Справа № 758/2475/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

30 червня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Зарицької Ю. Л. ,

при секретарі - Дикій Ю. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 7 жовтня 2013 на 01 км + 180 м. автодороги Верхівськ Т1806, с. Верхівськ, вул. Шевченка сталася ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1, за кермом якого перебував ОСОБА_3, та автомобілем «Рено Кенго» д.н. НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_1.

24 жовтня 2013 постановою Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності .

Внаслідок ДТП власнику автомобіля «Рено Кенго» д.н. НОМЕР_2, відповідно до Висновку №53 експертного авто товарознавчого дослідження транспортного засобу від 25 жовтня 2013 року, складеного ФОП ОСОБА_4, була заподіяна матеріальна шкода у розмірі 81 090 гривен 60 копійки.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3, відповідно до страхового полісу, була застрахована в Страховому товаристві з додатковою відповідальністю «Гарантія» з лімітом відповідальності 50000 грн., позивач звернувся до Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» із заявою про виплату страхового відшкодування в межах встановленого ліміту відповідальності.

Листом №331 від 06.02.2014 р. СТзДВ «Гарантія» повідомило ОСОБА_1, що вартість ремонту транспортного засобу, згідно висновку авто товарознавчого дослідження, перевищує вартість транспортного засобу дорожньо-транспортної пригоди, а відтак, відповідно до ст.30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

26.02.2014 р. позивачкою була підписана угода по залишковій вартості транспортного засобу, яка була направлена відповідачу.

На момент звернення до суду страхове відшкодування позивачу виплачене не було, у зв'язку з чим позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просила стягнути на її користь з відповідача Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» 25 522 гривні 81 копійки та судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи розглядати за його відсутності та висловив згоду на ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, відповідач повідомлявся через оголошення у пресі та відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України вважаються такими, що про день і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Зважаючи на відсутність заперечень позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі (ст.224 ЦПК України), яким позов задовольнити частково у зв'язку з наступним.

З матеріалів справи вбачається, що 7 жовтня 2013 на 01 км + 180 м. автодороги Верхівськ Т1806, с. Верхівськ, вул. Шевченка сталася ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1, за кермом якого перебував ОСОБА_3, та автомобілем «Рено Кенго» д.н. НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_1.

24 жовтня 2013 постановою Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності (а.с. 6).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на момент ДТП була застрахована в Страховому товаристві з додатковою відповідальністю «Гарантія» на підставі полісу № АВ/9743100 від 23 січня 2013 на суму 50 000 грн. (а.с. 7).

Позивач, як потерпілий у ДТП та власник автомобіля «Рено Кенго» д.н. НОМЕР_2, звернувся до Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» із заявою про настання страхової події та подав заяву про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до даних висновку № 53 експертного автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 25 жовтня 2013, складеного ФОП ОСОБА_4, вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 81 090 грн. 65 коп. (а.с.8-26).

Як вбачається з повідомлення СТ з ДВ «Гарантія» №331 від 6 лютого 2014 заява на виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 була розглянута позитивно, а дорожньо-транспортна пригода визнана страховим випадком. Однак, у зв'язку з тим, що вартість відновлювального ремонту згідно до висновку № 53 від 25 жовтня 2013 склала 81 090 гривен 65 копійок, що перевищує вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, яка складала 63 019 гривен 90 копійок, позивачці було запропоновано підписати додаткову угоду по залишковій вартості транспортного засобу (а.с. 29).

Відповідно до пункту 30.2 статті 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати по евакуації транспортного засобу з місця ДТП.

26 лютого 2014 року ОСОБА_1 підписала угоду з СТ з ДВ «Гарантія» в якій сторони домовились, що транспортний засіб «Рено Кенго» д.н. НОМЕР_2 не визнається фактично знищеним та його залишкова вартість становить 43 380 гривен (а.с.30). Таким чином, сума страхового відшкодування склала 19639 гривен 90 копійок. (різниця вартості транспортного засобу до ДТП та після ДТП (63019 грн. 90 коп. - 43 380 грн. = 19639 гривен 90 копійок) ). Крім того, плата за евакуатор склала 850 гривен.

Згідно підписаної сторонами угоди по залишковій вартості, 6 лютого 2014 вважається днем узгодження сторонами суми страхового відшкодування і саме з цієї дати починає свій відлік строк для прийняття рішення про здійсненню страхового відшкодування (регламентної виплати) , передбачений п. 36.2 ст. 36 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

В порушення вимог п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Гарантія» у встановлений законом строк для перерахування суми страхового відшкодування належні виплати ОСОБА_1 не здійснило, що стало підставою для звернення з даним позовом.

Відповідно до ст.ст. 22, 28, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує шкоду, заподіяну майну третьої особи.

Разом з тим, відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до суми страхового відшкодування не входить сума франшизи, встановлена договором.

З огляду на те, що на час розгляду справи в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач здійснив виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_1, суд приходить до висновку про необхідність його стягнення судовим рішенням у розмірі 20 489 грн. 90 копійок (за виключенням франшизи у розмірі 1 000 гривен).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки національного банку України, яка діє протягом періоду, на який нараховується пеня.

Виходячи з того, що відповідач не виконав своє зобов'язання, суд приходить до висновку що вимоги позивача підлягають задоволенню, а з СТ з ДВ «Гарантія» підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 за період з 21 лютого 2014 по 26 лютого 2015 3% річних у розмірі 624 гривні 80 копійок, як це передбачено ст. 625 ЦК України та встановлена ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» пеня у розмірі 4 808 гривен 11 копійок.

Крім того, у зв'язку з порушенням прав позивача, він поніс також додаткові витрати для відновлення свого права на проведення автотоварознавчого дослідження свого автомобіля у розмірі 600 грн., які повинні бути компенсовані відповідачем як це передбачено ст. 22 ЦК України.

Аналізуючи в сукупності докази, зібрані по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача необхідно задовольнити в повному обсязі та стягнути з СТ з ДВ «Гарантія» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 24922 гривні 81 копійки майнової шкоди, 600 гривен витрат за оплату автотоварознавчого дослідження, що разом становить 25 522 гривні 81 копійку.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» 255 гривен 23 копійки судового збору.

На підставі ст.ст. 625, 1194 ЦК України,статті 12, 28, 29, 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути зі Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» () на користь ОСОБА_1 25 522 гривні 81 копійку страхового відшкодування та 255 гривен 23 копійки судового збору.

Рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ю. Л. Зарицька