У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі суддів:

Амеліна В.І., Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод, відновлення меж присадибної земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_5, на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 20 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2010 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 02 червня 2008 року вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0605 га для обслуговування цього житлового будинку. Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 29 травня 2008 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 02 жовтня 2008 року, скасовано як незаконне рішення Городоцької міської ради від 22 листопада 2007 року № 885 та встановлено межу між господарствами сторін, змістивши межу в сторону земельної ділянки ОСОБА_4 по стіні господарської споруди на 15 см. Посилаючись на те, що ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 06 квітня 2009 року скасовано рішення Городоцького районного суду Львівської області від 29 травня 2008 року за нововиявленими обставинами, позивач просила суд зобов'язати ОСОБА_5 відновити межу між їхніми земельними ділянками по АДРЕСА_1, 10 та 12 у м. Городок Львівської області, усунути порушення її земельних прав шляхом демонтажу бетонної огорожі та про стягнення судових витрат.

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 25 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 20 лютого 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_5 відновити межу між земельними ділянками ОСОБА_5 та ОСОБА_4 по АДРЕСА_1, 10 та 12 у м. Городок Львівської області згідно меж, що існували станом на 02 червня 2008 року, визначених у державному акті на право власності серії НОМЕР_1, виданому 02 червня 2008 року ОСОБА_4 на підставі рішення 11 сесії 5 скликання Городоцької міської ради від 22 листопада 2007 року за № 884.

Зобов'язано ОСОБА_5 усунути порушення земельних прав ОСОБА_4 на земельній ділянці по АДРЕСА_1 шляхом демонтажу бетонної огорожі висотою 2 м 20 см та довжиною 25 м.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_5, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, застосувавши положення ч. 3 ст. 152 ЗК України, обґрунтовано виходив із того, що відповідачем було порушено право користування позивача своєю земельною ділянкою.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційним судом правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, ухвала апеляційного суду постановлена із додержанням норм процесуального права, а тому підстав для її зміни чи скасування немає.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження суду апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні апеляційним судом були дотримані норми процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_5, відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Львівської області від 20 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Амелін
Д.О. Остапчук В.О. Савченко