Провадження № 22-ц/783/2505/15 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Приколоти Т.І.

суддів: Тропак О.В., Федоришина О.В.

при секретарі: Івановій О.О.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 15 січня 2015 року, по справі за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність та постанову заступника начальника ВДВС Кам»янка-Бузького РУЮ,-

ВСТАНОВИЛА:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою, у якій просить визнати протиправною та незаконною бездіяльність державного виконавця - заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Кам'янка-Бузького районного управління юстиції щодо не надіслання боржнику копії постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника; скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника від 18 вересня 2014 року у виконавчому провадженні №44058593; визнати протиправними і незаконними дії державного виконавця. В обґрунтування скарги посилається на те, що державним виконавцем 18 вересня 2014 року винесено оскаржувану постанову, якою звернуто стягнення на його заробітну плату в розмірі 40 %, що суперечить ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», якою визначено можливість стягнення із заробітної плати при виконанні рішення про стягнення боргу в розмірі не більше 20%. Крім того, всупереч вимогам ч.1 ст.27 цього Закону йому, як боржнику, не було надіслано копії оскаржуваної постанови.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 15 січня 2015 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_4

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_4 Просить ухвалу скасувати та постановити нову про задоволення скарги. Вважає, що ухвалу постановлено з порушенням норм процесуального права, при неповно з»ясованих обставинах справи. Зазначає, що ВДВС був зобов»язаний належним чином повідомити його про винесення постанови про стягнення виконавчого збору, тим самим надати можливість в добровільному порядку її виконати, а вже після закінчення строку на добровільне виконання постанови вирішувати питання про збільшення розміру стягнення.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 24 червня 2014 року Сихівським районним судом м.Львова видано виконавчий лист №464/8380/13-ц про стягнення із ОСОБА_4, ОСОБА_5 в користь ПАТ КБ «Хрещатик» 6 692,31 доларів США та 1259,58 грн. заборгованості за кредитним договором та судових витрат в сумі 1419,93 грн.

З виконання вказаного виконавчого документу 16 липня 2014 року заступником начальника відділу ДВС Кам»янка-Бузького РУЮ відкрито виконавче провадження. У наданий для добровільного виконання строк рішення суду боржником не виконано. У зв»язку із цим 18 вересня 2014 року винесено постанову про стягнення із боржника виконавчого збору в розмірі 8104 грн. 65 коп.

Відповідно до ч.1, 3 ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності у боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника державний виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю за місцем за місцем отримання боржником відповідних доходів.

У межах здійснення виконавчого провадження про стягнення із боржника коштів було встановлено, що останній отримує дохід, працюючи у Старояричівській сільській раді, а інші відомості про доходи відсутні. Державним виконавцем 18 вересня 2014 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, яка надіслана на адресу Старояричівської сільської ради та отримана 24 вересня 2014 року.

Відповідно до ч.1, 6 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, які державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. У разі звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), пенсію, стипендію чи інші доходи боржника документи виконавчого провадження можуть бути вручені представникам адміністрації підприємства, установи та організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, у якої працює боржник, особисто державним виконавцем або уповноваженою ним особою під розписку.

Зазначена норма визначає порядок надіслання учасникам виконавчого провадження копій документів прийнятих у процесі його здійснення, однак, не визначає переліку постанов, які саме держаний виконавець зобов»язаний довести до відома сторін виконавчого провадження. Відтак, обов»язок надіслання тієї чи іншої постанови має бути передбачений іншими нормами Закону.

Згідно ч.3 ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» обов»язок державного виконавця надіслати копію постанови про звернення стягнення на заробітну плату стосується лише організації, установи, підприємства, де працює боржник. Обов»язку надіслання такої постанови боржнику норми зазначеного закону не визначають.

Суд прийшов до вірного висновку, що вимоги закону держаним виконавцем було дотримано, оскільки надіслано копію постанови Старояричівській сільській раді, де працює боржник, що підтверджено відповідною розпискою. Відтак, ним не допущено бездіяльності в частині не надіслання копії такої постанови боржнику.

Відповідно до ч.3,4 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, відшкодування шкоди у зв'язку із втратою годувальника та збитків чи шкоди, заподіяних злочином, - п'ятдесят відсотків; за всіма іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - двадцять відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Згідно п.7 ч.2 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами.

Встановлено, що боржником не виконано виконавчого документу про стягнення заборгованості та постанови про стягнення виконавчого збору, яка також є виконавчим документом. Держаним виконавцем визначено розмір стягнення 40% (за двома виконавчими документами), що не перевищує максимального розміру стягнення (50%), визначеного ч.4 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно роз»яснень, що містить п.6 Постанови Пленуму Вищого адміністративного Суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» від 13 грудня 2010 року, якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

Виходячи із зазначеного, постанова про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні, яке не закінчено, підлягає виконанню в тому ж виконавчому провадженні, що спростовує твердження представника скаржника про наявність у виконавчому провадженні лише одного виконавчого документу.

На підставі аналізу наявних у справі доказів суд прийшов до вірного висновку, що державним виконавцем дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог закону, підстави для її скасування відсутні. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.2, ст.307, п.1 ч.1 ст. 312, ст. 313, ч.4 п.1 ст.314, ст.ст. 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 15 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: