Справа № 640/6897/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2015 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зуб Г.А.

за участю секретаря Левченко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації про повернення незаконно утримуваних коштів, стягнення трьох відсотків річних, інфляційних витрат та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача належні позивачеві за судовим рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27.06.2014 року грошові кошти в розмірі 5342 грн., стягнути з відповідача належні кошти позивачеві за судовим рішенням Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.09.2014 року в розмірі 5970 грн., стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 500 грн., провести розрахунок 3% річних із суми 5342 грн. за період з 13.10.2014 року по день прийняття судового рішення та стягнути її з відповідача, провести розрахунок інфляційних втрат із суми 5342 грн. за період з 01.11.2014 року по день прийняття рішення та стягнути її з відповідача, провести розрахунок 3 % річних із суми 5970 грн. за період з 15.09.2014 року по день прийняття судового рішення та стягнути її з відповідача, провести розрахунок інфляційних втрат із суми 5970 грн. за період з 01.10.2014 року по день прийняття судового рішення та стягнути її з відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на наступне. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 27.06.2014 року по адміністративній справі №643/6283/14-а був частково задоволений позов позивача в частині зобовязання Управління до підготовки розпорядження про виплату позивачеві недоплаченої грошової допомоги до 5 травня за 2014 рік у розмірі 5342 грн. та направлення цього розпорядження до Центру для проведення виплати. Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2014 року вказана постанова була залишена без змін. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.09.2014 року по адміністративній справі №643/4743/14-а був частково задоволений позов ОСОБА_1 в частині зобовязання здійснити перерахунок та виплату позивачеві недоплаченої грошової допомоги на оздоровлення за 2014 рік. Відповідно до постанов державного виконавця Панюкової О.О. про закінчення виконавчого провадження, Управлінням 04.12.2014 року до відповідача було направлено розпорядження про виплату позивачеві недоплаченої грошової допомоги до 5 травня у розмірі 5342 грн. та Управління 29.10.2014 року направило розпорядження №1278 до відповідача про виплату позивачеві недоплаченої грошової допомоги за 2014 рік у розмірі 5970 грн., і що вказана виплата проводиться відповідачем. Отже, відповідач повинен сплатити грошові кошти в розмірі 11312 грн. 17.03.2015 року позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою про повернення коштів належних позивачеві, але відповідач відмовив позивачеві.

Позивач в судове засідання з'явився, позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином та своєчасно, причину неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, та об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Судом встановлено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, що підтверджується посвідченням серії А №096926 та вкладкою № 034327. (а.с. 5).

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 27.06.2014 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано дії Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району ХМР по нарахуванню та виплаті ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до постанови КМУ від 16.04.2014 року №102 «Деякі питання виплати у 2014 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» неправомірними. Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району ХМР здійснити перерахунок ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги, яка виплачується до 5-го травня за 2014 рік у відповідності зі ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням фактично здійснених виплат та підготувати розпорядження про нарахування та виплаті ОСОБА_1 недоплаченої разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі 5342 грн. відповідно до ст. 13 вказаного закону та направити це розпорядження до Харківського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат. Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2014 року, вказана постанова залишена без змін. (а.с. 25-30).

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.09.2014 року, визнано дії Управління праці та соціального захисту населення Московського району ХМР в частині нарахування та виплати щорічної грошової допомоги за 2014 рік у розмірі відповідно до постанови КМУ від 12.07.2005 року №562 «про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправними та зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Московського району ХМР здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2014 рік у розмірі, передбаченому ч.4 ст. 68 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням виплачених сум. (а.с. 22-24).

Московським районним судом м. Харкова були видані виконавчі листи по вище вказаних справах, які перебували на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ в Харківській області.

Відповідно до постанови головного державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ в Харківській області Панюкової О.О. від 12.02.2015 року по ВП №46274194 про закінчення виконавчого провадження, виконавче провадження за виконавчим листом Московського районного суду м. Харкова №643/6283/14а від 20.11.2014 року закінчено, оскільки згідно з повідомленням начальника УПСЗН Адміністрації Московського району ХМР від 03.02.2015 року вих. 01-886, на виконання рішення суду управлінням здійснений розрахунок ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2014 рік з урахуванням фактично здійснених виплат у розмірі 5342 грн. №04-7171 від 04.12.2014р., який направлено до відповідача для виплати згідно чинному законодавству. (а.с. 7). Тобто, постанова Московського районного суду м. Харкова від 27.06.2014 року виконана в повному обсязі.

Відповідно до постанови головного державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ в Харківській області Панюкової О.О. від 12.02.2015 року по ВП №46275021 про закінчення виконавчого провадження, виконавче провадження за виконавчим листом Московського районного суду м. Харкова №643/4743/14а від 23.10.2014 року закінчено, оскільки УПСЗН адміністрації Московського району ХМР здійснило нарахування та направило розпорядження №1278 від 29.10.2014р. про призначення ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік у розмірі 5970,00 грн. до відповідача, щодо виплати, то воно не має повноважень для здійснення виплати призначеної допомоги та дана виплата проводиться відповідачем. (а.с.6).

17.03.2015 року позивач звернувся до відповідача з вимогою виплати вказаних коштів, які він негайно вимагав повернути. (а.с.8).

Згідно відповіді від 01.04.2015 року, відповідач повідомив позивача, що він не є розпорядником бюджетних коштів та запропонував звернутися до органу Державної казначейської служби України в порядку, визначеному Постановою КМУ від 03.08.2011 року №845 для виконання рішення суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган. (а.с. 9).

Відповідно до положень ст. 170 ЦК України, держава набуває і здійснює цивільні права та обовязки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Конституційний Суд України виходить з того, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України.

Згідно прийнятого 25.01.2012 року рішення Конституційного Суду України №3-рп/2012, яким встановлено, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються Законами України, а також нормативно-правовими актами відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України №102 «Деякі питання виплати у 2014 році разової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни ,гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нациських переслідувань»,відповідно до якої,встановлено, що установити, що у 2014 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" (далі - грошова допомога), здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державної адміністрації (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв'язку або установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, що не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання).

Згідно п. 1 Типового положення про центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 25 квітня 2006 р. N 147, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 7 червня 2006 р. за N 683/12557, центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (далі - Центр) є державною установою і підпорядковується головному управлінню праці та соціального захисту населення обласної (у місті Києві - Головному управлінню соціального захисту населення міської) державної адміністрації.

За приписами п. 3.2 зазначеного Положення одним із завдань центру є підготовка документів на виплату всіх видів соціальної допомоги.

Згідно п.п. 4.6, 4.9 Положення центр відповідно до покладених на нього завдань разом з регіональними органами праці та соціального захисту населення та під їх керівництвом вживає заходів до попередження і погашення сум переплат і недоплат соціальної допомоги, інших грошових виплат; проводить перерахунки розмірів грошової допомоги (в тому числі у зв'язку з індексацією), забезпечує своєчасну підготовку бухгалтерської та статистичної звітності з використанням уніфікованих програмних засобів.

Таким чином, вказаним Положенням вказалі не передбачено, що відповідач здійснює виплату вказаних коштів, а здійснює лише підготовку документів на виплату.

Слід зазначити, що нарахування грошової допомоги до 5 травня та щорічної допомоги на оздоровлення позивачеві було здійснено.

Відповідно до п.8 ст. 9 розділу VI кодексу України, списання коштів державного бюджету на виконання рішень судів здійснюється з часу встановлення щодо таких видатків бюджетних призначень у законі про Державний бюджет України або у змінах до них.

Закон України «про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" та особливості їх виконання.

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону, виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Відповідно до п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. N 845 "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ" зі змінами та доповненнями, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Слід зазначити, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», державній казначейській службі на забезпечення виконання рішень суду, що гарантуються державою передбачені видатки.

Таким чином, враховуючи постанову Московського районного суду м. Харкова від 27.06.2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.09.2014 року, якими зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Московського району ХМР здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2014 рік у розмірі, передбаченому ч.4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням виплачених сум та здійснити перерахунок щорічної грошової допомоги, яка виплачується до 5-го Травня за 2014 рік у відповідності зі ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та підготувати відповідне розпорядження про нарахування та виплаті вказаної допомоги у розмірі 5342 грн. та направити це розпорядження до відповідача, слід зазначити, що позовні вимоги ОСОБА_1 за даним позовом по своїй суті є заміною способу виконання рішення адміністративних судів, які беззаперечно будуть виконані відповідною державною установою після надходження відповідних сум із державного бюджету. Ст. 124 Конституції України, ст. 14 КАС України, ст. 14 ЦПК України закріплено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України, а їх невиконання тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Тому, суд вважає за доцільне, відмовити в задоволенні даного позову щодо стягнення з відповідача грошових коштів, 3% річних та інфляційних втрат.

Що стосується моральної шкоди, то слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 9 Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому, моральною шкодою визначаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних слідків морального характеру.

За правилами ст.1173 ЦК України,шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Позивач в підтвердження своїх доводів про заподіяння йому моральної шкоди - не надав належних доказів про наявність самої моральної шкоди, що суперечить вимогам чинного законодавства, а у своєму позові виклав лише норми чинного законодавства, яким регулюється стягнення моральної шкоди.

Таким чином, суд вважає, що доводи позивача, без належних доказів, є лише припущеннями. Крім того, позивач не довів в чому полягає шкода, якими неправомірними діями її заподіяно, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Адже відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 57-61, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації про повернення незаконно утримуваних коштів, стягнення трьох відсотків річних, інфляційних витрат та відшкодування моральної шкоди відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області, через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів після його проголошення.

Головуючий -