Справа № 428/6060/14-ц
21 квітня 2015 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд в складі:
головуючого судді- Александрової Н.В.,
при секретарі- Голуб Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Житлосервіс «Добробут» до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач КП «Житлосервіс «Добробут» про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, але його представник у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, згідно заяви просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про причину неявки в судове засідання не повідомив, про день час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи у його відсутність або про відкладення розгляду справи не надходило.
Враховуючи вищевказане, суд визнає причину неявки відповідача у судове засідання неповажною, та вважає можливим розглянути справу у його відсутність. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Чинним законодавством порядок визнання особи такою, що втратила право користування кімнатою у гуртожитку не передбачений, тому єдиним положенням про надання жилої площі в гуртожитках підприємств, установ, організацій, користування цими гуртожитками та порядком їх утримання є ОСОБА_2 Міністрів Української РСР від 3 червня 1986 року N 208 «Про затвердження Примірного положення про гуртожитки».
Відповідно до ст. 8 ч. 7 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права), тому суд вважає можливим також застосувати до вказаних правовідносин в якості аналогії закону норми Житлового кодексу України в частині порядку визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно довідки № 3365 від 24.09.2014 р., виданої КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», за адресою: вул. Танкистів, будинок 30, кімната № 218, зареєстрований ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Як вбачається з копій актів перевірки фактичного проживання від 25.12.2013 року та 29.09.2014 року, відповідач ОСОБА_1 фактично не мешкає у вищевказаній кімнаті з листопада 2013 року та не сплачує комунальні послуги.
Відповідно до п.п. 1, 2 ОСОБА_2 Міністрів Української РСР від 3 червня 1986 року N 208 «Про затвердження Примірного положення про гуртожитки», яке встановлює порядок надання жилої площі в гуртожитках підприємств, установ, організацій, користування цими гуртожитками та їх утримання, гуртожитки призначаються для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання.
Згідно п. 9 наведеного Положення жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу.
Відповідно до п. 15 наведеного Положення жила площа в гуртожитку не підлягає обміну, розділу, бронюванню і здачі в піднайом.
Згідно аналізу даного Положення та норм Житлового кодексу України, а також позовної заяви та доданих до неї доказів, відповідач ОСОБА_1 порушує умови проживання в гуртожитку, а саме не мешкає в ньому, а дані обставини, з урахуванням наведених позивачем доказів, суд не ставить під сумнів.
З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. відповідно до ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст. 15 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України та ст.ст. 10, 11, 60, 62, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву Комунального підприємства «Житлосервіс «Добробут» до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою м. Сєвєродонецьк, Луганської області, вул. Танкистів, будинок № 30, кімната № 218.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Житлосервіс «Добробут» судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 243,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії, а також у загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. В. Александрова