Справа № 2/303/2432/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 вересня 2015 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого судді Морозової Н. Л.

при секретарі Ільчак Р. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачеві цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення розміру часток у спільному сумісному майні подружжя,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 від імені та в інтересах позивача звернулася до суду з позовною заявою про визначення часток у майні, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя: ОСОБА_1 та ОСОБА_3, а саме: - земельну ділянку загальною площею 0,095 га., кадастровий номер :02:001:0035, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в Закарпатській області, Мукачівському районі, с. Ключарки, вул. Волошина А, 38 «а» та зареєстрована згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.06.2013 року на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 832, від 04.06.2013 року, на праві власності за ОСОБА_3 та житловий будинок № 38 «а» по вул. Волошина А в с. Ключарки Мукачівського району Закарпатської області, який зареєстрований за ОСОБА_3. Позовні вимоги мотивовані тим, що вказане нерухоме майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 набуло за час шлюбного життя, тобто після 28.09.1991 року реєстрації шлюбу в Духовному суді м. Дамаск (Сирія). Земельна ділянка була придбана одним з подружжя ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 04.06.2013 року. посвідченого нотаріально та зареєстрованому в реєстрі за № 882, а 18.10.2014 року за одним з подружжя ОСОБА_3 зареєстровано право приватної власності на новостворений обєкт нерухомості житловий будинок побудований подружжям на вказаній земельній ділянці. Позивач, просить визначити частки у нерухомому майні, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, посилаючись на те, що «титульним володільцем» майно, яке вони набули за час подружнього життя, являється його дружина, яка не дає своєї згоди на укладення нотаріально посвідченого договору між ними про поділ майна подружжя. Тому просить визначити частки у майні, що є фактично обєктом спільної сумісної власності подружжя, виходячи з позиції їх рівності та у відповідності до ч.1 ст.70 СК України.

Сторони в судове засідання подали заяви з проханням розглядати справу без участі їх участі, проти задоволення позову не заперечують.

Зі згоди сторін (їх заяв) суд, знаходить можливим розглянути справу у їх відсутності, на підставі наявних у справі даних та доказів.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку:

Згідно ст.ст. 60, 61, 70 СК України будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За загальним правилом вважається, що кожна річ (крім речей індивідуального користування), придбана під час шлюбу є спільним сумісним майном подружжя і відповідно вони мають абсолютно рівні права. Винятками з цього правила є: майно, набуте до реєстрації шлюбу; майно, отримане в період шлюбу в порядку спадкування чи дарування, приватизоване майно або придбане за особисті кошти, приватизована земельна ділянка; особисті речі, коштовності, отримані премії, нагороди; відшкодування, отримане за заподіяну шкоду або зіпсовану річ, страхові виплати.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. (Постанова № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя ).

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровано 28.09.1991 року в Духовному суді м. Дамаск (Сирія), що стверджується відповідними документами /перекладеними на українську мову посвідчених нотаріально/ (а.с13).

Відповідно до заяви позивача, за час шлюбу з відповідачкою ними придбано нерухоме майно, «титульним володільцем» якого записаний один з подружжя, а саме дружина позивача відповідач по справі ОСОБА_3.

З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка загальною площею 0,095 га., кадастровий номер :02:001:0035, призначина для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в Закарпатській області, Мукачівському районі, с. Ключарки, вул. Волошина, 38 «А», зареєстрована згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.06.2013 року на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 832, від 04.06.2013 року, на праві власності за ОСОБА_3 (а.с.14,15).

Житловий будинок № 38 «а» по вул. Волошина в с. Ключарки Мукачівського району Закарпатської області, зареєстрований за ОСОБА_3, що стверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.10.2014 року (а.с17).

Позивач просить визначити частки у майні, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, визнавши за кожним з подружжя по 1/2 частки земельної ділянки та 1/2 частки житлового будинку, побудованого спільно подружжям на вказаній земельній ділянці, без поділу майна в натурі.

У випадку, якщо подружжя у добровільному порядку не визначили своєї частки у спільному майні і не провели його поділ в натурі відповідно до статті 69 СК України, спір між подружжям з приводу визначення частки і поділу майна вирішує суд в порядку загального судочинства, керуючись презумпцією, яка випливає із статті 70 СК України. Майно подружжя, щодо якого порушено спір, припускається таким, що належить подружжям на праві спільної сумісної власності і частки їх визнаються рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Так, згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за №20 від 22.12.1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 зазначено, що «...зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Верховний Суд України 04 квітня 2011 року при розгляді справи № 3-18гс11 ухвалив постанову в якій зробив такий правовий висновок: «Згідно з вимогами статті 392 цього ж Кодексу власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом вищезазначеної норми потреба в цьому заході захисту права власності виникає тоді, коли наявність субєктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними» (реєстраційний номер в ЄДРСР - 14887466 в).

Те ж саме розтлумачено і в пункті 37 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 р. № 5.

Тому, якщо «титульним власником» спільного є лише один співвласник (наприклад, лише на ім'я одного із подружжя у шлюбі придбано та зареєстровано земельну ділянку, житловий будинок чи автомобіль), а право власності іншого співвласника майна не підтверджене документально, або навіть не визнається чи заперечується, то на підставі норм ст.392 Цивільного кодексу України та приведеної вище правової позиції Верховного Суду України зацікавлена особа (співвласник право власності якого не підтверджене документально) може в судовому порядку захистити своє суб'єктивно непідтверджене, невизнане, порушене чи оспорюване право власності на частку в спільному майні, оскільки з певних причин (наприклад, відсутності на це згоди титульного власника) договір про визначення часток в нотаріальному порядку не завжди може бути укладений.

Відповідно до ч.1 ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Визнання права та зміна правовідношення є встановленими ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів.

За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Керуючись: ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 60, 61, 70 СК України, ст. ст. 16, 357, 392 ЦК України, суд -

р і ш и в :

Позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення розміру часток у спільному сумісному майні подружжя, з а д о в о л и т и повністю.

Поділити нерухоме майно житловий будинок № 38 «а» по вул. Волошина А в с. Ключарки, Мукачівського району Закарпатської області, загальною площею 174,5 кв.м., житловою площею 47,3 кв. м., що є обєктом спільної сумісної власності подружжя: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у рівних частках між ними.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (кожним із сторін) по 1/2 частині житлового будинку № 38 «а» по вул. Волошина А в с. Ключарки, Мукачівського району Закарпатської області без поділу в натурі, із залишенням житлового будинку № 38 «а» по вул. Волошина А в с. Ключарки, Мукачівського району Закарпатської області у спільній частковій власності.

Поділити нерухоме майно земельну ділянку, розташовану в Закарпатській області, Мукачівському районі, с. Ключарки, вул. Волошина А, 38 «а», загальною площею 0,095 га., кадастровий номер :02:001:0035, призначене для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що є обєктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у рівних частках між ними, без її реального поділу із залишенням спільній частковій власності.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Морозова Н. Л.