Справа № 136/2514/14-ц Провадження № 22-ц/772/1733/2015Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 41Доповідач Марчук В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2015 р. м. Вінниця

колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Марчук В.С.

Суддів: Голоти Л.О., Шемети Т.М.

При секретарі: Сніжко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 24.03.2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, заподіяної правопорушенням,-

ВСТАНОВИЛА:

18.11.2014 року позивач ОСОБА_3 звернулась в суд з даним позовом.

Позов мотивовано тим, що 28.07.2014 року відповідач ОСОБА_2 у смт. Турбів Липовецького району по 1 провулку Шевченка висловлювався в адресу ОСОБА_3 та її доньки ОСОБА_4 образливими та нецензурними словами. Позивач вважає, що дії відповідача принизили її авторитет, оскільки вона працює на посаді педагога в школі в смт. Турбів, є пенсіонеркою. Дані слова також стосувались доньки позивача, яка працює викладачем одного з вузів м. Вінниця.

Постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 08.10.2014 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення, передбачене ст. 173 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 51 гривня.

При цьому, позивач вважає, що неправомірними діями відповідача їй було заподіяно моральної шкоди, яка полягає у емоційних стражданнях від принижень її особисто та її доньки та яку вона оцінила у 1000 грн.

Рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 24.03.2015 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 500,00 грн., витрати на правову допомогу в сумі 200,00 грн. та судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 оскаржив зазначене рішення суду, як незаконне та необґрунтоване, прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права. Просить скасувати дане рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю; вирішити питання судових витрат.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що її вимоги ґрунтуються на законі, а тому підлягають захисту на підставі статті 23, 1167 ЦК України.

З таким висновком суду слід погодитись, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частиною 2 ст. 23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Емоційні страждання, які описує позивачка, обґрунтовуючи позов, і є душевними стражданнями.

Відповідно до положень статті 1167 ЦК України, для покладення відповідальності на заподіювача моральної шкоди, у тому числі в результаті бездіяльності заподіювача, необхідна сукупність таких обов'язкових умов: наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; вина в заподіянні шкоди.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

У п. 3 постанови "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У п. 5 вказаної постанови Пленум Верховного Суду України зазначив, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

При вирішенні спору Оратівський районний суд з'ясував протиправність дій відповідача, щодо позивача, наявність причинного зв'язку між його протиправною поведінкою та завданою шкодою, а також наявність вини ОСОБА_2 в заподіянні шкоди ОСОБА_3

Про це свідчить постанова Липовецького районного суду Вінницької області від 08.10.2014 року (а/с 6), на яку суд послався у своєму рішенні та у якій вказано, що ОСОБА_2Ю визнав свою провину у вчиненому та щиро розкаявся.

Дана постанова відповідачем не оскаржувалася і набрала законної сили відповідно до норми ст. 294 КУпАП.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, обставини неправомірних винних дій відповідача, встановлені постановою у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, є преюдиційною обставиною і не доказується при розгляді інших справ, тому доводи апелянта щодо недоведеності предмета доказування безпідставні.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди в розмірі 500, 00 грн. суд першої інстанції обґрунтовано врахував характер протиправних дій відповідача, глибину душевних страждань позивача, засади розумності та справедливості.

Отже, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 24.03.2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та з цього ж моменту протягом 20 днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча :

Судді :