УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 року суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства « ДТЕК Донецькобленерго» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за спожиту, але невраховану приладом обліку електричну енергію,-

В С Т А Н О В И В:

ПАТ « ДТЕК Донецькобленерго» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за спожиту, але невраховану приладом обліку електричну енергію.

Вивчив подані матеріали заяви про видачу судового наказу, суд приходить до наступного.

Згідно з ч.1 ст. 96 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати; заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника; заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; заявлено вимогу про присудження аліментів на дитину в розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства ( материнства) та необхідністю залучення інших зацікавлених осіб; заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів.

Відповідно до ч.1 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо:

1) заявлено вимогу, не передбачену ст. 96 цього Кодексу;

2) із заяви і поданих документів вбачається спір про право;

3) наявні обставини, зазначені у пунктах 2-5 частини другої статті 122 ЦПК України.

Із поданої заяви Публічного акціонерного товариства « ДТЕК Донецькобленерго» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за спожиту, але невраховану приладом обліку електричну енергію, вбачається спір про право, оскільки заявлені вимоги стосуються не заборгованості за спожиту електричну енергію, а про стягнення за самовільне підключення до електричної системи, про що був складений Акт про порушення ( ПКЕЕН № 202842 ) від 21.04.2015 року, який може бути вирішений тільки у порядку позовного провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 96, 100 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви Публічного акціонерного товариства « ДТЕК Донецькобленерго» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за спожиту, але невраховану приладом обліку електричну енергію, розяснивши при цьому, що відповідно до ч.2 ст. 101 ЦПК України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою, заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя шляхом подання апеляційної скарги протягом п»яти днів з дня оголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1