АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: 22-ц/791/2209/15 Доповідач: Орловська Н.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року серпня місяця 11 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Орловської Н.В.

Суддів: Майданіка В.В.

ОСОБА_1

при секретарі : Павловській Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 06 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємця ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Суворовський РВ УМВС України в Херсонській області, про визнання недійсним договору купівлі-продажу, відшкодування майнової і моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

09 грудня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до Приватного підприємця ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Суворовський РВ УМВС України в Херсонській областіпро захист прав споживача, посилаючись на те, що 18.10.2014р. в комісійному магазині ПП ОСОБА_3 придбала автомобіль марки NISSAN QASHQAI, 2009 року випуску.

Під час реєстрації автомобіля 24.10.2014р. в МРЕВ м. Херсона зясувалось, що номер двигуна відсутній, що не відповідало відомостям, які зазначені у технічній документації. Документ на заміну двигуна на безномерний ні власником ні відповідачем надані не були.

Оскільки придбаним автомобілем вона не може користуватись за призначенням через невідповідність його ідентифікаційних номерів двигуна та номерної панелі записам у реєстраційному документі про, що відповідачка не повідомила її та приховала вказану невідповідність та свідомо ввела її в оману, просила визнати недійсним договір купівлі-продажу, відшкодувати збитки у подвійному розмірі в сумі 722362,06 грн., передати відповідачу предмет продажу за недійсним договором, а також на відшкодування моральної шкоди стягнути 77 мінімальних заробітних плат та судові витрати у розмірі 1821 грн.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 06 липня 2015 року позовні вимоги задоволені частково. Визнано недійсним укладений сторонами договір купівлі - продажу автомобіля від 18.10.2014р. Стягнуто з ПП ОСОБА_3 на користь позивача збитки у подвійному розмірі вартості автомобіля в сумі 488215 грн., на відшкодування моральної шкоди стягнуто 5000 грн., витрати на оплату експертизи 1809,96 грн. та судовий збір у сумі 3654 грн.

Предмет продажу повернути продавцеві ПП ОСОБА_3 не раніше повного відшкодування збитків. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, оскаржує рішення суду в частині неправильного визначення судом розміру збитків, оскільки вартість автомобіля слід визначити за ціною, яка встановлена на час розгляду справи в розмірі 358336,51 грн., а також вважає помилковим відмову у включенні до збитків витрати на оплату технічних оглядів у розмірі 665,34 грн., придбання в м. Дніпропетровську пального на суму 950,18 грн., оплата стоянки 1229 грн. Просить рішення суду першої інстанції у оскаржуваній частині змінити і задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається і встановлено судом, що 18 жовтня 2014р. позивачка за договором купівлі продажу, через комісійний магазин роздрібної торгівлі автомобілями відповідачки, придбала автомобіль NISSAN QASHQAI, 2009 року випуску вартістю 244107,50 грн.

Після повної сплати позивачкою вартості автомобіля їй видано довідку рахунок, передано придбаний товар з відміткою про зняття з обліку та видані транзитні номери, дійсність яких встановлена 60 днів (а.с.9,10).

Під час реєстрації автомобіля 24.10.2014р. в МРЕВ м. Херсона зясувалось, що номер двигуна на агрегаті відсутній, що не відповідало відомостям, які зазначені у технічній документації.

Проведеною експертизою встановлено, що ідентифікаційний номер кузова автомобіля піддавався змінам шляхом видалення фрагмента номерної панелі з ідентифікаційним номером та вварювався на його місце поза умов заводу виробника фрагмент з ідентифікаційним номером іншого автомобіля. Встановити первинний ідентифікаційний номер автомобіля, що досліджувався не є можливим. Номер двигуна у цьому ж автомобілі знищено механічним способом. (а.с.84-89).

У реєстрації вказаного автомобіля позивачці було відмовлено.

У відповідності до вимог ст.ст. 6, 27 Закону України «Про захист прав споживачів», продавцю забороняється введення в товарний обіг фальсифікованої продукції.

Згідно п.п. 38, 46, 48, 54 Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери від 11.11.2009р. комісіонер, якою в даному випадку є відповідач ПП ОСОБА_3, зобовязаний перевірити документи та транспортні засоби, ідентифікаційні номери складових частин автомобіля. Відповідальність перед покупцем за відповідність проданого транспортного засобу несуть комісіонер та комітент (власник автомобіля, який здав його на комісію).

Право вибору відповідальності особи за заподіяну шкоду потерпілій особі, у відповідності до положень ст. 8 Закону України «Про відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок дефекту продукції», належить позивачу. У даному випадку позивачка обрала спосіб захисту права та заявила вимоги до комісіонера.

Суд першої інстанції, у відповідності до ст. 230 ЦК України, задовольнив позовні вимоги та визнав, що договір купівлі продажу укладений під впливом обману, а тому визнав його недійсним та стягнув заподіяні позивачці збитки у подвійному розмірі вартості автомобіля та моральну шкоду за рахунок відповідача ПП ОСОБА_3

Рішення у цій частині не оскаржене та в апеляційному порядку не переглядається.

Предметом оскарження є та частина рішення суду першої інстанції, що стосується розміру стягнутих судом збитків і моральної шкоди.

Так, визначаючи розмір стягнення збитків суд першої інстанції виходив із вартості предмета продажу на час укладання договору, як це зазначено у довідці рахунку (а.с.9).

Заперечуючи цей висновок суду, позивачка посилається на те, що вартість предмета продажу слід встановити на час ухвалення рішення згідно висновку оцінювача від 31.03.2015р., яким визначена середня ринкова вартість автомобіля такої моделі та року випуску, наявного у матеріалах справи на аркушах 120-122.

У відповідності до положень ч.2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Проте, за змістом дослідження вбачається, що визначення середньої ринкової ціни проводилось без зовнішнього огляду та дослідження технічного стану та умов експлуатації спірного автомобіля, а тому встановлена експертом середня ринкова ціна аналогічного автомобіля не може бути визнана як дійсна вартість спірного автомобіля на час проведення цього дослідження.

Оскільки станом на час розгляду справи належні та допустимі докази того, що вартість спірного автомобіля змінилась та не відповідає ціні продажу позивачем надані не були, суд дійшов правомірного висновку щодо розміру збитків та взяв за основу ціну, встановлену при укладанні договору 18.10.2014р.

Крім того, вимоги позивача щодо віднесення до розміру збитків витрати на оплату стоянки, придбання пального у м. Дніпропетровськ та витрати на оплату оцінки і огляду автомобіля не можна визнати такими, що належать до реальних збитків у розумінні ч.2 ст.22 ЦК України та повязані із вчиненням правочину. Встановлення середньої ринкової вартості автомобіля за висновком торгово промислової палати проведено на замовлення представника позивачки (а.с. 120). Відсутні належні докази щодо звязку між оплатою пального на суму 950 грн. та укладанням оспореного договору (а.с.119), крім того оплата техогляду автомобіля здійснена від імені ОСОБА_4 (а.с. 123, 124), автотехнічне дослідження від 23.03.2015р. судом не призначалось.

Оскільки висновки суду щодо визначення розміру збитків та моральної шкоди відповідають встановленим обставинам справи та наявним у справі доказам, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для задоволення скарги та скасування рішення в оскаржуваній частині відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 06 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з часу набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: