У х в а л а

іменем україни

10 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Кузнєцова В.О.,

Наумчука М.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рілаєнс» до ОСОБА_2, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Арагонес», про стягнення заборгованості та штрафних санкцій, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Рілаєнс» на рішення апеляційного суду м. Києва від 09 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Рілаєнс» (далі - ТОВ «Рілаєнс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2. про стягнення заборгованості та штрафних санкцій.

На обґрунтування вимог позивач посилався на те, що 25 жовтня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Центр» (далі - ПАТ «КБ «Центр») (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Арагонес» (далі - ТОВ «ПК «Арагонес») (боржник) укладений договір про відновлювальну кредитну лінію № 251012/18-КЮ, відповідно до умов якого первісний кредитор надав третій особі кредит у формі відновлювальної відкличної кредитної лінії в сумі 9 600 000 грн, а третя особа зобов'язувалась повернути отримані кредитні кошти в строк до 24 жовтня 2013 року (включно).

На забезпечення виконання третьою особою зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «КБ «Центр» та ОСОБА_2 (поручитель) укладений договір поруки від 25 жовтня 2012 року, відповідно до умов якого поручитель поручився перед кредитором за належне виконання третьої особи взятих на себе зобов'язань, що виникають із кредитного договору та усіх додаткових договорів до нього (у тому числі майбутніх) у повному обсязі, в тому числі повернення кредиту в розмірі 9 600 000 грн, сплати відсотків за користування кредитом, відшкодування неустойки, збитків і інших витрат, пов'язаних із поверненням заборгованості за кредитним договором.

11 грудня 2013 року між ПАТ «КБ «Центр» та ТОВ «Рілаєнс» укладений договір про відступлення права вимоги за кредитним договором та договорами, що забезпечували основне зобов'язання.

11 грудня 2013 року між ПАТ «КБ «Центр» та ТОВ «Рілаєнс» укладений договір про відступлення права вимоги за договором поруки, що був укладений з ОСОБА_2

24 квітня 2014 року позивач звернувся з вимогою до поручителя погасити борг, однак борг не погашався.

Станом на 18 грудня 2014 року основний борг складає 10 003 070 грн 56 коп.

Оскільки поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, просив суд стягнути з відповідача вказану суму.

08 травня 2015 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача 11 504 756 грн 20 коп., з яких непогашений кредит - 1 500 000 грн; заборгованість за процентами - 648 750 грн; заборгованість за процентами згідно договору відступлення права вимоги б/н від 11 грудня 2013 року - 7 500 грн; пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань з погашення кредитних коштів та сплати процентів: згідно із договором відступлення права вимоги б/н від 11 грудня 2013 року - 3 205 грн 48 коп; пеня за несвоєчасну сплату кредиту та процентів - 705 300 грн 69 коп.; штраф за несвоєчасну сплату процентів - 960 000 грн; штраф за ненадання квартальної звітності до 25 числа поточного місяця наступного за зв'язним періодом за IV квартал 2013 року (01 жовтня 2013 року - 31 грудня 2013 року) - 960 000 грн; штраф за ненадання річної звітності до 25 лютого поточного року наступним за звітним за 2013 рік - 960 000 грн; штраф за ненадання квартальної звітності до 25 числа поточного місяця наступного за звітним періодом за I квартал 2014 року (01 січня 2014 року - 31 березня 2014 року) - 960 000 грн; штраф за ненадання квартальної звітності до 25 числа поточного місяця наступного за звітним періодом за IІ квартал 2014 року (01 квітня 2014 року - 30 червня 2014 року) - 960 000 грн; штраф за ненадання квартальної звітності до 25 числа поточного місяця наступного за звітним періодом за IІІ квартал 2014 року (01 липня 2014 року - 30 вересня 2014 року) - 960 000 грн; штраф за ненадання квартальної звітності до 25 числа поточного місяця наступного за звітним періодом за IV квартал 2014 року (01 жовтня 2014 року - 31 грудня 2014 року) - 960 000 грн; штраф за ненадання річної звітності до 25 лютого поточного року наступним за звітним за 2014 рік - 960 000 грн; штраф за ненадання квартальної звітності до 25 числа поточного місяця наступного за звітним періодом за I квартал 2015 року (01 січня 2015 року - 31 березня 2015 року) - 960 000 грн; штраф за неповідомлення про зміну юридичної адреси - 960 000 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09 липня 2015 року позов ТОВ «Рілаєнс» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Рілаєнс» заборгованість за тілом кредиту - 1 500 000 грн, заборгованість за процентами - 656 250 грн, пеню - 618 321 грн 12 коп., штраф у розмірі - 2 880 000, судовий збір - 3 654 грн, а всього - 5 658 225 грн 12 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 09 вересня 2015 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09 липня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Рілаєнс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Рілаєнс» порушує питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції із залишенням у силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 25 жовтня 2012 року між ПАТ «КБ «Центр» та ТОВ «ПК «Арагонес» укладений договір про відновлювальну кредитну лінію № 251012/18-КЮ, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредитні кошти у формі відновлювальної відкличної кредитної лінії в сумі 9 600 000 грн, а позичальник зобов'язується повернути отримані кредитні кошти у строк до 24 жовтня 2013 року (включно) та сплатити за користування кредитними коштами проценти у розмірі 20 % річних (а за користування кредитними коштами з моменту, вказаного у підпункті «б» п. 3.1 цього договору, сплатити проценти у розмірі 30 % річних) (т. 1, а. с. 5-7).

25 жовтня 2012 року між ПАТ «КБ «Центр» та ОСОБА_2 (поручитель) укладений договір поруки, згідно із п. 1.1 якого останній зобов'язується солідарно з ТОВ «ПК «Арагонес» відповідати перед кредитором за належне виконання боржником зобов'язань за договором про відновлювальну кредитну лінію від 25 жовтня 2012 року № 251012/18-КЮ з погашення заборгованості за кредитом у розмірі 9 600 000 грн, з терміном погашення 24 жовтня 2013 року (включно), сплати процентів у розмірі 20 % річних за користування кредитом (процентів у розмірі 30 % річних - у випадку, передбаченому в підпункті «б» п. 3.1 кредитного договору), відшкодування неустойки, збитків і інших витрат, пов'язаних з поверненням заборгованості за кредитним договором (т. 1, а. с. 13-14).

Згідно із п. 11 договору поруки цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором.

11 грудня 2013 року між ПАТ «КБ «Центр» та ТОВ «Рілаєнс» укладений договір про відступлення права вимоги за договором про відновлювальну кредитну лінію від 25 жовтня 2012 року № 251012/18-КЮ, з договорами про внесення змін та доповнень до нього від 17 травня 2013 року № 1 та від 01 жовтня 2013 року № 2, укладеним між ПАТ «КБ «Центр» та ТОВ «ПК «Арагонес» (т. 1, а. с. 10-11).

11 грудня 2013 року між ПАТ «КБ «Центр» та ТОВ «Рілаєнс» укладений договір про відступлення права вимоги за договором поруки, укладеним із ПАТ «КБ «Центр» та ОСОБА_2 (т. 1, а. с. 15).

24 квітня 2014 року ОСОБА_2 від ТОВ «Рілаєнс» направлено вимогу про повернення грошових коштів, оскільки позичальником у строк, передбачений кредитним договором (по 24 жовтня 2013 року), кредит у повному обсязі не повернуто (т. 1, а. с. 16-17).

17 квітня 2015 року реєстраційною службою внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців про припинення ТОВ «ПК «Арагонес».

Згідно із ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

У справі, яка переглядається, суд апеляційної інстанції, встановивши, що відповідно до умов договору про відновлювальну кредитну лінію від 25 жовтня 2012 року № 251012/18-КЮ строк виконання основного зобов'язання визначено 24 жовтня 2013 року, з позовом кредитор звернувся лише 18 грудня 2014 року, на підставі наведених норм матеріального права правильно вважав, що порука припинилася та позов саме з таких підстав задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, а тому підстави для скасування його рішення відсутні.

Доводи касаційної скарги висновку суду апеляційної інстанції не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. З ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ч. З ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рілаєнс» відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 09 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: В.О. Кузнєцов

М.І. Наумчук