Справа № 599/1050/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2015 р.

Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого суду судді Іваницького О.Р.

розглянувши в місті Зборові справу за позовом ОСОБА_1 до спілки співвласників майнових паїв СС «Маяк» (далі Спілка) в особі ОСОБА_2 про визнання права власності на придбане майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на придбане майно. Позивач посилається на те, що 28 квітня 2004 року між ним та Спілкою укладено договір купівлі-продажу приміщення телятника, що в с.Серединці вул.. Круглиця,4 Зборівського району. Відповідно до укладеного договору сплатив 32 000 грн. і майно передано йому в користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір з відповідачем виявилось неможливим, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно.

Позивач подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в його відсутності.

Відповідач подав заяву про визнання позову.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору.

Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Судом встановлено, що 28 квітня 2004 року між ОСОБА_1 та Спілкою укладено договір купівлі-продажу приміщення телятника, що в с.Серединці вул.. Круглиця,4 Зборівського району. Відповідно до укладеного договору позивач сплатив 32 000 грн. і майно передано йому в користування. Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 правомірно набув право власності на приміщення телятника, що в с.Серединці вул.. Круглиця,4 Зборівського району, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 60, 210 ЦПК України ст.ст. 328, 334, 638, 655, 657 ЦК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на приміщення телятника, що в с.Серединці вул.. Круглиця,4 Зборівського району Тернопільської області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Тернопільської області через Зборівський районний суд протягом 10 днів.

Суддя підпис Копія вірно

Суддя Зборівського

районного суду ОСОБА_3