Рішення

Іменем України

Справа № 712/2726/15-ц

Провадження 2/712/1258/15

01 липня 2015 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м.Черкаси в складі

головуючого судді Марцішевської О.М.

при секретарі Вдовенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що з 1998 року перебувала з відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, розірваному у липні 2014 року, під час шлюбу за спільні кошти подружжя в 2007 році був придбаний автомобіль KIA CERATO, 2007 року, державний номерний знак НОМЕР_1, власником якого був зареєстрований чоловік та який являвся обєктом спільної сумісної власності подружжя. 04 лютого 2014 року ОСОБА_2 продав зазначений автомобіль ОСОБА_5, про що позивачці стало відомо в липні 2014 року в процесу розгляду справи про поділ майна подружжя, в даний час власником транспортного засобу є ОСОБА_4 Вказує, що відчуження належного на праві спільного сумісної власності подружжя було здійснено в період шлюбу чоловіком без згоди дружини та поза її волею, кошти від продажу ОСОБА_2 були використані на свій розсуд та не були використані в інтересах сімї, тому просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу від 04.02.2014р., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_6 позов підтримали, вказували, що сторони припинили шлюбні стосунки у січні 2014 року, фактично у ОСОБА_2 в цей час існували стосунки з ОСОБА_3, так як у листопаді 2014 року у них народилась дитина. Між колишнім подружжям виник спір щодо поділу спільного майна, в ході вирішення якого позивачка дізналась, що спільний автомобіль без її згоди був відповідачем переоформлений на ОСОБА_3, чим порушені норми закону щодо права одного з співвласників на розпорядження спільним майном без згоди іншого співвласника, так як згода позивачки на відчуження спільного автомобіля мала бути подана письмово. Також вказували, що ОСОБА_4 перебуває у дружніх стосунках з ОСОБА_2 та останній в даний час продовжує користуватись спірним автомобілем. Просили суд позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_7 позов не визнала, пояснила, що шлюбні стосунки між сторонами тривали до квітня 2014 року, в період ведення спільного господарства за ініціативою дружини відповідач продав придбаний в шлюбі автомобіль та віддав половину коштів позивачці, тому просила відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 12.09.1998р. перебували в зареєстрованому шлюбі,від шлюбу мають неповнолітнього сина, 31.05.1999р.н., інший син досяг повноліття. 18.05.2007р. під час шлюбу за спільні кошти подружжя ОСОБА_2 був придбаний автомобіль KIA CERATO, 2007 року, державний номерний знак НОМЕР_1.

Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 25.07.2014 шлюб між сторонами розірваний, даним рішенням встановлено, що подружжя не ведуть спільне господарство з квітня 2014 року. У позовній заяві від 12.05.2014року позивачка вказувала, що близько 1,5 місяця з чоловіком не підтримує шлюбні відносини. Рішенням Соснівського районного суду в м.Черкаси від 06.11.2014 року стягнуті аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 800 грн., щомісячно, починаючи з липня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Даним рішнням встановлено, що сторони не ведуть спільне господарство з січня 2014 року.

Відповідно до довідки-рахунку серії ВІА № 229089 від 04.02.2014 року ОСОБА_2 продав ОСОБА_5 автомобіль KІA CERATO 2007 року випуску, номер двигунаG4GC6H119233,номер кузова КNEFT20, д.н.з. НОМЕР_2 за 82000 грн. 21.11.2014р. у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 народилась донька.

В даний час вищевказаний автомобіль на підставі довідки-рахунку від 09.07.2014 року серії ВІА № 486942 був перереєстрований на власника ОСОБА_4, а державний номерний знак було змінено на СА 6728ВК.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦК України розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язок для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використовується в інтересах сім'ї.

Отже, згідно з ч. 3 ст. 65 СК Українита ст. 215 ЦК України, договір купівлі-продажу є угодою щодо розпорядження спільним майном подружжя, яка потребує письмової згоди іншого із подружжя. Відчужений автомобіль на момент укладання оспорюваного договору являвся спільним майном подружжя, також оспорюваний договір виходить за межі дрібного побутового, отже на підставі ст. 65 СК України на розпорядження ним необхідно отримання згоди іншого з подружжя. Зібраними у справі доказами підтверджується відсутність письмової згоди позивачки на продаж автомобіля ОСОБА_2, отже оспорюваний договір купівлі-продажу від 04.02.2014р. був оформлений з порушенням вимог ч. 3 ст. 65 СК України.

Крім того, продаж чоловіком в період шлюбу спільного автомобіля без письмової згоди та поза волею дружини, яка була співвласником автомобіля у відповідності до ст. 215 ЦК України є недодержанням стороною вимог встановленими частинами 1-3, 6 ст. 203 ЦК України.

Доводи відповідача не спростовують висновку суду про відсутність письмової згоди позивачки на відчуження спільного цінного майна. 31.01.2014 року в електронному листі чоловіку позивачка вказувала, що готує позов з приводу поділу спільно набутого майна та варіантами мирно вирішити даний спір зазначала передачу чоловіком автомобіля добровільно, або продаж автомобіля з виплатою 80% відсотків вартості дружині в звязку з утриманням нею двох дітей, у випадку не досягнення домовленості повідомляла, що на автомобіль буде накладений арешт. Отже, зміст вказаного листа стосується виникнення між сторонами спору про поділ майна подружжя та не може вважатись згодою позивачки на продаж чоловіком автомобіля за будь-яку ціну, оскільки можливий спільний продаж позивачкою був запропонований як один з варіантів вирішення спору про поділ майна подружжя. Крім того, за відсутності доказів щодо домовленості співвласників стосовно конкретної ціни продажу спільного майна, суд вважає обґрунтованими посилання позивачки на те, що цим було порушене її право як співвласника на переважне придбання спільного майна шляхом виплати чоловіку грошової компенсації.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що суду не надано обєктивних доказів, що оспорюваний договір був укладений в інтересах сім'ї або грошові кошти, одержані за договором, використані в інтересах сім'ї. В судовому засіданні також не знайшли підтвердження посилання відповідача на те, що половину отриманих від продажу коштів він виплатив позивачці в якості грошової компенсації, що остання заперечила.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки оспорюваний договір вчинений чоловіком в період шлюбу без згоди та поза волею дружини, чим порушені вимоги ст.65 СК України, а також права позивачки як співвласника відчуженого майна. Згідно з ст. ст. 3, 11 ЦПК України та ст. ст. 12, 15 ЦК України щодо права на судовий захист у спосіб, обраний позивачем на власний розсуд та визначений законом, а також, що відповідно до ст. 65 СК України дружина має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її згоди, та для укладення одним із подружжя договору стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Керуючись ст.ст.10,11,214-215 ЦПК України, ст.ст. 71, 203, 215, 216, ЦК України, ст. 60,65 СК України

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля KIA CERATO 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_4, укладений 04 лютого 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: