Справа № 204/3002/15-ц
Провадження № 2/204/1585/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

при секретарі Данілян Л.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УніКредит Лізинг» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2015 року ТОВ «УніКредит Лізинг» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, в якому просив солідарно стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 250 687,60 грн. В обґрунтування позову вказав, що 16 вересня 2011 року ОСОБА_2 (Лізингоодержувач) (Надалі Відповідач-1) та TOB «УніКредит Лізинг» (Лізингодавець) уклали Договір фінансового лізингу № 3065L11/00-LD, посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований у реєстрі за № 4854. На виконання умов пункту 1.1 Договору фінансового лізингу Лізингодавець приймає на себе зобовязання придбати у власніть у обраного Лізингоодержувачем продавця - предмет лізингу (відповідно до встановлених Лізингоодержувачем умов придбання та технічних характеристик (специфікацій) та передати його у користування Лізингоодержувачу. Лізингоодержувач зобов'язався прийняти предмет лізингу у користування та своєчасно сплачувати Лізингодавцю лізингові платежі, комісії та виконувати інші обовязки передбачені договором. На виконання умов Договору Лізингодавець передав предмет лізингу у користування Лізингоодержувачу, що підтверджується актом приймання-передачі від 09.12.2011 року. Однак Лізингоодержувач не виконував зобов'язань з оплати періодичних лізингових платежів належним чином, що призвело до виникнення заборгованості за Договором фінансового лізингу. Крім того на виконання грошових зобовязань ОСОБА_2 було укладено договір поруки. Так, 16.09.2011 року між TOB «УніКредит Лізинг» (Лізингодавець) та ОСОБА_3 (Поручитель) (Надалі Відповідач-2) було укладено договір поруки № 3065L11/00/SUR, відповідно до п. 1.1 якого Поручитель, як солідарний боржник, зобовязується безвідклично та безумовно сплатити Лізингодавцю за його першою вимогою, всі необхідні платежі за договором фінансового лізингу № 3065L11/00-LD на загальну суму, що становить еквівалент 230 467,30 доларів США, що на день укладення договору становило 1 837584,94 грн. За договором поруки Поручитель зобовязався сплатити платежі, визначені в п. 1.1 договору, якщо йому надіслана вимога про це протягом пяти днів. 06.03.2015 року на адресу поручителя було надіслано вимогу вих. № 551 від 06.03.2015 року, з повідомленням про те, що станом на 05.03.2015 року заборгованість ОСОБА_2 за договором фінансового лізингу № 3065L11/00-LD становить 130 592,13 грн. та підлягає сплаті поручителем. Однак відповідач-поручитель не виконав свої зобов'язання за Договором поруки та не сплатив заборгованість ОСОБА_2 за Договорами лізингу в зазначений у Договорі строк, тобто відповідач порушив зобов'язання за вказаним Договором поруки, а відповідно несе відповідальність за таке порушення. Зазначив, що відповідачі по справі є солідарними боржниками і повинне нести відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобовязання. Таким чином, основний борг Лізингоодержувача та поручителя по сплаті лізингових платежів за Договором станом на 29.04.2015 року складає 205 187,19 грн. Також, на підставі п.12.3 Договору, була нарахована пеня за несвоєчасну сплату лізингових платежів у розмірі 19 359,72 грн., на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України 3% річних у розмірі 1 112,04 грн., інфляційні втрати , завдані простроченням сплати відповідачем-1 лізингових платежів у розмірі 25 028,65 грн., а всього разом 250 687,60 грн. Також просив стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 2 506,88 грн. Враховуючи наведене, був вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та просив позов задовольнити.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «УніКредит Лізинг» за довіреністю ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги товариства підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

ОСОБА_5 до ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участи у справі.

ОСОБА_5 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

ОСОБА_5 ст. 509 ЦК України Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 ЦК України).

У судовому засіданні встановлено, що 16 вересня 2011 року між ОСОБА_2 та TOB «УніКредит Лізинг» уклали Договір фінансового лізингу (надалі - Договір) № 3065L11/00-LD від 16.09.2011 року (а.с.10-18).

Сторони обумовили, що відповідно до п. 1.1 Договору та додатку № 3065L11/00 предметом лізингу є легковий автомобіль MERCEDES-BENZGL 350 CDI, 3500 куб., 2011 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 107 031,84 доларів США, що в гривневому еквіваленті на день укладення договору дорівнювало 853 397,00 грн. (а.с.20-22).

За умовами Договору фінансового лізингу, ТОВ «УніКредит Лізинг» придбав у обраного відповідачем-1 продавця - предмет лізингу (відповідно до встановлених Лізингоодержувачем специфікацій та умов, передбачених у цьому Договорі) та передав його у користування Лізингоодержувачу. Лізингоодержувач зобов'язався прийняти предмет лізингу у користування та своєчасно сплачувати Лізингодавцю лізингові платежі, комісії та виконувати інші обовязки передбачені договором.

Також судом встановлено, що 16 вересня 2011 року між TOB «УніКредит Лізинг», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений Договір поруки № 3065L11/00/SUR від 16.09.2011 року, відповідно до умов якого поручитель, як солідарний боржник, зобов'язався безвідклично та безумовно сплатити Лізингодавцю за його першою вимогою, всі необхідні платежі, а саме: за договором фінансового лізингу 3065L11/00-LD від 16.09.2011 року лізингові платежі на загальну суму, що становить еквівалент 77041,17 доларів США, що на день підписання Договору фінансового лізингу становить 230 467,30 доларів США, що на день укладення договору становило 1 837 584,94 грн., а також інші платежі, що передбачені цим договором фінансового лізингу, в строк та на умовах, визначених договором.

ОСОБА_5 приймання-передачі від 09 грудня 2011 року до Договору фінансового лізингу 3065L11/00-LD від 16.09.2011 року, ТОВ «УніКредит Лізинг» передав ОСОБА_2 легковий автомобіль MERCEDES-BENZGL 350 CDI, 3500 куб., 2011 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.23).

Відповідно до п. 3 ст. 3 та ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього кодексу та інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості.

ОСОБА_5 з ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг», фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу - лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ч. 1 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг», сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.. Належне виконання лізингоодержувачем обов'язків зі сплати всіх лізингових платежів, передбачених договором лізингу, означає реалізацію ним права на викуп отриманого в лізинг майна та не тягне за собою відповідальності, яка передбачена укладеним договором.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 806 ЦК України до відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, на правовідносини, що виникають між сторонами договору лізингу щодо одержання лізингодавцем лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність лізингоодержувача, поширюються загальні положення про купівлю-продаж.

Статтею 692 ЦК України, встановлено, що покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару, встановлену в договорі. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. ОСОБА_5 зі ст. 697 ЦК України, договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Однак Лізингоодержувач не виконував зобов'язань з оплати періодичних лізингових платежів належним чином, що призвело до виникнення заборгованості за Договором фінансового лізингу. Внаслідок невиконання Відповідачем-1 зобов'язань з оплати лізингових платежів належним чином, це призвело до виникнення заборгованості яка станом на 29.04.2015 року становить 205 187,19 грн.

За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

За приписами ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

ОСОБА_5 ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Відповідно до п. 12.3 Договору сторони узгодили, що у випадку несплати Лізингоодержувачем в належний термін будь-якої суми, яка має бути сплачена за цим Договором, Лізингоодержувач сплачує Лізингодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла протягом періоду прострочення, за кожен день прострочення.

Тому, на підставі п. 12.3 Договору, була нарахована пеня за несвоєчасну сплату лізингових платежів у розмірі 19 359,72 грн.

Крім того, за правилами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідачі прострочили виконання грошового зобовязання з них підлягають стягненню на користь позивача нараховані 3% річних у розмір 1 112,04 грн. та інфляційні втрати, завдані прострочення сплати лізингових платежів за договором у розмірі 25 028,65 грн.

06 березня 2015 року ТОВ «УніКредит Лізинг» надіслав на адресу відповідача-поручителя вимогу про наявну заборгованість ОСОБА_2 за Договором фінансового лізингу, що станом на 05 березня 2015 року становила 130 592,13 грн., яка підлягає сплаті поручителем на користь Лізингодавця (а.с. 26). Однак відповідач-поручитель не виконав свої зобов'язання за Договором поруки та не сплатив заборгованість ОСОБА_2 за Договорами лізингу в зазначений у Договорі строк, тобто відповідач порушив зобов'язання за вказаним Договором поруки, а відповідно несе відповідальність за таке порушення.

Частина 2 статті 553 ЦК України встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

ОСОБА_5 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ст. 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов'язку і боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково а6о в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Враховуючи наведене та той факт, що на теперішній день зобовязання з виплати лізингових платежів не виконано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Таким чином, з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає солідарному стягненню на користь ТОВ «УніКредит Лізинг» заборгованість у розмірі 250 687,60 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів по справі на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УніКредит Лізинг» судовий збір у розмірі 2 506,88 грн.

На підставі ст.ст. 3, 11, 509, 526, 543, 549, 550, 553, 554, 611, 625, 626, 627, 692, 697, 806, та керуючись ст.ст. 10, 11, 58-60, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УніКредит Лізинг» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) та ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_3) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «УніКредит Лізинг» (ідентифікаційний номер - 33942232) 250 687,60 грн. (двісті пятдесят тисяч шістсот вісімдесят сім гривень, 60 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «УніКредит Лізинг» (ідентифікаційний номер - 33942232) судовий збір у розмірі 1 253,44 грн. (одна тисяча двісті пятдесят три гривні, 44 копійки).

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_3) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «УніКредит Лізинг» (ідентифікаційний номер - 33942232) судовий збір у розмірі 1 253,44 грн. (одна тисяча двісті пятдесят три гривні, 44 копійки).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Л. Черкез