Справа № 180/2701/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 р. м. Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої Хомченко С.І

за участю секретаря Назаренко А.В.

за участю сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» про залучення особи солідарним боржником за кредитним договором, стягнення сум, сплачених за зобовязаннями по кредитному договору, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про залучення особи солідарним боржником за кредитним договором, стягнення сум, сплачених за зобовязаннями по кредитному договору.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебував у шлюбі з відповідачкою з 16.02.2002 року по 22.06.2011 року. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.09.2013 року у с праві за позовом про поділ майна подружжя за відповідачем визнано право власності на ? частину житлового будинку 4-6 по вул.. Тельмана в м. Запоріжжя. Даний будинок був придбаний у кредит, 23.03.2006 року в інтересах сімї ним було укладено договір про іпотечний кредит № 1530 на суму 35000 доларів США строком на 20 років, для придбання одноповерхового будинку № 4-6 по вул.. Тельмана в м. Запоріжжі. Даний будинок знаходиться в заставі банку за іпотечним договором № 585 від 23.03.2006 року. В забезпечення виконання зобовязань між банком і відповідачкою укладено договір поруки. З часу припинення шлюбних відносин з 01.04.2011 року до теперішнього часу він особисто виконує зобовязання за кредитним договором, заборгованості не існує, однак кредит повністю не погашений. За період з 01.04.2011 року по 24.02.2015 року ним сплачено по кредиту на придбання спільного будинку 13831,83 долари США. В звязку з тим, що відповідачу належить ? частина будинку, стягненню з неї належить 6915,91 долар США, що дорівнює 164399,91 грн.

Тому він на підставі ст.. 541 ЦК України, ч. 4 ст. 65 СК України просить суд визнати ОСОБА_2 солідарним боржником за борговими зобовязаннями по кредитному договору № 1530 від 23.03.2006 року, укладеному між ОСОБА_1 та ПАТ «Державний ощадний банк України», зобовязати філію - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» внести зміни до кредитного договору № 1530 від 23.03.2006 року та залучити ОСОБА_2 солідарним боржником за договором, стягнути з відповідачки грошові кошти в сумі 164399,91 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі, про що надав письмові заперечення, у задоволенні позову просить відмовити з тих підстав, що кредитний договір про іпотечний кредит № 1530 не є договором, який укладено в інтересах сім»ї, крім того, спір про поділ майна між сторонами вже розглянутий судом з винесенням рішення.

Представник відповідача ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи за його відстуністю та надав заперечення до позову, де просить відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що залучення особи солідарним боржником за кредитним договором не передбачено чиннисм законодавством.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Сторони в період з 16.02.2002 року по 05.07.2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 22 червня 2011 року рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

В період зареєстрвоаного шлюбу між сторонами, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 23.03.2006 року, позивач ОСОБА_1 набув у власність домоволоління № 4-6 по вул. Тельмана в м. Запоріжжі.

23 березня 2006 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Запорізького обласного управління ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір про іпотечний кредит № 1530 на суму кредиту 35000 доларів США, строком на 240 місяців.

Кредит надавався на придбання одноповерхавого будинку, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Тельмана, буд. № 4-6, та який знаходиться в заставі банку за іпотечним договором № 585 від 23 березня 2006 року.

Також, укладений договор поруки № 483 від 23.03.2006 року з ОСОБА_2

17 вересня 2013 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, яким окрім іншого, визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частину житлового будинку № 4-6 по вул. Тельмана в м. Запоріжжі.

Згідно довідок філії Запорізького обласнного управління ПАТ «Державний ощадний банк України», ОСОБА_1 виконує умови договору про іпотечений кредит, прострочена заборгованість по кредиту відсутня, за період з 22.06.2011 року по 21.04.2015 року було сплачено 13271,61 доларів США, в тому числі по кредиту спласено 5776,73 доларів США, по відсоткам сплачено 7494,75 доларів США, по пені 0,13.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім»ї, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, за загальним правилом май но, придбане подружжям у кредит, є спільною власністю чоловіка та дружини. Також ст.. 70 СК України передбачено, що в разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до статті 65 СК України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім»ї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім»ї. Таким чином, дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обовязки щодо спільно нажитого у шлюбі майна, оскільки розірвання шлюбу не звільняє подружжя від зобовязань за кредитом.

При поділі майна, відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України, враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сім»ї.

Таким чином, у результаті придбання подружжям будинку в кредит боргові зобовязання перед позикодавцем несуть як чоловік, так і дружина, а не тільки той із подружжя, хто підписав кредитний договір.

З часу розірвання шлюбу, а саме з 22 червня 2011 року по 24.02.2015 року позивачем одноособово сплачено за договором про іпотечний кредит наступні суми, згідно довідки ПАТ «Державний ощадний банк України»: 5776,51 доларів США оплати по кредиту та 7360,10 доларів США оплата відсотків, а всього 13136,61 доларів США.

Оскільки відповідачу ОСОБА_2 належить ? частина будинку, отриманого за кредитні кошти, з неї належить стягненню половина зазначеної суми, що складає 6568,30 доларів США, що станом на 04.03.2015 року за офіційним курсом долара, встановленому Національним банком України в розмірі 2377,1263 гривні за 100 доларів США, складає 155668,82 доларів США.

Суд вважає необґрунтованими доводи представника позивача про стягнення коштів з моменту припинення шлюбних відносин між сторонами з 01.04.2011 року, оскільки рішення суду про розірвання шлюбу ухвалене 22 червня 2011 року і в даному рішенні не вказано, що суд встановив обставину припинення шлюбних відносин з квітня 2011 року, а лише зазначено про доводи позивача ОСОБА_2

Тому суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення сплачених по кредиту грошових коштів підлягають задоволенню частково, в сумі 155668,82 грн.

Щодо позовних вимог про визнання відповідачки ОСОБА_2 солідарним боржником за борговими зобовязаннями по кредитному договору № 1530 від 23.03.2006 року, укладеному між ОСОБА_1 та ПАТ «Державний ощадний банк України» та зобовязання банку залучити ОСОБА_2 солідарним боржником за договором, то суд вважає їх безпідставними, оскільки відповідно до положень ст.ст. 10541057 ЦК України відносини щодо укладання кредитного договору є добровільними та залежать тільки від волі сторін кредитора та позичальника. Визнання та залучення боржників за кредитними відносинами, якщо це не випливає з умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства або суті зобовязання, чинне законодавство не передбачає, а тому в задоволенні даних позовних вимог належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212-218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, м. Марганець, вул. Орджонікідзе,3) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, м. Запоріжжя, вул.. Шевченка, 205) грошові кошти сплачені за кредитним договором в сумі 155668,82 грн. та судові витрати в розмірі 1354,10 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: С. І. Хомченко