Справа № 653/34/15-ц
Провадження № 2/653/164/15
РІШЕННЯ

іменем України

"19" травня 2015 р. Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді - Венглєвської Н.Б.,

при секретарі - Мустафаєві Ф.А.,

представника позивачки ОСОБА_1

представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Генічеськ цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Виконкому Генічеської міської ради, ОСОБА_6 про визнання недійсним будівельного паспорту та заборону будівництва,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до виконкому Генічеської міської ради, ОСОБА_6, в якому просить суд визнати недійсним будівельний паспорт на будівництво житлового будинку на земельній ділянці по вул.. Воровського, 119 в м. Генічеськ Херсонської області виданий 29 липня 2012 року відділом містобудування та архітектури Генічеського міської ради Херсонської області, реєстраційний номер 25/02-05-05 та заборонити відповідачу ОСОБА_6 будівництво житлового будинку на земельній ділянці по вул. Воровського, 119 в м. Генічеськ Херсонської області на підставі вказаного будівельного паспорта. В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 повністю підтримав заявлені позовні вимоги позивачки ОСОБА_5 і в обґрунтування заявленого позову пояснив, що позивачка ОСОБА_5 являється співвласником житлового будинку №119, розташованого по вул. Воровського в м. Генічеськ Херсонської області та має на праві власності 189/300 часток даного домоволодіння. Інші 37/100 часток належать відповідачці ОСОБА_6 Вказаний будинок разом з господарськими спорудами розміщений на земельній ділянці, розміром 965 кв.м., яка згідно рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 18.07.1969 року перебуває у загальному користуванні співвласників. 29 липня 2012 року Відділом містобудування та архітектури Генічеської міської ради було затверджено та видано ОСОБА_6 будівельний паспорт на будівництво житлового будинку на земельній ділянці по вул. Воровського, 119 в м. Генічеськ Херсонської області. Оскільки своєї згоди на будівництво житлового будинку позивачка не надавала, хоча така є обовязковою, а будівельний паспорт видано без законних на те підстав, оскільки право власності відповідача на земельну ділянку посвідчується лише договором суперфіції, який не являється речовим правом, що підтверджувало б право власності відповідача на земельну ділянку. Також зазначає, що земельна ділянка, яка є предметом договору суперфіцію в натурі не встановлювалася, що також свідчить про видання будівельного паспорту без відповідних на те підстав. Сам по собі будівельний паспорт відповідно до порядку його видачі визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального /садибного/ житлового будинку не вище двох поверхів / без урахування мансардного поверху/ з площею до 300 кв.м, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки. Будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів. Проектування на підставі будівельного паспорта здійснюється без отримання містобудівних умов та обмежень. Крім того, в будівельному паспорті відповідачки зазначено, що документом, який засвідчує право власності, або право користування земельною ділянкою є договір суперфіції №172 від 30.07.2012 року. Також до будівельного паспорту додано схему забудови земельної ділянки площею 0,0910 га. На даний розмір земельної ділянки було укладено договір суперфіції, але земельна ділянка 0,0910 га це загальний розмір земельної ділянки, яка використовується всіма співвласниками житлового будинку №119 по вул. Воровського в м. Генічеську. В подальшому на підставі рішення сесії Генічеської міської ради від 20.12.2012 року було укладено додаткову угоду до договору суперфіції від 30.07.2012 року та розмір земельної ділянки було зменшено до 0,0256 га. Таким чином при видачі будівельного паспорту від 29.07.2012 року щодо схеми забудови земельної ділянки та вимог до забудови земельної ділянки, в частині розміру будинку та в частині відстані від інших будівель, споруд та меж земельних діялнок не враховано, що розмір земельної ділянки, на якій планується будівництво нового будинку ОСОБА_6 не 910 кв.м.,256 кв.м. Крім того, державна реєстрація договору суперфіції від 30.07.2012 року та додаткової угоди до неї не здійснювалась, та межі земельної ділянки в натурі на місцевості не встановлювались на порушення вимог ст.102-1 та ст.123 ЗК України. Дані обставини свідчать для визнання виданого будівельного паспорту відповідачці ОСОБА_6 недійсним. Відповідачка ОСОБА_6 не має права здійснювати будівництво житлового будинку на підставі виданого будівельного паспорту, який видано з порушенням діючого законодавства. Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних робіт і правил є самочинним будівництвом. Оскільки відповідачці видано будівельний паспорт з порушенням, що свідчать про його недійсність, а тому позивачка маючи недійсний будівельний паспорт може розпочати будівництво на підставі даного паспорту, що в подальшому може порушити право позивачки стосовно користування земельною ділянкою та з метою запобігання такого порушення виникла потреба в забороні відповідачці ОСОБА_6 будівництво житлового будинку на земельній ділянці по вул. Воровського,119 в м. Генічеську Херсонської області. Просив задовольнити позов. Представник відповідача виконкому Генічеської міської ради, ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав. Пояснив, що виконком міської ради у своїй діяльності керується ст.ст. 27, 28 Закону України «Про місцеве самоврядування». Відповідно до ст.. 59 вказаного Закону орган місцевого самоврядування наділений правом приймати рішення, зокрема і видачі рішення про початок будівництва. Зазначає, що ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначає основні підстави для початку будівництва, а будівельний паспорт не є документом, який надає право на будівництво, а лише містить умови здійснення будівництва, будівельний паспорт не діє самостійно, а в сукупності з іншими документами будівництва, у звязку з чим вважає вимоги позивача необґрунтованими, підстав для визнання будівельного паспорту недійсним не має, тому просить суд відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_5 також не визнав та підтримав доводи представника відповідача виконкому Генічеської міської ради та доповнив незаконність і необгрунтованність заявленого позову, з підстав того, що остання обрала неналежний спосіб захисту свого права, оскільки ст. 16 ЦК України не передбачає оскарження даного документа, будівельного паспорта.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності надані сторонами, зазначає наступне.

Відповідно до п. 1.2, п.2.1 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 05.07.2011 за № 103 (далі по тексту - Порядок № 103), будівельний паспорт забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт) визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель, споруд, гаражів, елементів інженерного захисту, благоустрою та озеленення на земельній ділянці. Для отримання будівельного паспорта забудовник звертається до відповідного спеціально уповноваженого органу містобудування та архітектури з письмовою заявою. До заяви замовником додаються: засвідчена в установленому порядку копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, засвідчена в установленому порядку згода співвласників земельної ділянки /житлового будинку/ на забудову зазначеної земельної ділянки. Такою згоди співвласників не має. В будівельному паспорті виданому відповідачці ОСОБА_6 зазначено, що документом, який засвідчує право власності або користування земельною ділянкою є договір суперфіції №172 від 30.08.2012 року.До будівельного паспорту додано схему забудови земельної ділянки площею 0,0910 га і договір суперфіції укладений на дану площу земельної ділянки, однак дана земельна ділянка є загальним розміром земельної ділянки, якою користуються всі співвласники житлового будинку 119 по вул. Воровського в м. Генічеську, а не тільки ОСОБА_6 Крім того, договір суперфіції № 172 від 30.07.2012 року та додаткова угода до договору суперфіції рішенням апеляційного суду Херсонської області від 29.04.2014 року визнано недійсним. У відповідності до ст.27 Закону України „ Про регулювання містобудівної діяльності забудова присадибних ділянок, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки. Оскільки будівельний паспорт виданий відповідачці з порушенням порядку видачі, з підстав викладених вище в мотивувальній частині рішення та на підставі документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, який визнано недійсним, а будівельний паспорт є складовою частину документів, які наряді з іншими дають право на будівництво, тому з вищезазначених підстав на думку суду він повинен бути визнаний також недійсним, а позов в цій частині задоволенню.

Частина 1 ст.15 ЦПК України визначає компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ, яка розповсюджується на захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

У відповідності до ст.ст.21, 376 ч.1 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні чи належно затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

З огляду на дані вимоги позивачка на думку суду вправі була звернутися до суду для захисту свого права.

Щодо вимог про заборону ОСОБА_6 здійснювати будівництво, суд дійшов висновку, що в цій частині позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.24 Закону України «Про планування і забудову території», фізичні та юридичні особи, які мають намір здійснити будівництво об'єктів містобудування на земельних ділянках, що належать їм на праві власності, зобов'язані отримати від виконавчих органів відповідних рад, дозвіл на будівництво. Статтею 30-1 цього ж закону передбачено, що зведені споруди не можуть експлуатуватися без прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів на підставі сертифікату відповідності, який видається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до ч.2 ст.10 Закону України «Про архітектурну діяльність» Державна архітектурно-будівельна інспекція та її територіальні органи здійснюють архітектурно-будівельний контроль.

Тобто, вирішуючи справу щодо заборони будівництва на підставі виданого будівельного паспорту, суд повинен перевіряти загальні умови, дотримання яких вимагається під час будівництва об'єкта нерухомості, в тому числі, наявності права на земельну ділянку, на якій ведеться нове будівництво, дотримання цільового призначення та дозволеного використання земельної ділянки, наявність затвердженої в установленому порядку проектної документації, яка є підставою для видачі дозволу на будівництво, дозвіл на будівництво, дотримання правил, нормативів, прав та законних інтересів інших осіб.

В матеріалах справи відсутні докази, що відповідачем було оформлена та затверджена в установленому законом порядку проектна документація; що відповідачка ОСОБА_6 отримала у встановленому порядку дозвіл на початок будівництва, має право користування земельною ділянкою, оскільки право власності на земельну ділянку продавця домоволодіння не оформлено в установленому законом порядку.

Крім того, на момент розгляду справу відсутні докази про те, що відповідачка здійснює будівництво на земельній ділянці по вул. Воровського,119 в м. Генічеську, що до неї застосовувалися міри архітектурно-будівельного контролю, що являється ще однією із підстав відмови в цій частині заявленого позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.10,11,60,212-215 ЦПК України, ст.21,376 ч.1,386 ч.2 ЦК України, ст.27 Закону України „ Про регулювання містобудівної діяльності , ст.10 ч.2 Закону України „ Про архітектурну діяльність, ст.24 Закону України „ Про планування і забудову території,суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Визнати недійсним будівельний паспорт на будівництво житлового будинку на земельній ділянці по вул.Воровського,119 в м.Генічеську Херсонської області виданий 29 липня 2012 року відділом містобудування та архітектури Генічеської міської ради Херсонської області, реєстраційний №25/02-05-05 докучаєвій ОСОБА_7.

В іншій частині заявленого позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, відповідно до ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Н.Б. Венглєвська