АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6043/15 Справа № 173/704/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Шевченко О. Ю. Доповідач - Прозорова М.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року

09 червня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Макарова М.О.,

при секретарі: Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилалась на те, що 01.11.2014 року між нею та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб. У період шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився син - ОСОБА_4. З 08.11.2014 року позивач посварилася з чоловіком і з того часу вони разом не проживають. Відповідач припинив надавати будь-яку допомогу на її утримання та утримання своєї дитини, хоча має можливість надавати таку допомогу. Позивач зазначає, що вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Оскільки чоловік не має регулярного доходу, позивач просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти в твердій грошовій сумі: на утримання дитини в розмірі 1000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття та на її утримання - 800 грн. щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку (а.с.1-2).

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05.05.2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Суд стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 400 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог - суд відмовив.

Також суд стягнув з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

Суд допустив негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць (а.с.15-17).

З таким рішенням не погодилась ОСОБА_2 та звернулась з апеляційною скаргою, в якій ставить питання про зміну рішення суду та ухвалення нового, яким її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального законодавства (а.с.18-19).

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини з ухваленням нового рішення в цій частині, з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач, як батько дитини, відповідно до вимог ст. 180 СК України зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину, однак даного свого зобов'язання не виконує, тому суд з врахуванням відсутності у відповідача постійного доходу визначив розмір аліментів в твердій грошовій сумі 400 грн.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивачки грошові кошти на її утримання на час перебування нею у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею три річного віку, суд виходив із того, що відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на її утримання, та це не є обов'язком відповідача. Крім того позивач не надала доказів того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу.

Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.ст. 180,181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та не залежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 01.11.2014 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с.3).

Сумісно мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4), дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні.

Відповідач недостатньо надає матеріальну допомогу на утримання дитини та позивача, згоди про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем не досягнуто.

Судом встановлено та не заперечується позивачем, що відповідач не працює.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у відповідача на утриманні не має інших осіб, крім позивача та їх малолітнього сина, позивач на обліку в центрі зайнятості відповідач не перебуває, він є молодою та працездатної особою. Доказів про незадовільний стан здоров'я відповідач не надав.

В суді апеляційної інстанції пояснив, що може сплачувати аліменти у розмірі 800 грн.

Колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років підлягають частковому задоволенню, з урахуванням того, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід,

Оскільки ОСОБА_2 знаходиться у відпустці по догляду за сином до досягнення дитиною 3-х років, не працює і потребує матеріальної допомоги, відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини у розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення суду першої інстанції на підставі п.п.3.4 ст. 309 ЦПК України скасувати у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. В іншій частині рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303,307,309,316,319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2015 року - скасувати у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: