АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Калиновського А.Б., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Видюкової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 17 листопада 2013 року ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Тойота» д/н НОМЕР_1, допустив порушення вимог Правил дорожнього руху України, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Опель» д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 та належить на праві власності ОСОБА_2 Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Опель» отримав механічні ушкодження. Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована у відповідача ПрАТ «СК «Провідна», позивач ОСОБА_3 звернувся до страхової компанії із відповідною заявою про виплату страхового відшкодування. Проте, страхову виплату вони не отримали, а тому, уточнивши позовні вимоги, просили стягнути на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 26274,58 грн.; оплату послуг експерта - 900 грн.; оплату послуг евакуатора - 600 грн.; пеню в сумі 1825,51 грн. на користь ОСОБА_3 моральну шкоду, завдану неправомірними діями відповідача - 20000 грн., а також покласти на ПрАТ «СК «Провідна» понесені ними судові витрати (а.с. 2-5, 102-103).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 23342,38 грн.; в рахунок повернення витрат по сплаті послуг експерта 900,00 грн., в рахунок повернення витрат за оплату послуг транспортного евакуатора 600,00 грн., пеню у сумі 1163,92 грн., а разом - 26 006,30 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 та позовних вимог ОСОБА_3 - відмовлено (а.с. 210-213).

В апеляційній скарзі ПрАТ «СК «Провідна» посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання про зміну судового рішення в частині стягнутих з товариства коштів (а.с. 212-228).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що страхове відшкодування ПрАТ «СК «Провідна» не було виплачене ОСОБА_2 в повному обсязі та у встановлені строки.

Проте погодитись з такими висновками суду не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 листопада 2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Тойота» д/н НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля марки «Опель» д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, автомобіль «Опель» д/н НОМЕР_2 належить позивачу ОСОБА_2 (а.с. 7).

ОСОБА_3 керував даним автомобілем на підставі довіреності від 08 червня 2010 року, відповідно до якої ОСОБА_2 уповноважив його розпоряджатися автомобілем для чого надав право, крім іншого, укладати договори про відшкодування завданої шкоди та одержувати за такими договорами грошові кошти (а.с. 8).

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Опель» д/н НОМЕР_2 отримав механічні ушкодження.

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2014 року водія автомобіля марки «Тойота», д/н НОМЕР_1, ОСОБА_4 було визнано винним у скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 12).

Оскільки цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Тойота», д/н НОМЕР_1 ОСОБА_4 була застрахована ПрАТ «СК «Провідна» відповідно до полісу №АВ/8780173 від 26 листопада 2012 року (а. с. 13), позивач ОСОБА_3, діючи на підставі довіреності від ОСОБА_2, 19 листопада 2013 року звернувся до даної страхової компанії із відповідною заявою про виплату страхового відшкодування (а. с. 61).

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 4619-14 від 19 березня 2015 року вартість матеріальних збитків завданих власнику автомобіля «Опель» д/н НОМЕР_2 складає 23342,38 грн. Ринкова вартість пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Опель» д/н НОМЕР_2 складає 1480,47 грн. (а.с. 192-198).

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, судова колегія приходить висновку, що сума страхового відшкодування повинна розраховуватись як різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, зменшена на суму франшизи: 23342,38 грн. - 1480,47 грн. - 500 грн. = 21361,91 грн., а також витрати на евакуацію автомобіля з місця пригоди: 600 грн., які підтверджені документально та докази про які надавались відповідачу 27 листопада 2013 року (а.с. 19).

При цьому судова колегія не вбачає підстав для стягнення з відповідача витрат на проведення оцінки в сумі 900 грн., оскільки згідно до ст. 34 Закону страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження), у разі не направлення свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

В матеріалах справи міститься висновок автотоварознавчого дослідження № 22/11/13-1 від 22 листопада 2013 року, відповідно до якого було визначено вартість матеріальних збитків завданих власнику автомобіля «Опель» д/н НОМЕР_2, включаючи протокол огляду даного автомобіля (а.с. 65-70, 72).

Таким чином, оскільки відповідача було повідомлено про дорожньо-транспортну пригоду 18 листопада 2013 року, а огляд пошкодженого автомобіля «Опель» д/н НОМЕР_2 було проведено 22 листопада 2013 року, підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні.

Стосовно позовних вимог про стягнення пені за прострочення виплати страхового відшкодування, судова колегія вважає зазначити наступне.

Відповідно до пунктів 36.2, 36.5 ст. 36 Закону страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Заява про страхове відшкодування надійшла до відповідача 19 листопада 2013 року, тобто 91-й день, з якого заявник має право на отримання пені за прострочення виплати страхового відшкодування, буде 18 лютого 2014 року.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що 09 липня 2014 року ПрАТ «СК «Провідна» перерахувало на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошові кошти в сумі 64148,59 грн. з призначенням платежу «приватні страхові відшкодування», що підтверджується копією платіжного доручення №029706 від 09 липня 2014 року (а.с. 87).

Згідно до відомості № ВПТ-010277 від 08 липня 2014 року для виплати коштів страхових відшкодувань до вищевказаної суми включено суму страхового відшкодування ОСОБА_3 в розмірі 8616,97 грн. (а.с. 88).

Дана сума складається з суми страхового відшкодування в розмірі 8090,74 грн. та пені - 526,23 грн., яку відповідач розрахував самостійно (а.с. 121).

Проте, дані кошти позивачами не отримувались та, відповідно до копії листа ПАТ КБ «Приватбанк», сума в розмірі 8616,97 грн. була повернута до ПрАТ «СК «Провідна» 21 серпня 2014 року (а.с. 124).

Таким чином, враховуючи, що відповідачем 09 липня 2014 року частково було виконане зобов'язання з виплати страхового відшкодування, яке не було прийняте позивачами, розрахунок пені необхідно проводити виходячи з того, що прострочення по сумі в розмірі 8616,97 грн. необхідно розраховувати за період з 18 лютого 2014 року по 09 липня 2014 року, а прострочення суми 13871,17 грн. (21361,91 грн. + 600 грн. - 8090,74 грн.) за період з 18 лютого 2014 року по 30 червня 2014 року (саме цю дату зазначають позивачі у своєму позові, а тому суд не виходячи за межі позовних вимог погоджується з нею)

Тобто, враховуючи розмір облікової ставки Національного банку України, яка діяла протягом цього періоду, розмір пені складає:

за період з 18 лютого 2014 року по 14 квітня 2014 року:

8616,97 грн. х 6,5% х 2 х (55 днів/ 365 днів) / 100 = 168,80 грн.

13871,17 грн. х 6,5% х 2 х (55 днів/ 365 днів) / 100 = 271,72 грн.

за період з 15 квітня 2014 року по 30 червня 2014 року:

8616,97 грн. х 9,5% х 2 х (76 днів/ 365 днів) / 100 = 340,90 грн.

13871,17 грн. х 9,5% х 2 х (76 днів/ 365 днів) / 100 = 548,77 грн.

Отже, сума пені повинна складати: 1330,19 грн., а тому враховуючи, що оскаржуваним рішенням з відповідача стягнуто 1163,92 грн. доводи апеляційної скарги в частині скасування пені є безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції слід змінити, зменшивши суму страхового відшкодування з 23342,38 грн. до 21361,91 грн. та в частині стягнення витрат на по сплаті послуг експерта в розмірі 900 грн. оскаржуване рішення слід скасувати та відмовити у задоволенні даних позовних вимог з вищенаведених підстав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2015 року - в частині стягнення витрат по сплаті послуг експерта в розмірі 900 грн. - скасувати і в задоволенні позовних вимог в цій частині - відмовити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2015 року - змінити в частині розміру суми страхового відшкодування, зменшивши її з 23342,38 грн. до 21361,91 грн. та в частині загальної суми, що стягнута з 26006,30 до 23125,83 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: