У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,
суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М., Писаної Т.О., Юровської Г.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Інтер Трейдінг плюс», третя особа - ОСОБА_7, про поновлення на роботі, стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати розрахунку при звільненні та компенсації за невикористану відпустку, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 16 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 18 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з 9 грудня 2013 року вона працювала у товаристві з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Інтер Трейдінг плюс» (далі - ТОВ «Торговий дім Інтер Трейдінг плюс») на посаді менеджера з питань регіонального розвитку (Центр) департаменту регіонального розвитку (Центр). Наказом від 16 вересня 2014 року № ИТ14-69 к вона була звільнена із займаної посади за ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із скороченням чисельності (штату) працівників. Посилаючись на незаконність винесеного наказу та на непроведення з нею в день звільнення повного розрахунку, позивач ОСОБА_6 просила поновити її на посаді менеджера з питань регіонального розвитку (Центр) департаменту регіонального розвитку (Центр) ТОВ «Торговий дім Інтер Трейдінг плюс» з 16 вересня 2014 року, стягнути з відповідача на її користь заборгованість із заробітної плати за період з 9 грудня 2013 року по 16 вересня 2014 року у розмірі 110 736 грн 40 коп., середній заробіток за час затримки проведення розрахунку при звільненні (невиплачена компенсація за невикористану відпустку) у сумі 16 000 грн.

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 16 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 18 травня 2015 року, позов ОСОБА_6 задоволено частково, стягнуто на її користь з ТОВ «Торговий дім Інтер Трейдінг плюс» 5 669 грн 18 коп. заборгованості із заробітної плати за період з 1 червня 2014 року по 16 вересня 2014 року включно, без утримання податків, зборів і обов'язкових платежів та 4 758 грн. середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні за період з 17 жовтня 2014 року по 16 січня 2015 року, без утримання податків, зборів і обов'язкових платежів. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із передачею справи на новий розгляд.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Ухвалені у справі судові рішення не відповідають цим вимогам у повній мірі.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно штатного розкладу ТОВ «Торговий дім Інтер Трейдінг Плюс» (з установленим посадовим окладом на повну штатну одиницю) станом на 1 грудня 2013 року у штатному розкладі (штат у кількості 107,50 одиниць) на час прийняття ОСОБА_6 на роботу був департамент регіонального розвитку (Центр), в його складі перебувала посада менеджера з питань регіонального розвитку з посадовим окладом на той час 1 549 грн.

Наказом директора ТОВ «Торговий дім Інтер Трейдінг плюс» від 9 грудня 2013 року № ИТ13-104к ОСОБА_6 була прийнята на вакантну посаду менеджера з питань регіонального розвитку департаменту регіонального розвитку (Центр) з посадовим окладом (тарифною ставкою) у розмірі 1 549 грн. Про прийняття ОСОБА_6 на дану посаду у ТОВ «Торговий дім Інтер Трейдінг плюс» зроблено запис у її трудову книжку від 9 грудня 2013 року за № 26.

З 3 лютого 2014 року посадовий оклад менеджера з питань регіонального розвитку департаменту регіонального розвитку (Центр) ТОВ «Торговий дім Інтер Трейдінг Плюс» збільшено до 1 599 грн., посада менеджера з питань регіонального розвитку (2 одиниці) була в наявності штатного розкладу товариства у складі департаменту регіонального розвитку (Центр).

Згідно наказу ТОВ «Торговий дім Інтер Трейдінг плюс» від 7 липня 2014 року № 29-од «Про внесення змін до штатного розкладу», з метою вдосконалення організаційної структури підприємства наказано з 16 вересня 2014 року скоротити штатну чисельність працівників: департаменту регіонального розвитку (Центр) - вивести із штатного розпису одну одиницю менеджера з питань регіонального розвитку із окладом 1 599 грн; відділу постачання - вивести з штатного розпису дві штатні одиниці менеджера з постачання з окладом 1 599; відділу аналітики - вивести з штатного розпису одну одиницю аналітика консолідованої інформації з окладом 1 572 грн; відділу збуту - вивести з штатного розпису дві штатні одиниці менеджера із збуту з окладом 1 599 грн. Цим же наказом затверджено з 16 вересня 2014 року штатний розпис у новій редакції з урахуванням виключених штатних одиниць. Пунктом 3 даного наказу керівників підрозділів зобов'язано надати адміністрації пропозиції про кандидатури на звільнення у відповідності до п.1 цього наказу, при цьому врахувати переваги в залишенні на роботі згідно ст. 42 КЗпП України <nau://ukr/322-08|st42>.

Як вбачається з штатного розкладу № 3 ТОВ «Торговий дім Інтер Трейдінг Плюс», що діє з 17 вересня 2014 року (штат у кількості 98,00 одиниць) після видачі наказу від 7 липня 2014 року № 29-од ТОВ «Торговий дім Інтер Трейдінг Плюс» «Про внесення змін до штатного розкладу» та скорочення з 16 вересня 2014 року штатної чисельності працівників (по департаменту регіонального розвитку (Центр) та ряду відділів товариства), у товаристві наявний департамент регіонального розвитку (відсутні Центр та Восток), в його складі, зокрема, наявні шість посад менеджера з питань регіонального розвитку.

З листа директора ТОВ «Торговий дім Інтер Трейдінг Плюс» від 24 грудня 2014 року вбачається, що у департаменті регіонального розвитку (Центр) за час роботи позивача працювали: ОСОБА_9 - директор департаменту регіонального розвитку (Центр) ТОВ «Торговий дім Інтер Трейдінг Плюс», прийнятий на дану посаду 15 травня 2013 року, звільнений за власним бажанням 30 квітня 2014 року; вона, ОСОБА_6 - менеджер з питань регіонального розвитку в департаменті регіонального розвитку (Центр) ТОВ «Торговий дім Інтер Трейдінг Плюс», прийнята на дану посаду 9 грудня 2013 року та звільнена за скороченням чисельності штату працівників 16 вересня 2014 року; ОСОБА_10 - менеджер з питань регіонального розвитку в департаменті регіонального розвитку (Центр) ТОВ «Торговий дім Інтер Трейдінг Плюс», був прийнятий на цю посаду 17 травня 2013 року, звільнений за погодженням сторін 3 жовтня 2014 року. Також з даного листа вбачається, що після звільнення зазначених осіб, посади за якими вони працювали були виведені зі штатного розкладу, на ці посади працівники не приймались, а з 3 листопада 2014 року підрозділу - департамент регіонального розвитку (Центр) у ТОВ «Торговий дім Інтер Трейдінг Плюс» не існує, оскільки його розформували (а. с. 61, т.2).

7 липня 2014 року від заступника директора з комерційних питань департаменту регіонального розвитку (Центр) ОСОБА_11 на ім'я директора ТОВ «Торговий дім Інтер Трейдінг Плюс» ОСОБА_7 надійшла службова записка на виконання наказу товариства від 7 липня 2014 року № 29-од щодо виконання вказівки надати пропозиції про кандидатури на звільнення. Як вбачається зі змісту цієї службової записки ОСОБА_11, остання, проаналізувавши переважні права на залишенні на роботі, ефективність, якість, стаж роботи на підприємстві, відсутність дисциплінарних стягнень чи зауважень зі сторони адміністрації, а також враховуючи той факт, що у одного з двох менеджерів з питань регіонального розвитку департаменту розвитку (Центр) ОСОБА_10 є неповнолітня дитина 2012 року народження, остання вважала за можливе звільнити за скороченням чисельності штату працівників згідно наказу від 7 липня 2014 року № 29-од менеджера з питань регіонального розвитку (Центр) ОСОБА_6

7 липня 2014 року на ім'я працівника ОСОБА_6 було направлено повідомлення про видачу наказу від 7 липня 2014 року № 29-од «Про внесення змін до штатного розпису» та скорочення чисельності штату працівників департаменту регіонального розвитку (Центр) та зазначено про те, що у зв'язку з даним наказом чисельність штату працівників, що обіймають посаду менеджера з питань регіонального розвитку скорочена, і трудовий договір з ОСОБА_6 буде розірвано 16 вересня 2014 року. Дане повідомлення про скорочення чисельності штату працівників за п. 1 ст.40 КЗпП України <nau://ukr/322-08|st40> було вручено позивачу індивідуальним доставочним листом 9 липня 2014 року (а. с. 30-31, т.1). Аналогічне за змістом повідомлення було також направлено телеграмою від 7 липня 2014 року за її місцем реєстрації, яку вона отримала 8 липня 2014 року (а. с. 141, т. 1). Отже, судом було встановлено, що позивач була попереджена про наступне вивільнення

Наказом від 16 вересня 2014 року № ИТ14-69к ОСОБА_6 звільнено з посади менеджера з питань регіонального розвитку (Центр) департаменту регіонального розвитку (Центр) у зв'язку із скороченням чисельності (штату) працівників на підставі п. 1ст. 40 КЗпП України, запис про це внесено у її трудову книжку 16 вересня 2014 року. У наказі вказано, що ОСОБА_6 виплачується вихідна допомога у розмірі 1 489 грн 37 коп. 16 вересня 2014 року на адресу позивача було направлено копію наказу від 16 вересня 2014 року № ИТ14-69к і розрахунковий лист, а також лист, в якому зазначено про необхідність з'явитися до ТОВ «Торговий дім Інтер Трейдінг плюс» для отримання трудової книжки. Указаний лист позивачем отримано 19 вересня 2014 року. 14 жовтня 2014 року ОСОБА_6 ознайомилася із наказом про звільнення та отримала трудову книжку.

Отже, судами було встановлено, що у відповідача по справі ТОВ «Торговий дім Інтер Трейдінг Плюс» мало місце скорочення штату і чисельності працівників, що є компетенцією власника або уповноваженого ним органу та підтверджується наказом від 7 липня 2014 року № 29-од «Про внесення змін до штатного розкладу». З досліджених судами штатних розкладів товариства не вбачається, що на підприємстві були вакантні посади, які б могли бути запропоновані працівнику ОСОБА_6 на цьому ж підприємстві. Також згідно довідки від 3 грудня 2014 року № 132 ТОВ «Торговий дім Інтер Трейдінг Плюс» повідомило, що на їхньому підприємстві профспілкова організація не утворювалася і відповідно до чинного законодавства України створення такого органу на підприємстві не є обов'язковим (а. с. 227, т. 1).

З урахуванням цього слід визнати правильними висновки судів про те, що звільнення працівника ОСОБА_6 проведено у відповідності до вимог КЗпП України; матеріали справи не містять доказів на спростування незаконності винесеного відповідачем наказу про її звільнення. Також є обґрунтованими висновки судів про те, що наявні у справі докази свідчать про те, що ТОВ «Торговий дім Інтер Трейдінг Плюс» допустило заборгованість із заробітної плати за період з 1 червня 2014 року по 16 вересня 2014 року включно у розмірі 5 669 грн 18 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Колегія суддів вважає, що вищезазначені висновки судів повністю відповідають встановленим у справі обставинам та ґрунтуються на доказах, яким судами надано правильну оцінку у відповідності до ст. ст. 60, 212, 213, 214, 303, 315 ЦПК України, а тому судові рішення у цій частині слід залишити без змін.

Разом із цим не можна погодитися з висновком судів в частині стягнення з відповідача на користь позивача 4 758 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі при звільненні за період з 17 жовтня 2014 року по 16 січня 2015 року, оскільки встановивши, що звільнення позивача було проведено 16 вересня 2014 року і наявні підстави для стягнення з відповідача 5 669 грн 18 коп. заборгованості із заробітної плати за період з 1 червня 2014 року по 16 вересня 2014 року, суди не звернули увагу на положення ст. 116, ч. 1 ст. 117 КЗпП України та допустили помилку у періоді, з якого починається перебіг строку нарахування суми за затримку виплати заробітної плати, визначивши початок перебігу такого строку з 17 жовтня 2014 року, у той час як перебіг починався з 17 вересня 2014 року. Під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції, останній дійшов помилкового висновку, що доводи апеляційної скарги у цій частині не підлягають задоволенню. При цьому посилання апеляційного суду щодо того, що місцевим судом застосовано принцип співмірності не може свідчити про законність судового рішення при стягненні середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати.

Отже, висновок судів в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі при звільненні є передчасним та таким, що не відповідає вимогам КЗпП України, а тому судові рішення у цій частині підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції. У решті - судові рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 337, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 16 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 18 травня 2015 року скасувати в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі при звільненні, справу у цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

У решті - рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 16 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 18 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська Судді: А.О. Леванчук Л.М. Мазур

Т.О. Писана

Г.В. Юровська