РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/8784/15-ц

пр. № 2/759/4250/15

06 серпня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Ніколенку В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю, вселення, встановлення порядку користування житловим приміщенням, третя особа - ОСОБА_5 в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ОСОБА_13,

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_14, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 22.12.2014р., що посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубковою О.Л. за реєстровими №1778 та №1779, відповідно, набули право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1, кожний.

Дане право ними належним чином зареєстроване, на що вказують відповідні витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідачами не заперечується, що співвласником залишку квартири, тобто ? частки є ОСОБА_3

Представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за довіреностями ОСОБА_9 в червні 2015 року заявив позов до ОСОБА_3, за яким просив вселити його довірителів в квартиру АДРЕСА_1, та визначити між співвласниками квартири порядок користування, виділивши позивачам кімнату площею 14,7 кв.м., а відповідачу кімнату площею 15,2 кв.м., інші приміщення залишити в спільному користуванні сторін.

Позов мотивований тим, що позивачам чиняться перешкоди в користуванні власністю.

Ухвалами суду на задоволення клопотання представника позивача до участі у справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_4, і за клопотанням останнього в якості третіх осіб членів його сім'ї:ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_13.

Представник позивачів ОСОБА_9 в судовому засіданні на вимогах позову наполягав, надав пояснення, що зводяться до викладеного в позовній заяві.

Представник ОСОБА_3 за довіреністю ОСОБА_10 заперечила проти позову, і пояснила, що питання проживання в спірній квартирі позивачами ніколи не порушувалось, наміру проживати в квартирі вони не мають, всі їх претензії зводяться до спонукання її довірителя продати квартиру, кошти розділити, або іншим чином компенсувати їм частки у праві власності на квартиру.

ОСОБА_11 також не визнав позов, і пояснив, що проживає в спірній квартирі разом з сім'єю з 4 чоловік, відповідачі в квартирі ніколи не проживали, питання щодо вселення в квартиру ними не порушувалось, пред'явлені відповідачами варіанти щодо розпорядження квартирою в цілому для нього неприйнятні, оскільки іншого житла сім'я не має, проте він не проти обговорення питання щодо придбання часток відповідачів у праві власності на квартиру.

ОСОБА_5 підтримала доводи відповідачів і просила в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши сторони та інших учасників процесу, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог позову за таких підстав.

Так, згідно зі ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

З огляду на довіреності позивачів на право представляти їх інтереси в суді, та на свідоцтва про право на спадщину вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є громадяни Російської Федерації, постійно проживають в м. Москві.

Доказів, що позивачі мають намір проживати в Україні суду не надано.

Напроти, представник позивачів в листі до ОСОБА_3, пропонує декілька варіантів розпорядження квартирою, питання про вселення своїх довірителів в квартиру, питання порядку користування квартирою не порушує.

Що стосується заяви представника позивачів до дільничного інспектора про те, що відповідачем чиняться перешкоди позивачам в доступі до квартири, то вона не підкріплена доказами, що позивачі зазнали таких перешкод і взагалі мають намір вселитись в квартиру.

До того ж, сам представник позивачів визнав, що спілкувався з відповідачами без довірителів, а відповідачі вказують, що позивачі з часу набуття права власності з приводу користування квартирою не спілкувались з ними.

Крім того, доводи ОСОБА_4 про те, що всі витрати по утриманню квартири лежать виключно на ньому в судовому засіданні не спростовані.

Інших доказів суду не надано.

Наведене в сукупності, дає суду підстави прийти до висновку, що між сторонами, на даний час, відсутній заявлений спір, а тому в задоволенні позову слід відмовити, за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю, вселення, встановлення порядку користування житловим приміщенням відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва на протязі десяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий Сенько М.Ф.