Малиновський районний суд м.Одеси
Справа № 2-4274/10
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2010р. Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Вербицької Н.В.,
за участю секретаря судового засідання - Солтис О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Одеської міської ради, виконкому Одеської міської ради про визнання права власності, -
До Малиновського районного суду звернулись з позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Одеської міської ради та виконкому Одеської міської ради про визнання права власності.
Позивачі в обґрунтування позову посилались на те, що всі вони проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1. Це приватний будинок, який раніше знаходився на балансі ЖЕО-72, проте в 1997 році був списаний з балансу, оскільки списувались всі домоволодіння, що належать громадянам на праві приватної власності та знаходились на балансі. Проте, при списанні ніяких правовстановлюючих документів не було видано, а позивачі продовжували проживати, вважаючи цей будинок своєю власністю. За часів проживання родина ОСОБА_3 збільшилась, у зв'язку з чим виникла необхідність в реконструюванні цього житла і його ремонті. Спочатку будинок складався з таких приміщень, позначеному на технічному плані, як: 2- кухня, площею 12,7 кв.м., З кімната, площею 13,5 кв.м., 4- коридор, площею 5,9 кв.м. та 10 - комора, площею 5,1 кв.м. Після реконструкції до вищевказаних приміщень були добудовані такі будови: 1 - коридор, площею, 2.кв.м., 5 - кімната, площею 9,4 кв.м., 6 - веранда, площею 5,2 кв.м., 7 - коридор, площею 1,0 кв.м., 8 - кузня, площею 6,1 кв.м., 9 - кімната, площею 17,0 кв.м. Також добудована окрема будівля, що складається з приміщень: 11- кухні, площею 3, кв.м., 12 - кімнати, площею 7,7 кв.м., 13 кухні площею 5,3 кв.м., 14 - кімнати, площею 10,2 кв.м.
Крім того, позивачі зауважували, що з адресами сталася плутанина, оскільки в паспорті адреса прописки вказана як Тираспольське шосе, 67 кв. 1, проте дійсно це є Тираспольське шосе, 91, кв. 1. У звязку з вищевикладеними обставинами позивачі просили визнати з ними право власності на відповідні частки у вищевказаному будинку, про що й уточнили позовні вимоги.
Так, ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на приміщення під літ. 1 - коридор, площею 2,3 кв.м., 2 - кухня, площею 12,7 кв.м., З - кімната, площею 13,5 кв.м., 4 - коридор, площею 5,9 кв.м., 5 - кімната, площею 9,4 кв.м., - з присвоєнням квартирі за вищевказаною адресою № 1 в. ОСОБА_3 - на приміщення під літ. 6 - веранда, площею 5,2 кв.м., 7 - коридор, площею, 1,0 кв.м., 8 - кухня, площею 6,1 кв.м., 9 - кімната, площею 17,0 кв.м., 10 - комора, площею 5,1 кв.м., - також з присвоєнням номеру квартири 1г. ОСОБА_2 - право власності на приміщення під літ. 11- кухні, площею 3,4 кв.м., 12 - кімнати, площею 7,7 кв.м., 13 - кухні площею 5,3 кв.м., 14 - кімнати, площею 10,2 кв.м., - з присвоєнням квартирі № Ід.
Представник позивачів підтримав уточнені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні в повному обсязі.
Відповідачі в судове засідання не з'явились, повідомлялись належним чином, причин своєї неявки суду не повідомили, клопотань щодо розгляду справи у їх відсутності або відкладення розгляду не подавали.
Суд, оглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачів, вважає можливим задовольнити позов. Оскільки відповідачі відсутні, проте належним чином повідомлені, суд, зі згоди представника позивачів, ухвалює рішення в заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
В судовому засіданні встановлено, що позивачі ОСОБА_2 проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 - приватний будинок.
В їх паспортах значиться місце реєстрації як Дальницьке шосе, 67, проте згідно довідки про відповідність адреси обєкта нерухомого майна від 9 березня 2010р. за № 66/2-10 ця адреса відповідає тій, що зареєстрована в адресному реєстрі м. Одеси: м. Одеса, вул. Тираспольське шосе, 91. Зміна номеру будинку з 67 на 91 відбулась на підставі розпорядження Іллічівської районної адміністрації № 707 від 07.07.1998 року.
Згідно довідки про склад сімї та прописку № 196 від 24.09.2009р. за спірною адресою проживають: ОСОБА_1 - основний квартиронаймач з 1971 року, ОСОБА_3
- донька, проживає з 2007 року; ОСОБА_2 - син, з 2006 року; а також - ОСОБА_4 - син; ОСОБА_5 - донька, ОСОБА_6
- онука, ОСОБА_7 - внук.
Міжвідомча комісія Іллічівської районної адміністрації рішенням № 12 від 17.12.1997р. вирішила списати з балансу житлового фонду місцевої ради Іллічівського району домоволодіння, що належать громадянам на праві особистої власності і знаходяться на територіях ЖЕО-72 та ЖЕО-73.
26 грудня 1997 року розпорядженням № 1181 Іллічівська районна адміністрація виконавчого комітету Одеської міської ради списала з балансу фонду місцевої ради домоволодіння, що належать громадянам на праві особистою власності на територіях ЖЕО-72 та ЖЕО-73 у додатку № 1 до розпорядження.
До вищевказаних ЖЕО відносився і будинок № 67 по вул. Дальницьке шосе в м. Одесі, що на даний час на підставі вищевказаних заяв є квартирою № 1 будинку № 91 по вул. Тираспольське шосе в м. Одесі.
Відповідно до п. 35 «Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність) громадян), затвердженого Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15.09.1992 року № 56, державні комунальні підприємства по обслуговуванню та ремонту житлових будинків щомісяця на підставі прийнятих рішень про передачу квартир (будинків) у власність громадян здійснюють списання з балансу основної діяльності приватизоване житло.
Таким чином, фактично вищевказані розпорядження про списання визнавали, що будинки належать особам на праві особистої власності. На думку суду списання здійснювалось з метою, щоб в подальшому особи могли провести приватизацію квартир, користувачами яких вони є. Крім того, списані будинки на даний час ніким на баланс не прийняті, люди продовжують там проживати, утримувати їх, проводити ремонти.
Відповідно до ст. 383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку або квартири має право на свій розсуд використовувати належні йому приміщення, робити в них зміни, за умови якщо ці зміни не порушують прав інших власників та не порушать санітарно- технічні вимоги та правила експлуатації будинку.
Так, у зв'язку із збільшенням родини позивачі за власні кошти зробили ремонт будинку та реконструювали його, збільшивши у розмірі. В результаті проведеної реконструкції до квартири веранда, площею 5,2 кв.м., 7 - коридор, площею 1,0 кв.м., 8 - кухня, площею 6,1 кв.м., 9 - кімната, площею 17,0 кв.м. Також до спірної квартири відноситься окрема будівля, що складається з : 11- кухні, площею 3, кв.м., 12 - кімнати, площею 7,7 кв.м., 13 - кухні площею 5,3 кв.м., 14 - кімнати, площею 10,2 кв.м.
Провівши реконструкцію, був замовлений технічний висновок про можливість подальшої експлуатації автономно трьох квартир після реконструкції обєкту нерухомості - квартири № 1 по вул. Дальницьке (Тираспольське) шосе, 91 в м. Одесі. Технічний висновок виконаний ПП Юридичною фірмою «1ВК та партнери» від 13-03/01/2010, діючого на підставі ліцензії АВ № 369562. Згідно цього висновку дослідницький обєкт знаходиться в доброму стані відповідно ВСН 53-86(р). Житлові будинки відповідають вимогам СНІП 2.08.01-89 п.1.1; 1.22; 1.3; 1.16 та ДБН В.2.2.-15-2005; огороджуючі конструкції виконані з дотриманнями вимог СНІП 2.01.01-83, СНіГІ 2.03.01-84*, СНІП П-22-81, ДБН В.2.6-14-97.
Крім того, позивачі просять квартиру № 1 розподілити між ними з виділенням відповідної частки кожному, присвоївши кожній частці окремий номер. Ця можливість передбачається ч. 1 ст. 364 ЦК України, в якій закріплюється право співвласника на виділ в натурі частки з майна, яке знаходиться в спільній частковій власності. При цьому суд бере до уваги відповідь з Центру поштового звязку від 22.03.2010р. за № 07-31/512 про те, що при виділенні часток з квартири, їм
можливо присвоїти окрему поштову адресу та кожній квартирі надати свої номера, оскільки всі вони є вільними.
Технічна можливість виділення часток з квартири та їх експлуатація як окремих приміщень підтверджена висновком експертизи. Згідно висновку всі приміщення жилих одноповерхових будинків квартири № 1, яка реконструюється для подальшої експлуатації в якості трьох автономних квартир, знаходяться в задовільному стані згідно ВСН 53-86(р). Придатні для проживання в теплу та холодну пори року. Можлива їх автономна експлуатація.
Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності набувається з підстав, що не заборонені законом. Суд вважає можливим визнати право власності за сторонами, враховуючи те, що вони тривалий час проживають в своїй квартирі, утримують її, будь-якого іншого житла в них немає. На думку суду списання з балансу цих квартир та неприйняття їх на інший баланс, свідчить про фактичну передачу будинків їх користувачам у володіння, користування та розпорядження ними, тобто у власність. Враховуючи такі обставини, проведення реконструкції відповідає вимогам законодавства, що підтверджується також технічним висновком, а тому задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 383, 392 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 213-215, 224-226 ЦГЖ України, суд -
Визнати за ОСОБА_1 право власності на приміщення під літ. 1 коридор, площею 2,3 кв.м., 2 - кухня, площею 12,7 кв.м., З - кімната, площею 13,5 кв.м., 4 -- коридор, площею 5,9 кв.м.. 5 - кімната, площею 9,4 кв.м. з присвоєнням окремої адреси: м. Одеса, вул. Тираспольське шосе, 91 кв.ів.
Визнати за ОСОБА_3 право власності на приміщення під літ. 6 - веранди, площею 5,2 кв.м., 7 - коридору, площею 1,0 кв.м.; 8 -- кухні, площею 6,1 кв.м., 9 - кімнати, площею 17,0 кв.м., 10 - комори, площею 5,1 кв.м. з присвоєнням окремої адреси: АДРЕСА_1.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на приміщення під літ. 11- кухні, площею 3,4 кв.м., 12 - кімнати, площею 7,7 кв.м., 13 - кухні площею 5,3 кв.м., 14 - кімнати, площею 10,2 кв.м. з присвоєнням окремої адреси: м. Одеса, вул. Тираспольське шосе, 91 кв. Ід.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі до Малиновського районного суду м.Одеси заяви про апеляційне оскарження на протязі 10 днів з дня проголошення рішення з подальшою подачею апеляційної скарги на протязі 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

ВИРІШИВ:

Головуючий

у

¦7/

і!

ОСОБА_8