Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2015 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т. В. , при секретарі Родіній Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувсь до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 міської ради, в обґрунтування якого зазначив, що квартира №29, розташована в будинку №13 по вул.Купріна в м.Маріуполі належить ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по 1/3 частині за кожним, які доводяться позивачу дідом, бабкою та батьком відповідно. 05.03.2012 року померла ОСОБА_7, спадкоємцями першої черги були ОСОБА_4 та ОСОБА_8, однак з заявами до нотаріальної контори про прийняття спадщини не звертались. Після смерті бабки, батько позивача переїхав у вищевказану квартиру та мешкав з дідом, оскільки той хворів і не міг самостійно про себе піклуватись. 10.01.2014 року помер ОСОБА_4, єдиним спадкоємцем першої черги був батько позивача ОСОБА_8, який також не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але на момент її відкриття мешкав разом із спадкодавцем. 11.10.2014 року помер батько позивача, після смерті якого відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 та на 10/100 частину житлового будинку №2 по вул.Кізірова у м.Маріуполі. 25.11.2014 року ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги звернувся до Третьої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори з заявою про відкриття спадкової справи, однак він позбавлений можливості оформити право власності на спадкове майно, оскільки померлий за життя не отримав свідоцтва про право на спадщину після смерті своїх батьків. На підставі викладеного позивач просив визнати за ним в порядку спадкування після смерті батька право власності на квартиру АДРЕСА_2 та на 10/100 частину житлового будинку №2 по вул.Кізірова у м.Маріуполі, а також зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкод в користуванні, володінні та розпорядженні вищевказаним майном.

В ході розгляду справи позивач зменшив позовні вимоги, просив залишити без розгляду вимоги щодо зобовязання ОСОБА_2 не чинити перешкод в користуванні, володінні та розпорядженні спадковим майном, підтримав вимоги про визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_2, і не заперечував проти заявлених зустрічних позовних вимог та визнання за ОСОБА_2 права власності на 10/100 частину житлового будинку №2 по вул.Кізірова у м.Маріуполі.

Відповідачка ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сімєю ОСОБА_8та ОСОБА_2, стягнення зі ОСОБА_1 витрат на лікування ОСОБА_8 в розмірі 1732,42грн. та витрат на поховання в розмірі 8285,00грн., в обґрунтування якого зазначила, що вона з 2004 року знаходилась у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_8 У період хвороби здійснювала за ним догляд, придбала ліки, за власний рахунок поховала.

В ході розгляду справи ОСОБА_2 змінила позовні вимоги, просила визнати за нею право власності на права власності на 10/100 частину житлового будинку №2 по вул.Кізірова у м.Маріуполі.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, за участі представників.

Представник позивача ОСОБА_9, яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, проти задоволення зустрічного позову не заперечувала.

Представник позивача ОСОБА_10, яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, проти задоволення зустрічного позову не заперечувала.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала заявлені нею вимоги до ОСОБА_1 та не заперечувала проти визнання за останнім права власності на квартиру №29, розташовану в будинку №13, по вул.Купріна в м.Маріуполі

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради ОСОБА_11, яка діє на підставі довіреності, до судового засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без участі представника, справу вирішити на розсуд суду.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, вивчивши письмові докази, суд вважає, що заявлені позови підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється іншою особою або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Однією з таких підстав є спадкування майна, відповідно до ст.1217 ЦПК України.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності від 10.08.1999 року за №13842, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 належить квартира №29, розташована в будинку №13 по вул.Купріна в м.Маріуполі по 1/3 частині за кожним, що підтверджується відповіддю ОСОБА_3 БТІ від 12.02.2015 року за №2927, та довідкою №1302 від 04.06.2015 року

Згідно свідоцтва про смерть, виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_3 міського управління юстиції у Донецькій області 05.03.2012 року померла ОСОБА_7

За відповіддю Третьої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори від 08.06.2015 року №962/01-16 спадкова справа після смерті ОСОБА_12, померлої 05.03.2012 року в справах держнотконтори відсутня.

Згідно свідоцтва про смерть, виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_3 міського управління юстиції у Донецькій області 10.01.2014 року помер ОСОБА_4

За відповіддю Третьої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори від 08.06.2015 року №963/01-16 спадкова справа після смерті ОСОБА_4, померлого 10.01.2014 року в справах держнотконтори відсутня.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 28.10.2014 року за №3, батьками ОСОБА_8 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

ОСОБА_8 належить 10/100 частина житлового будинку №2 по вул.Кізірова в м.Маріуполі, що підтверджується інформацією з реєстру прав власності на нерухоме майно від 03.06.2015 року за №38474650, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєкта нерухомого майна від 03.06.2015 року за №38474539, витягом про державну реєстрацію прав від 27.07.2011 року №30764112.

Згідно довідки Іллічівського РВ в м.Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області від 11.11.2014 року ОСОБА_8 був зареєстрований з 27.08.2010 року по 11.11.2014 року в м.Маріуполі по вул.Кізірова, буд.2.

11.10.2014 року помер ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_3 міського управління юстиції у Донецькій області.

Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_2 та на 10/100 частину житлового будинку №2 по вул.Кізірова у м.Маріуполі.

Згідно свідоцтва про народження, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_3 міського управління юстиції у Донецькій області, батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_8 та ОСОБА_13

Як вбачається зі свідоцтва про зміну імені, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_3 міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_14 змінив прізвище на ОСОБА_1.

У встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1, якому постановою від 30.06.2015 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дій та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_2, у звязку з відсутністю документів, які підтверджують факт прийняття спадщини ОСОБА_8 після смерті батька ОСОБА_4 та матері ОСОБА_15

У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно cт.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Вимоги даної норми ОСОБА_4 та відповідно після його смерті, його сином ОСОБА_8, виконані не були.

Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права.

Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця від спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обовязок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як і іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обовязку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (ст.ст.1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст.1299 ЦК України).

Тому, суд приходить до висновку, що позовна вимога ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_8 є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_2 щодо визнання за нею права власності на 10/100 частину житлового будинку №2 по вул.Кізірова у м.Маріуполі, суд виходить з наступного.

Згідно із ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю , але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно , що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюється положення глави 8 цього Кодексу.

Як вбачається з довідки КСН сел. «Садки-І» від 07.06.2015 року ОСОБА_2 проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з чоловіком ОСОБА_8 з 2004 року по день його смерті 11.10.2014 року та вели сумісне господарство.

Згідно наданих суду ОСОБА_2 квитанцій нею були понесені витрати на лікування та по похованню ОСОБА_8 на загальну суму 10008,42грн.

Відповідно до роз'яснень, що надані судам у п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», розглядаючи позови, пов'язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Так, спільною сумісною власністю, зокрема, є: майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом (статті 60-74 Сімейного кодексу України).

В період сумісного проживання в 2004 року ОСОБА_2 та ОСОБА_8 придбали 10/50 частку будинку №2, розташованого по вул.Кізірова в м.Маріуполі, за період з 2004 року по 2011 рік сумісно побудували жилу прибудову літ.А-4, нежилу прибудову, літ.а3-1, нежилу прибудову літ.а5-1, нежилу прибудову літ.а6-1, які рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполі від 23.06.2011 року були узаконені та внесені до плану частини будинку, що підтверджується випискою з реєстру №307641121 від 27.07.2011 року.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України та п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Оскільки визнання ОСОБА_1 позову ОСОБА_2 не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог і визнання за ОСОБА_2 права власності на 10/100 частину житлового будинку №2 по вул.Кізірова у м.Маріуполі.

Керуючись ст.ст.182, 328, 392, 1216, 1218, 1261, 1268, 1269, 1297, 1299 Цивільного кодексу України, п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», ст.ст.10, 56, 60, 174, 213-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на квартиру №29, розташовану в будинку №13, по вул.Купріна в м.Маріуполі, (загальна площа квартири 44,9кв.м, житлова площа 28,2кв.м, яка складається з жилої кімнати, площею 10,7кв.м, жилої кімнати, площею 17,5кв.м, кухні, площею 6,0кв.м, вбиральні, площею 0,8кв.м, ванної кімнати, площею 2,1кв.м, коридору, площею 5,8кв.м, комори, площею 1,2кв.м, балкону, площею 0,8кв.м) в порядку спадкування за законом, яка залишилась після смерті батька ОСОБА_8, який помер 11.10.2014 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на 10/100 частину житлового будинку №2, розташованого по вул.Кізірова у м.Маріуполі (загальна площа будинку 164,7кв.м, житлова площа 73,1кв.м), в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8, який помер 11.10.2014 року.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т. В. Пустовойт