АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 609/1615/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Ковтунович О.В.
Провадження № 22-ц/789/720/15 Доповідач - Сташків Б.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Сташківа Б.І.

суддів - Кузьма Р. М., Жолудько Л. Д.,

при секретарі - Баляс Т.І.

з участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шумського районного суду від 02 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном та звільнення орендованого приміщення,-

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Шумського районного суду від 02 квітня 2015 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном та звільнення орендованого приміщення задоволено.

Зобовязано ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні належним ОСОБА_1 на праві приватної власності майном: частиною нежитлового приміщення по вул. Українській 44-А/6 в м. Шумську Тернопільської області шляхом звільнення вказаного приміщення.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 243,60 грн. судових витрат по справі.

Ухвалою Шумського районного суду від 27 квітня 2015 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод користуванні майном та звільнення орендованого приміщення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати заочне рішення Шумського районного суду від 02 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном та звільнення орендованого приміщення, постановити нове рішення, яким відмовити у позовних вимогах ОСОБА_1, посилаючись на те, що рішення суперечить нормам матеріального та процесуального права, договір оренди не припинив своєї дії, він пролонгується на наступний термін, так як позивачу оплачено орендну плату згідно договору про уступку права вимоги боргового зобовязання та лист про зарахування зустрічної вимоги, згідно якого орендарем оплачено за оренду приміщення до травня 2017 року, однак суд першої інстанції такі докази до уваги не взяв.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка ОСОБА_3 порушила умови п.3.4 Договору оренди майна, із серпня 2014 року кошти за оренду не сплачувалися, а угода про проплату позивачці 42 000 доларів США за майбутній викуп орендованого майна, не можуть зараховуватись в оплату за оренду приміщення.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки він відповідає вимогам закону та ґрунтується на матеріалах справи.

Встановлено, що 01 вересня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір оренди нежитлового приміщення, відповідно до п 1.1 якого відповідачу передано в строкове платне користування (оренду) частину нежитлового приміщення, загальною площею 140, 2 кв.м., яке знаходиться по вул. Українська, 44-А / 6 в м. Шумську. Термін дії договору за згодою сторін визначено до 01 грудня 2012 року, а за відсутності заперечень позивача він поновлюється на строк, який був встановлений договором. Орендар, за користування орендованим майном, сплачує орендну плату, розмір якої становить гривневий еквівалент 500 доларів США по офіційному курсу НБУ на день розрахунку.

Станом на 12 листопада 2014 року ОСОБА_3 протягом чотирьох місяців (липень, серпень, вересень, жовтень 2014 року) не виконувала взяті на себе зобов»язання по оплаті орендної плати у відповідності до умов договору, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 2000 доларів США.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 782 ЦК України, наймодавець має право відмовитися від договору оренди і вимагати повернення речі, якщо орендар не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови орендодавця від договору оренди, договір оренди є розірваним з моменту одержання повідомлення орендодавця про відмову від договору.

Статею 391 ЦК України передбачено право власника майна при наявності дій осіб, спрямованих на перешкоджання вільного користування та розпорядженням власником своїм майном, вимагати усунення таких перешкод.

Згідно з умовами ч.1,2 п. 10.1 Договору оренди нежитлового приміщення від 01 вересня 2012 року, він може бути достроково розірваний у разі невнесення орендарем орендної плати більше тридцяти днів, а також у випадку невиконання однією зі сторін умов договору; на вимогу однієї зі сторін даний договір може бути достроково розірваний у зв»язку з невиконанням іншою стороною зобов»язань за цим договором в порядку, встановленому чинним законодавством України.

Із матеріалів справи вбачається, що 13 листопада 2014 року позивачка надіслала на адресу відповідачки повідомлення про те, що у зв»язку з непроплатою за орендоване майно на протязі чотирьох місяців (липень - жовтень 2014 року) утворилась заборгованість в сумі 2000 доларів США, чим порушено п. 3.1 договору оренди, а тому керуючись ч. 1, 2 п .10.1 договору та ч.1 ст.782 ЦК України вона відмовляється від договору оренди і вимагає повернути орендоване майно. Дане повідомлення було направлене рекомендованим листом, що підтверджується квитанцією від 13.11.2014 року.

Судова колегія вважає такі вимоги підставними, оскільки вони грунтуються на вимогах закону і підтверджуються невиконанням умов договору оренди приміщення зі сторони відповідачки ОСОБА_3

Посилання ОСОБА_3 про те, що переплата за оренду майна становить 8000 доларів США, судом першої інстанції досконало перевірено і жодних доказів сплати зазначених сум відповідачкою не представлено.

Передані ОСОБА_3 кошти в сумі 42 000 доларів США ОСОБА_1 не можна вважати орендною оплатою, оскільки із пояснень сторін та представлених розписок вбачається, що такі кошти були отримані ОСОБА_1 від сина відповідачки ОСОБА_3, як аванс в рахунок майбутнього викупу орендованого приміщення на протязі двох років за 260 000 доларів США.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про зарахування коштів у відповідності до Договору про уступку права вимоги, оскільки такий договір укладено без участі позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи, права та обовязки сторін, ретельно перевірив їх доводи і заперечення, дав належну оцінку зібраним доказам і постановив рішення, яке відповідає матеріалам справи і вимогам закону.

Керуючись ст.ст.304, 307, 309, 311, 312, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шумського районного суду від 02 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_4