У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 15 липня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Донецької області від 18 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики-,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням індексу інфляції, 3% річних від простроченої суми та судові витрати, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у грудні 2011 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики на 4000 ЄВРО під 5% на строк до 10 жовтня 2012 року, однак гроші відповідач не повернув і строк повернення боргу закінчився.

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 15 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 18 серпня 2015 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу 97 052грн., 3% річних - 8 249,10 грн., витрати по сплаті судового збору 943,60 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 62 грн.

У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Із змісту касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень. Викладені скаржником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, задовільняючи позов ОСОБА_3, вірно визначився з характером правовідносин, які виникли між сторонами, надав правову оцінку обставинам по справі та обґрунтовано виходив з положень ч. 1 ст. 625, ст. ст. 638, 1046-1049 ЦК України, ст.ст. 60, 88 ЦПК України, оскільки між сторонами був укладений договір позики, що підтверджується розпискою про отримання ОСОБА_2 у борг 4000 ЄВРО.

Посилання відповідача в суді першої інстанції на те, що боргові зобов'язання виконані в повному обсязі та повернуто позивачу 62 000 грн. не доведено.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду першої та апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 15 липня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Донецької області від 18 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення суми позики, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович