Справа № 303/4797/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 вересня 2015 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого судді Морозової Н. Л.

при секретарі Ільчак Р. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачево цивільну справу за позовною заявою представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за кредитним договором солідарно з боржника та поручителя,

в с т а н о в и в:

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі Банк) звернувся в суд з позовом про стягнення солідарно з боржника ОСОБА_2 та її поручителя ОСОБА_3 суми заборгованості за Договором Кредиту № МКН0G000000961 від 26.05.2004 року суми боргу в розмірі 10 899,60 доларів США, що за курсом 21.10 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.06.2015 року складає 229 981,56 гривень та судові витрати по справі.

Позовні вимоги мотивує тим, що Позичальник ОСОБА_2 за Договором Кредиту № МКН0G000000961 від 26.05.2004 року, отримала «споживчий кредит» (у вигляді невідновлювальної лінії) у розмірі 7 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування у розмірі 1,34 % на місяць на суму залишку кредиту, строком дії до повного виконання сторонами зобовязань за Договором. Внаслідок неналежного виконання Позичальником взятих на себе зобовязань, станом на 09.06.2015 року виникла сума боргу в розмірі 10 899,60 доларів, що за курсом 21.10 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.06.2015 року складає 229 981,56 гривень в т. ч. заборгованість за кредитом 2 078,75 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 3 168,17 доларів США, пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 5 652,68 доларів США. На забезпечення виконання ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_3 26.05.2004 року було укладено договір поруки, згідно з яким остання стала фінансовим поручителем ОСОБА_2 перед Банком. Банк просить стягнути солідарно з боржника та її фінансового поручителя суму боргу за договором кредиту.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задоволити повністю. У випадку неявки відповідачів з винесенням заочного рішення.

Відповідач 1 ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся судом в порядку ст. 74 ЦПК України (наявне повідомлення про вручення). Заяви про відкладення судового засідання, про розгляд справи у її відсутності та заперечення на позов не подала.

Відповідач 2 ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся судом в порядку ст. 74 ЦПК України (через ЗМІ).

Зі згоди позивача, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних та доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вивчивши та перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідач по справі Позичальник ОСОБА_2 за Договором Кредиту № МКН0G000000961 від 26.05.2004 року, отримала «споживчий кредит» (у вигляді невідновлювальної лінії) у розмірі 7 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування у розмірі 1,34 % на місяць на суму залишку кредиту, строком дії до повного виконання сторонами зобовязань за Договором (а.с 13,14).

Банк свої зобовязання за Договором Кредиту № МКН0G000000961 від 26.05.2004 року виконав надав у розпорядження Позичальника ОСОБА_2 обумовлену Договором суму кредитних коштів (а.с 15 квитанція).

Внаслідок неналежного виконання Позичальником взятих на себе зобовязань, станом на 09.06.2015 року виникла сума боргу в розмірі 10 899,60 доларів, що за курсом 21.10 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.06.2015 року складає 229 981,56 гривень в т. ч. заборгованість за кредитом 2 078,75 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 3 168,17 доларів США, пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 5 625,68 доларів США (а.с4-7 розрахунок заборгованості).

На забезпечення виконання ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_3 26.05.2004 року було укладено договір поруки, згідно з яким остання стала фінансовим поручителем ОСОБА_2 перед Банком (а.с17).

Банк просить стягнути солідарно з боржника та її фінансового поручителя суму боргу за договором кредиту, оскільки повідомлення-вимоги про погашення заборгованості за кредитом, які направлені Банком боржнику та поручителю 23.06.2015 року, - залишенні останніми без реагування.

Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок.

У відповідності ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

На підставі ст.625 ЦК Ураїни, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники.

Відповідно до положень ч.2 ст.192 ЦК «іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом». Порядок та правила використання іноземної валюти на території України на сьогодні встановлені декретом «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.93 №15-93, Правилами використання готівкової іноземної валюти на території України (затвердженими постановою правління Національного банку від 30.05.2007 №200, зареєстрованими в Міністерстві юстиції 18.06.2007 за №656/13923), Положенням про порядок здійснення операцій з чеками в іноземній валюті на території України (затвердженим постановою правління НБУ від 29.12.2000 №520, зареєстрованим у Мінюсті 21.02.2001 за №152/5343) та ін. документами.

Згідно з ч.1 ст.524 ЦК «зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні», проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті.

Разом з тим незалежно від фіксації еквівалента зобовязання в іноземній валюті згідно з чч.1 та 2 ст.533 ЦК «грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом». Зважаючи на зміст зазначеної статті та беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, суди в разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті повинні зазначити в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню в цій валюті, з вказівкою на конвертацію цієї суми в національну грошову одиницю на день здійснення платежу. Попри зазначене, суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті в правовідносинах, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2 ст.192 ЦК, ч.3 ст.533 ЦК, декрет №15-93).

Відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України з відповідачів на користь Банку слід стягнути понесені стягувачем і документально підтверджені судові витрати.

Вимога позивача про «солідарне» стягнення з відповідачів судових витрат не узгоджується з вимогами Закону України «Про судовий збір», оскільки таким Законом не передбачено солідарне стягнення судових витрат, як і не передбачено такого Договором поруки (судові витрати не входять до боргових зобовязань за договором кредиту), норами ЦК України, які регулюють поруку , та ст. 88 ЦПК України.

Таким чином вимоги позову в частині стягнення суми заборгованості за договором кредиту солідарно з боржника та фінансового поручителя є підставними та підлягають до задоволення повністю. У частині вимог про "солідарне" стягнення з відповідачів витрат понесених позивачем по судовому збору, суд діє у відповідності до норм матеріального та процесуального права щодо розподілу судових витрат між сторонами.

На підставі викладеного, керуючись: ст.ст. 509, 526, 610, 625, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, ч.4 ст.169,208, 209, 212-218 ЦПК України, суд заочно -

р і ш и в :

Позов задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, 21.02.1952 р. н., ІПН НОМЕР_1, місце реєстрації: м. Мукачево, вул. Червоноармійська, 7г/33 Закарпатської області та ОСОБА_3, 05.03.1964 р. н., ІПН НОМЕР_2, останнє відоме місце реєстрації : м. Мукачево, вул. Лодія, 10 Закарпатської області в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, МФО 305299 р/р 3111 суму заборгованості за кредитним договором № МКН0G000000961 від 26.05.2004 року в розмірі 10 899,60 доларів, що за курсом 21.10 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.06.2015 року складає 229 981,56 гривень в т. ч. заборгованість за кредитом 2 078,75 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 3 168,17 доларів США, пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 5 625,68 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2, 21.02.1952 р. н., ІПН НОМЕР_1, місце реєстрації: м. Мукачево, вул. Червоноармійська, 7г/33 Закарпатської області в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, МФО 305299 р/р 3111 понесені позивачем судові витрати по справі в розмірі 1 149,91 гривень судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3, 05.03.1964 р. н., ІПН НОМЕР_2, останнє відоме місце реєстрації м. Мукачево, вул. Лодія, 10 Закарпатської області в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, МФО 305299 р/р 3111 понесені позивачем судові витрати по справі в розмірі 1 149,91 гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Морозова Н. Л.