Справа №476/401/15-ц 05.08.2015 05.08.2015 05.08.2015
Провадження №22-ц/784/1925/15
Провадження №22-ц/784/1925/15
Категорія 59 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Буренкової К.О.;

суддів: Кутової Т.З., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання: Горенко Ю.В.,

за участю: ОСОБА_3 представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

приватного нотаріуса Єланецького нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_5

на рішення Єланецького районного суду від 17 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Єланецького нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_5 про визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулася з позовом до приватного нотаріуса Єланецького нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_5 про визнання дій протиправними, стягнення шкоди, завданої неправомірними діями приватного нотаріуса ОСОБА_5

ОСОБА_4 свої вимоги мотивувала тим, що є спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_6, який помер 26 листопада 2013 року. Їй стало відомо, що відповідач 25 червня 2014 року надав письмову інформацію ПАТ «Державний ощадний банк України» стосовно прийняття нею спадщину після смерті батька ОСОБА_6, що є порушенням нотаріальної таємниці, передбаченої ст. 8 Закону України «Про нотаріат».

Позивачка також зазначала, що приватний нотаріус ОСОБА_5 в листі від 25 червня 2014 року повідомив вказаний Банк про те, що вимога останнього про повернення боргу доведена до кола спадкоємців померлого ОСОБА_6, що не відповідає вимогам нормативних документів, якими врегульовано нотаріальну діяльність, а тому, на її думку, є недостовірною інформацією.

Посилаючись на наведене, ОСОБА_4 просила визнати неправомірними дії приватного нотаріуса ОСОБА_5, які полягають в розголошенні ним нотаріальної таємниці та в наданні банківській установі інформації стосовно її як спадкоємця про наявність боргу у спадкодавця.

Крім цього, позивачка просила стягнути із відповідача 10737 грн. 24 коп. в рахунок шкоди, завданої неправомірними діями відповідача, а також судові витрати.

В травні 2015 року представник позивачки звернувся із уточненою позовною заявою, в якій просив лише про визнання неправомірними дій приватного нотаріуса ОСОБА_5 щодо розголошення ним нотаріальної таємниці та надання банківській установі інформації стосовно повідомлення позивачки як спадкоємиці про наявність боргу у спадкодавця.

Рішенням Єланецького районного суду від 17 червня 2015 року позов задоволено частково.

Постановлено визнати протиправними дії приватного нотаріуса ОСОБА_5, які полягають у розголошенні відомостей про ОСОБА_4 як про спадкоємницю ОСОБА_6

Стягнуто з приватного нотаріуса ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 487 грн. 20 коп. судових витрат.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі приватний нотаріус ОСОБА_5 просить рішення суду першої інстанції змінити в частині задоволених вимог та в позові ОСОБА_4 відмовити. Відповідач посилається на те, що судом першої інстанції не повно зясовані всі суттєві обставини у справі, зокрема те, що ПАТ «Ощадний банк України» є кредитором у даній спадковій справі, а тому у останнього було право знати про коло спадкоємців. Крім цього, приватний нотаріус ОСОБА_5 вказує, що висновки суду не відповідають положенням ст.5 Закону України «Про нотаріат», відповідно до якої нотаріус зобовязаний сприяти реалізації прав кредитора.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її слід відхилити із наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною першою ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом.

Відповідно до абз.2 п.10 ч.2 ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Із матеріалів справи вбачається, що 19 березня 2009 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» (далі-Банк) та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір, за умовами якого останній отримав 185 000 грн. кредиту на строк до 18 березня 2019 року зі сплатою 23 % річних.

26 листопада 2013 року ОСОБА_6 помер.

Із копії спадкової справи № 45/2013, відкритої за заявою ОСОБА_7 видно, що 12 грудня 2013 року Банк як кредитор звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_5 з вимогою до спадкоємців боржника ОСОБА_6 (а.с.124).

02 квітня 2014 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Єланецького районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_8 із заявою про прийняття спадщини, і їй відповідачем було повідомлено про наявність вимог кредитора в усній формі, про що 02 квітня 2014 року була зроблена службова відмітка на заяві від 12 грудня 2013 року (а.с. 124).

25 червня 2014 року приватний нотаріус ОСОБА_5 письмово повідомив Банк про коло спадкоємців, які звернулися за отриманням спадщини, зазначивши прізвище, імя та по батькові позивачки, її рік народження та адресу, за якою вона проживає (а.с. 7).

Мотивуючи свої вимоги про визнання дій відповідача неправомірними, ОСОБА_4 посилалась на те, що останній вказаним листом розголосив нотаріальну таємницю, оскільки повідомив Банку відомості стосовно її року народження та адреси, за якою вона проживає, чи порушив нотаріальну таємницю.

Відповідно до ст. 11 Закону Про інформацію» інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження.

Кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.

Частиною першою та другою ст. 8 Закону «Про нотаріат» (далі Закон) передбачено, що нотаріальна таємниця - сукупність відомостей, отриманих під час вчинення нотаріальної дії або звернення до нотаріуса заінтересованої особи, в тому числі про особу, її майно, особисті майнові та немайнові права і обов'язки тощо. Нотаріус та особи, зазначені у статті 1 цього Закону, а також помічник нотаріуса зобов'язані зберігати нотаріальну таємницю, навіть якщо їх діяльність обмежується наданням правової допомоги чи ознайомленням з документами і нотаріальна дія або дія, яка прирівнюється до нотаріальної, не вчинялась.

Згідно ст. 5 Закону в обовязки нотаріуса входить зберігання в таємниці відомостей, одержаних ним у звязку із вчиненням нотаріальних дій.

Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, не передбачено обовязок нотаріуса повідомляти кредиторів спадкодавця про відкриття спадщини, коло спадкоємців та відомості стосовно останніх, які є у спадковій справі.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач листом від 25 червня 2014 року на адресу Банку розголосив відомості щодо року народження позивачки та адреси її проживання, які містились у спадковій справі, заведеній після смерті ОСОБА_6

Встановивши наведені обставини, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що оскільки приватний нотаріус ОСОБА_5 в порушення вимог ст.5, ч.1 ст.8 Закону повідомив Банку як кредитору спадкодавця відомості стосовно року народження позивачки та адреси її проживання, які становлять нотаріальну таємницю, то такі дії відповідача є неправомірними.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що вчиняючи оскаржувану дію він сприяв захисту інтересів Банку як кредитора спадкодавця, що спростовує висновків суду в частині задоволення позову, оскільки виконання нотаріусом обовязків, передбачених ст. 5 Закону, повинно здійснюватись з дотриманням обмежень, встановлених абзацом третім цієї статті та положеннями частин першої і другої ст. 8 Закону.

За наведених обставин колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги приватного нотаріуса ОСОБА_5

Керуючись статтями 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу приватного нотаріуса Єланецького нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_5 відхилити, а рішення Єланецького районного суду від 17 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: