УХВАЛА

іменем україни

03 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М.,

Нагорняка В.А., Юровської Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, сільськогосподарського кооперативу «Іскра», Кременчуцького районного управління юстиції, треті особи: комунальне підприємство «Кременчуцьке МБТІ», ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання незаконними та скасування свідоцтва про право власності, рішень виконавчого комітету Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 22 лютого 2007 року та від 31 січня 2008 року, скасування державної реєстрації права власності на Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями, зобов'язання передати нерухоме майно з відповідною технічною документацією у комунальну власність територіальної громади Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 26 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, який уточнила в процесі розгляду справи, у тому числі частково змінила предмет позову, та остаточно просила визнати незаконними та скасувати:

- свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1, видане 18 березня 2008 року Піщанською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області (далі - Піщанська сільрада);

- рішення виконавчого комітету Піщанської сільради від 22 лютого 2007 року в частині видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та від 31 січня 2008 року про видачу СК «Іскра» свідоцтва про право власності на вказаний житловий будинок;

- державну реєстрацію права власності за СК «Іскра» на Ѕ частини цього житлового будинку з господарськими будівлями (реєстраційний номер 22500118);

- зобов'язати СК «Іскра» передати у комунальну власність територіальної громади Піщанської сільради Ѕ частини житлового будинку з відповідною технічною документацією;

- стягнути з відповідачів СК «Іскра» та Піщанської сільради в рівних частинах на її користь понесені судові витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката, в сумі 2 000 грн та судовий збір в сумі 243 грн 60 коп.

На обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона та її чоловік ОСОБА_6 працювали в колгоспі імені Мічуріна у селі Піщане Кременчуцького району Полтавської області та їм, як працівникам колгоспу, на склад сім'ї була надана Ѕ частини будинку АДРЕСА_1.

Вказала, що 16 грудня 1993 року відбулась реорганізація колгоспу імені Мічуріна в колективне сільськогосподарське підприємство «Дніпро» (далі - КСП «Дніпро») і до статуту створеного підприємства увійшли також житлові будинки, в тому числі і спірний.

ОСОБА_3 зазначила, що КСП «Дніпро» було здійснено розпаювання землі та майна, і враховуючи, що її сім'я проживала в будинку, який будувався колгоспом імені Мічуріна, їм було запропоновано сплатити грошима та майновим сертифікатом за вартість будинку. Факт таких розрахунків підтверджується архівними довідками, відповідно до яких вона та її чоловік ОСОБА_6 із заробітної плати здійснювали відрахування за квартиру.

Також позивачка вказала, що 11 грудня 1997 року керівник СП «Дніпро» зареєстрував в кількості десяти осіб членів СП «Дніпро» сільськогосподарський кооператив «Дніпро» (далі - СК «Дніпро»), на баланс якого побудовані колгоспом житлові будинки не передавалися.

Виконавчий комітет Піщанської сільради 22 лютого 2007 року та 31 січня 2008 року прийняв рішення про видачу СК «Іскра» свідоцтва про право власності на житлові будинки, в тому числі і на спірний.

Позивачка вважає, що голова Піщанської сільради безпідставно та незаконно задовольнив прохання СК «Іскра» видати свідоцтво про право власності на ряд жилих будинків, у тому числі на спірний житловий будинок, де мешкає її сім'я, оскільки за вищенаведених підстав СК «Іскра» не мав права на будинки та квартири, які побудовані колгоспом імені Мічуріна. Житловий фонд КСП мав бути безоплатно переданий до комунальної власності в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 13 серпня 2003 року № 1253.

Посилалась на те, що її сім'я з часу вселення проживає у будинку, у 2009 році помер її чоловік, а приблизно у вересні-жовтні 2013 року представники СК «Іскра» пред'явили до неї вимогу звільнити належний будинок або викупити його за 140 677 гривень.

У зв'язку з тим що її сім'я, як мешканці, які зареєстровані та проживають у вказаному будинку, мають право на безоплатну передачу їм Піщанською сільрадою Ѕ частини спірного будинку у власність відповідно до чинного законодавства, позивачка просила суд задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Визнано незаконними та скасовано: свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1, видане 18 березня 2008 року Піщанською сільрадою на підставі рішення виконавчого комітету Піщанської сільради від 31 січня 2008 року № 1, рішення виконавчого комітету Піщанської сільради від 22 лютого 2007 року про видачу свідоцтва про право власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 та рішення виконавчого комітету Піщанської сільради від 31 січня 2008 року про видачу СК «Іскра» свідоцтва про право власності на будинок (квартиру № 1), розташований по АДРЕСА_1.

Скасовано державну реєстрацію права власності СК «Іскра» на нерухоме майно: половину житлового будинку з господарськими будівлями (реєстраційний номер 22500118), розташований по АДРЕСА_1.

Зобов'язано СК «Іскра» передати у комунальну власність територіальної громади Піщанської сільради половину житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною технічною документацією.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Кременчуцького районного управління юстиції відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 26 лютого 2015 року апеляційну скаргу СК «Іскра» задоволено, рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25 грудня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на касаційну скаргу СК «Іскра» і Піщанської сільради, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, керувався ч. 1 ст. 261, п. 4 ч. 1 ст. 268 ЦК України, ч. 8 ст. 31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 02 грудня 1996 року № 1443 «Про поетапну передачу до комунальної власності об'єктів соціальної інфраструктури», Порядком безоплатної передачі у комунальну власність об'єктів соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, а також внутрішньогосподарських меліоративних систем колективних сільськогосподарських підприємств, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передачі на баланс підприємств-правонаступників, дійшовши висновку, що рішення Піщанської сільради та її виконавчого комітету суперечать актам цивільного законодавства, порушують цивільні права та інтереси позивача, а тому є незаконними та підлягають скасуванню. При цьому суд виходив з того, що СК «Дніпро» у 2002 році був перереєстрований в ТОВ «Імені Мічуріна» і з того часу його діяльність була припинена, а тому від його імені жодні юридично значимі дії не могли вчинятися, у тому числі і проведення зборів 02 квітня 2005 року, у зв'язку з чим дійшов висновку, що право власності на Ѕ спірного житлового будинку за законом не може належати СК «Іскра».

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог до Кременчуцького районного управління юстиції, суд виходив з того, що реєстрацію права власності на нерухоме майно СК «Іскра» проведено 03 квітня 2008 року комунальним підприємством «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації», а Реєстраційна служба Кременчуцького районного управління юстиції здійснює державну реєстрацію прав починаючи з 01 січня 2013 року, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині є безпідставними.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що відсутні докази на підтвердження того, що позивач та члени її сім'ї були вселені до спірного будинку на законних підставах, а архівні довідки про відрахування із заробітної плати ОСОБА_6 та ОСОБА_3 грошових сум за квартиру та квартплату не містять інформації про підстави вселення ОСОБА_6 та членів його сім'ї у спірний будинок та про сплату коштів саме за цей будинок, у зв'язку із чим дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що СК «Іскра» порушив права позивача.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів касаційного суду вважає, що зазначеним вимогам рішення судів попередніх інстанцій не відповідають із наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 15 травня 1987 року ОСОБА_3 була прийнята в члени колгоспу імені Мічуріна Кременчуцького району, реорганізованого 10 грудня 1993 року в КСП «Дніпро», 17 грудня 1997 року - в СК «Дніпро», а 27 травня 2002 року - в ТОВ імені Мічуріна, яке у зв'язку з визнанням банкрутом 05 червня 2007 року було вилучене з бази даних ЄДРПОУ (а. с.18,19, 161, 130, 146, т. 1).

Відповідно до архівної довідки від 14 лютого 2014 року № 06-10/129 у книгах обліку розрахунків по оплаті праці КСП «Дніпро» за 1994 рік з нарахованої заробітної плати ОСОБА_6 утримана у липні 1994 року сума у розмірі 24 080 крб за кварт. (згідно з оригіналом документа) (а. с. 8, т. 1).

З нарахованої заробітної плати ОСОБА_3 за період її роботи в КСП «Дніпро» та СК «Дніпро» з 1994 року по 2000 роки утримувалися суми за кварт. та квартпл. (згідно з оригіналом документа) (а. с. 9, т. 1).

Згідно з довідкою Піщанської сільради ОСОБА_3 і ОСОБА_4 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1, у житловому будинку, який належить СК «Іскра» (а. с. 13, т. 1).

Також судами попередніх інстанцій установлено, що у 2009 році помер ОСОБА_6, який був чоловіком позивача.

На підставі розпорядження голови Кременчуцької районної державної адміністрації від 17 грудня 1997 року № 663 був зареєстрований СК «Дніпро» для здійснення виробничо-господарської діяльності згідно зі статутом; на підставі розпорядження від 01 березня 2000 року № 111 СК «Дніпро» був перереєстрований для здійснення виробничо-господарської діяльності згідно зі статутом, а на підставі розпорядження від 27 травня 2002 року № 240 СК «Дніпро» був перереєстрований в товариство з обмеженою відповідальністю «Імені Мічуріна» (а. с. 130, 145-146, т. 1).

Рішенням загальних зборів колишнього СК «Дніпро» від 02 квітня 2005 року, оформленого протоколом № 1, було ухвалено, зокрема, передати майно цілісним майновим комплексом в СК «Іскра» з подальшим викупом на три роки (а. с. 50, 51, т. 1).

Згідно з актом від 02 квітня 2005 року, комісією по паюванню майна СК «Дніпро» складено перелік майна і його вартості для передачі цілісним майновим комплексом до СК «Іскра» з подальшим викупом на підставі рішення загальних зборів бувших членів СК «Дніпро», а також цією комісією зазначено про внесене майно із його залишковою вартістю станом на 02 квітня 2005 року, зокрема і 37 житлових будинків з інвентарними номерами 86, загальною вартістю 120 000 грн 00 коп., та інше рухоме та нерухоме майно на загальну суму 1 500 000 грн. (розрахунок на 5 аркушах) (а. с. 44, 45-49, т. 1).

Згідно з архівним витягом із протоколу № 2 засідання виконавчого комітету Піщанської сільради від 22 лютого 2007 року розглянуто лист адміністрації СК «Іскра» та прийнято рішення видати свідоцтво про право власності на житлові будівлі в АДРЕСА_1.

18 березня 2008 року Піщанська сільрада на підставі рішення виконкому Піщанської сільради від 31 січня 2008 року видала СК «Іскра» свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 на спірний житловий будинок з господарськими будівлями (а. с. 15, т. 1).

Згідно з витягом КП «Кременчуцьке МБТІ» право власності на вказане нерухоме майно зареєстровано 03 квітня 2008 року за СК «Іскра», реєстраційний номер 22500118 (а. с. 16, т. 1)

Рішенням 21 сесії 5 скликання Піщанської сільради від 29 вересня 2008 року «Про прийняття у комунальну власність до фонду Піщанської сільської ради житлового фонду СК «Іскра» вирішено вважати недоцільним прийняття у комунальну власність Піщанської сільради житлових будинків та квартир в с. Піщане, які були побудовані за кошти колгоспу ім. Мічуріна (а. с. 6, 7, т. 1).

Звертаючись з указаним позовом до суду ОСОБА_3 посилалась на те, що її чоловік ОСОБА_6, як член колгоспу, на склад сім'ї одержав Ѕ частини спірного будинку, побудованого колгоспом імені Мічуріна. Позивачка та їх син ОСОБА_4, як члени сім'ї наймача, також вселилися у вказаний будинок, зареєстровані та безперервно проживають у ній. Крім того, позивачка вказувала, що факт розрахунків за вартість квартири у будинку підтверджується архівними довідками, відповідно до яких вона та її чоловік ОСОБА_6 із заробітної плати здійснювали відрахування за Ѕ частини будинку.

Згідно зі ст. 53 ЖК Української РСР жилі приміщення в будинках громадського житлового фонду надаються громадянам за спільним рішення органу відповідної організації та її профспілкового комітету з наступним повідомленням виконавчому комітетові відповідної районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів про надання жилих приміщень для заселення.

Відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що права позивача не підлягають захисту, оскільки в спірний будинок вона та члени її сім'ї були вселені не у встановленому законом порядку.

Суд першої інстанції задовольняючи позов, вважав, що позивач та члени її сім'ї на законних підставах були вселені в Ѕ частини будинку, сплатили грошові кошти за частину будинку, а тому захистив їх права.

Проте, як суд першої інстанції, так і суд апеляційної інстанції, у порушення вимог ст. ст. 10, 212-214, 315 ЦПК України зробили свої висновки без перевірки обставин справи й не на підставі належних доказів.

Суди не з'ясували і не перевірили чи приймалось відповідачем рішення щодо надання спірного житла члену колгоспу ОСОБА_6, чи у встановленому законом порядку сім'ї колгоспника була вселена в будинок.

Зазначені обставини мають суттєве значення для вирішення спору, оскільки з обставин справи випливає, що родина ОСОБА_6 була зареєстрована у спірному житловому приміщенні та з їх заробітної плати відраховувалися платежі за вартість наданого житла.

Частиною 4 статті 10 ЦПК України передбачено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

За викладених обставин, суд касаційної інстанції вважає, що суди попередніх інстанцій у порушення вимог ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України на зазначені положення закону уваги не звернули, не встановили фактичних обставин справи щодо заявлених вимог, які правовідносини сторін випливають з установлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, не перевірили правовий статус спірного будинку та підстави вселення позивачки у належний на той час колгоспу будинок, а також не надали належної оцінки сплаті грошових коштів подружжям ОСОБА_6 за спірний будинок під час виконання трудових обов'язків у період 1994-2000 років на користь КСП «Дніпро» та СК «Дніпро», у зв'язку з чим судові рішення не можуть вважатись законними й обґрунтованими, а тому відповідно до ст. 338 ЦПК України вони підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Полтавської області від 26 лютого 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк

Г.В. Юровська