразові попередження про необхідність своєчасної оплати, відповідач борг не сплатив, тому основний борг станом на 01.04.2015 року становить 4 832,48 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов про стягнення заборгованості пред'явлений до неї не визнала.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 19.01.2015 року знаходиться на балансі ПрАТ "Білицький завод "Теплозвукоізоляція", відповідно до довідки № 16 від 19.01.2015 року виданої головним бухгалтером ПрАТ ПрАТ "Білицький завод "Теплозвукоізоляція" - Псурцевою Т.М. (а.с. 6).

З довідки форми № 3, виданої ПрАТ "Білицький завод "Теплозвукоізоляція" 16.04.2015 року, вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с 7).

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.04.2014 року по справі № Б8/180-10 призначено керуючим санацією ПрАТ "Білицький завод "Теплозвукоізоляція" арбітражного керуючого Лахненка Є.М. (а.с. 12-13).

26.06.2014 року постановою Київського апеляційного господарського суду, ухвалу господарського суду Київської області від 28.04.2014 року, скасовано.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.08.2014 року по справі №Б8/180-10 постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2014 року у справі №Б8/180-10 скасовано, ухвалу Господарського суду Київської області від 28.04.2014 року у справі № Б8/180-10 залишено в силі (а.с. 14-15).

Стаття 1 Закону України "Про Про житлово-комунальні послуги"дає визначення поняттю "балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд"(далі - балансоутримувач) - це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Отже, балансоутримувачем будинку може бути власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно. ПрАТ "Білицький завод "Теплозвукоізоляція" є балансоутримувачем житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою від 19.01.2015 року № 16, копіями розрахунків заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 "Про житлово-комунальні послуги" договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

Стаття 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"встановлює істотні умови договору на надання житлово-комунальних послуг. Такими умовами є: 1) найменування сторін; 2) предмет договору; 3) вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг; 4) порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги; 5) порядок перерахунків розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; 6) права та обов'язки сторін; 7) порядок контролю та звіту сторін; 8) порядок вимірювання обсягів та визначення якості наданих послуг; 9) визначення точок розподілу, в яких відбувається передача послуг від виконавця/виробника споживачу; 10) порядок обслуговування мереж та розподіл повноважень щодо їх експлуатації та відновлення (ремонту); 11) умови доступу в квартиру, будинок, приміщення, на земельну ділянку для усунення аварій, неполадок, огляду мереж, зняття контрольних показників засобів обліку; 12) порядок здійснення ремонту; 13) відповідальність сторін та штрафні санкції за невиконання умов договору; 14) порядок вирішення спорів; 15) перелік форс-мажорних обставин; 16) строк дії договору; 17) умови зміни, пролонгації, припинення дії договору; 18) дата і місце укладення договору.

З розрахунку позивача, вбачається, що за період з 01.05.2008 року по 01.04.2015 року відповідач має заборгованість по оплаті за утримання житла та оплаті за користування комунальними послугами у розмірі 4 832,48 грн.

Відповідач в судовому засіданні посилалась на те, що згідно п. 1 розділу VІІІ (Прикінцеві положення) Закону України "Про житлово-комунальні послуги", всі договори, які не приведені до 01 січня 2006 року у відповідність із цим Законом, втратили чинність, тому відповідно до вимог цього Закону, договори між постачальниками та споживачами мали бути приведені у відповідність до цього закону шляхом переукладання чи укладання нового договору.

Однак вказане твердження відповідача спростовується наступними нормами закону.

Відповідно до абзацу 3 частини 2 статті 331 ЦК Україниякщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно зі статтею 322 ЦК Українина власників майна покладено тягар його утримування.

Також відповідно до змісту ст. 625 ЦК Україниборжник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Щодо посилань відповідача на сплив строків позовної давності, суд повідомляє наступне.

Відповідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Стаття 257 ЦК Українипередбачає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

В силу ст.257 ЦК України, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовної давності) встановлюється в три роки, тобто на користь позивача слід стягнути суду заборгованості в межах сроку позовної давності.

Тому, суд вважає необхідним стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за період з 05 травня 2012 року по 01 квітня 2015 року, що складає 1943 грн. 87 коп., виходячи з розрахунку: 6540 грн. 25 коп. (нараховано до сплати за житлово-комунальні послуги) - 4596 грн. 38 коп. (сплачені кошти за житлово-комунальні послуги).

Підсумовуючи викладене, та враховуючи, що ПАТ "Білицький завод "Теплозвукоізоляція" звернулось до суду з позовом 05 травня 2015 року суд вважає, що позовні вимоги за період часу з 01 травня 2008 року задоволенню не підлягають. У звязку з чим заборгованість за плату житлово-комунальних послуг по квартирі АДРЕСА_1 , має стягуватись з відповідача за період з 05 травня 2012 року по 01 квітня 2015 року.

Також, відповідно до ст.88 ЦПК україни, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судові витрати відповідно до суми задоволених позовних вимог в розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ЗУ "Про житлово-комунальні послуги"ст.ст. 256, 267, 316, 317, 356 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 212-215, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-Сервіс" - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер платника податків -НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-Сервіс" (р/р в ПАТ "Полтава Банк" МФО банку 331489, ) заборгованість за послуги утримання будинку та прибудинкової території (експлуатаційні витрати), комунальні послуги в розмір 16070 грн. 12 коп . за період з 22.07.2010 року по 01.02.2014 року, судові витрати в сумі 229 грн. 40 коп. та витрати на отримання відомостей з ЄДР в розмірі 64 грн. 60 коп., а всього 16364 (шістнадцять тисяч триста шістдесят чотири) грн. 12 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ В.В. МАКАРЕНКО