_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/1864/15-ц
Провадження № 2/520/2325/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2015 року

Київський районний суд м.Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевої О.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат з утримання, збереження, управління спільного майна,

Встановив:

ОСОБА_1 у лютому місяці 2015 року звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на його - позивача- користь витрати з утримання, збереження, управління спільного майна - нежитлового приміщення загальною площею 60,6 кв.м., що розташоване за адресою АДРЕСА_1, посилаючись на належність цього нерухомого майна сторонам по справі на праві спільної часткової власності (кожному належить 1/2 частина) і на небажання відповідачки нести витрати з утримання, збереження та управління спільним майном. У судовому засіданні представники позивача вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідачка позов не визнала з підстав недоведеності позовних вимог.

Суд вислухав сторони, вивчив матеріали справи і встановив наступне:

Нежитлове приміщення аптечного кіоску загальною площею 60,6 кв.м. по АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2 і ОСОБА_1 в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності, виданого 21.04.2008 року Виконкомом Одеської міської ради( відомості до державного реєстру про реєстрацію прав власності на нерухоме майно внесені КП «ОМБТІ і РОН» 23.04.2009 року).

ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем - свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи підприємця серія НОМЕР_2. Підприємницькою діяльністю ОСОБА_1 займався на підставі ліцензії на роздрібну торгівлю лікарськими засобам в приміщенні аптечного кіоску загальною площею 60,6 кв.м. по АДРЕСА_1.

Позивач пояснив, що з метою охорони приміщення аптечного кіоску по вул..Дніпропетровська дорога,68 він уклав 15.03.2006 року договір з ТОВ «Агенція Безпеки «Центр». Відповідно до умов договору за надані послуги з охорони приміщення він сплатив за період з 1.03.2012 року по 1.09.2014 року 9300 грн. Приміщення забезпечується електричною енергією на підставі договору №241100 від 04.09.2006 року, укладеного між ВАТ «ЕК Одесаобленерго» і ОСОБА_1 За період з 1.03.2012 року по 1.09.2014 року позивач сплатив за надані послуги з електропостачання 12502,82 грн.

Позивачева сторона стверджує, що всі витрати з охорони приміщення та з забезпечення приміщення електрикою поніс ОСОБА_1 Відповідачка відмовилась повернути ОСОБА_1 1/2 частину понесених на утримання і охорону спільного майна витрат, тому ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом і вимагає стягнути з ОСОБА_2 на його- позивача- користь 1/2 частину від понесених витрат, що складає (9300 + 12502,82) : 2 = 10901 грн.

Позивачева сторона на обґрунтування своїх вимог посилалась на такі докази:договір купівлі-продажу від 11.05.2005 року, за умовами якого ОСОБА_2 і ОСОБА_1 набули у спільну часткову власність (у рівних частках) двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення аптечного кіоску загальною площею 60,6 кв.м. по АДРЕСА_1, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи- підприємця, договір про постачання електричної енергії з графіком зняття показів засобів обліку електричної енергії, роздруківки по тарифах, звіти про дебітові і кредитні операції по рахунку СПД ОСОБА_1, договір про надання охоронних послуг з додатковою угодою №3, розрахунок суми позову, довіреність від імені ОСОБА_2 на ОСОБА_1, за якою ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_1 бути її представником в державних, громадських, господарських та інших підприємствах, установах і т.д. (серед інших підприємства зазначено ВАТ «Одесаобленерго») з питань утримання квартири АДРЕСА_1.

Відповідачка, не визнаючи позов, посилалась на наступне: ОСОБА_1 самостійно без її - ОСОБА_2- на це згоди використовував нежитлове приміщення для своєї підприємницької діяльності, що вона - відповідачка- не укладали договори на охорону приміщення і на електропостачання до цього приміщення, тому не має правових підстав покладати на неї витрати, які поніс позивач на виконання умов договорів. Відповідачка також стверджувала, що вона як власник спільного майна, у зазначений позивачем період несла витрати на утримання цього майна: сплачувала земельний податок,сплачувала послуги з послуг електрозв»язку.

При вищенаведених обставинах суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав:

Ст.360 ЦК України визначає - співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Ст. 322 ЦК встановлює обов'язок власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки майно, яке перебуває на праві спільної часткової власності, належить усім співвласникам, цілком очевидно, що останні зобов'язані нести витрати щодо управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів та інших обов'язкових платежів та нести відповідальність за зобов'язаннями, пов'язаними зі спільним майном, у межах своєї частки у праві спільної часткової власності.

Участь кожного співвласника у "витратах на управління, утримання та збереження спільного майна" означає необхідність несення витрат, які є об'єктивно необхідними для підтримання спільного майна у належному стані.Кожен співвласник зобов'язаний брати участь в у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто із співвласників укладає правочин або здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник або співвласники, які зробили необхідні витрати на утримання майна, мають право вимагати від іншого співвласника або співвласників їх відшкодування. Правило ст. 360 ЦК застосовується незалежно від того, хто із співвласників виступив стороною за договірним зобов'язанням щодо спільного майна, за умови, що даний співвласник мав право укладати цей договір.

У даному випадку нерухоме майно належить сторонам на праві спільної власності у рівних частках, тому і витрати на утримання спільного майна сторони повинні нести у рівних частках. Доводи відповідачки щодо використання ОСОБА_1 спільного майна без згоди ОСОБА_2, як співвласника цього майна, спростовуються матеріалами справи. Так, копія трудового договору, укладеного 28.01.2008 року ОСОБА_1 -ПП фізична особа- і ОСОБА_2, свідчить, що ОСОБА_2 працювала за цим трудовим договором на посаді завідуючою аптекою №1 по вул..Дніпропетровська дорога,68; 26.11.2005 року ОСОБА_2 надала ОСОБА_1 довіреність строк на 3 роки, якою уповноважила ОСОБА_1 бути її представником в державних, громадських, господарських та інших підприємствах, установах і т.д. (серед інших підприємства зазначено ВАТ «Одесаобленерго») з питань утримання квартири АДРЕСА_1.

Суд вважає, що позивач довів належними доказами, що ОСОБА_1 у 2006 році мав право укладати договір про постачання електричної енергії і договір про надання охоронних послуг щодо нежитлового приміщення АДРЕСА_1 і послуги, надані на виконання умов зазначених договорів є об'єктивно необхідними для підтримання спільного майна у належному стані. Щодо суми позову, то від відповідачевої сторони будь-яких заперечень не надійшло. Посилання відповідачки на те, що вона у зазначений період сплачувала послуги, надані по спірному приміщенню з телефонного зв»язку, та сплачувала земельний податок, не спростовують доводів позивачевої сторони про понесені витрати з утримання спільного майна.

Керуючись ст. ст.213,214,215 ЦПК України, суд

Вирішив

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІННОМЕР_3 зареєстрована АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1) 10901 грн (десять тисяч дев»ятсот одну грн.).

Рішення може бути оскаржено в Одеський апеляційний суд через Київський районний суд м.Одеси протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Калашнікова О. І.