У Х В А Л А

06 липня 2015 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Рудики Л.Д.

при секретарі Прокопчук Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне заяву відповідача ОСОБА_1 про роз'яснення резолютивної частини рішення Рівненського міського суду від 16 червня 2015 року,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Рівненського міського суду від 16 червня 2015 року частково задоволено позов ТзОВ «Будівельна ОСОБА_2» до ОСОБА_1, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ТОВ «Компанія Авангард» про стягнення заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна ОСОБА_2» заборгованість згідно договору № 7-237 від 16 березня 1998 року в розмірі 1704 (одна тисяча сімсот чотири) грн. 00 коп.- основного боргу, 200 грн. - пені, 24 грн. 80 коп. річних, витрати на правову допомогу в розмірі 250 грн. та судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

26 червня 2015 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про розяснення резолютивної частини вищевказаного рішення.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, подав заяву про проведення судового засідання у його відсутність.

Представник позивача ОСОБА_3 вимоги заяви не визнала, вважає рішення суду законним та обгрунтованим, зрозумілим.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви з наступних підстав.

Згідно ч. 1ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

За змістом зазначеної статті незрозумілим є рішення суду, в якому припускається кілька варіантів тлумачення; розяснюються не висновки, яких дійшов суд, а ухвалене судове рішення; підставою для роз'яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Аналогічна позиція міститься у п. 21постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", де зазначено, що відповідно до ст.221ЦПК України роз'яснення рішення, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

З вивченої зави вбачається, що ОСОБА_1 просить розяснити висновки, яких дійшов суд ухвалюючи рішення по справі, а саме чому і на підставі якого закону з нього стягнуто заборгованість, розяснити за які конкретно послуги, ким і коли виконані, пояснити яким чином суд визначив суму заборгованості. Вказані обставити не підлягають розясненню, оскільки в мотивувальній частині рішення суд зробив свої висновки стосовно матеріальних та процесуальних норм, якими керувався при ухваленні рішення. У випадку незгоди з ухваленим судом рішенням, відповідач має право оскаржити його в апеляційному порядку, відповідно до ст. 292 ЦПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.221,293 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз'яснення резолютивної частини рішення Рівненського міського суду від 16 червня 2015 року -відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя -