Номер провадження: 22-ц/785/5716/15
Головуючий у першій інстанції Гнатюк В. О.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Гончаренко В.М., Короткова В.Д.

з участю секретаря - Абалдової О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей , за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Любашівського районного суду Одеської області від 08 травня 2015 року , -

встановила:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей і в обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що з грудня 2003 р. по травень 2014 р. перебувала у шлюбі з відповідачем . Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з нею.

Після розірвання шлюбу відповідач сплачував їй добровільно 5000 гривень на утримання дітей до серпня 2014 р. Після чого заявив , що буде перераховувати їй грошові кошти на банківську картку. Однак перерахував тільки два місяці : у вересні 2014 р. - 4000 гривень , у жовтні 2014 р. - 2000 гривень. З листопада 2014 р. відповідач зовсім перестав сплачувати їй кошти на утримання дітей.

Посилаючись на те , що відповідач володіє приватним підприємством , що унеможливлює встановити його реальний дохід , просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 5000 гривень на кожну дитину , а також судові витрати по справі.

Позивачка у судовому засіданні позов підтримала просила задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково заявивши , що згоден сплачувати аліменти у частці від своїх доходів , оскільки його заробітна плата становить 1500 гривень і інших доходів у нього немає.

Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 08.05.2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 щомісячно аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходів , але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину , встановленого для дитини відповідного віку , починаючи з 23.03.2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 р. , а починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_3 р. по ІНФОРМАЦІЯ_4 р. - у розмірі 1/6 частки з усіх видів його доходів , але не менше 30% прожиткового мінімуму , встановленого для дитини відповідного віку , на утримання ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 243 гривні 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позов ,виходив з того,що відповідач працює, отримує постійний дохід та має сплачувати аліменти в частині від усіх видів заробітку та доходу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує :

- Стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

- Стан здоров'я та матеріальне положення платника аліментів;

- Наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

- Інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно п.17 Постанови ПВСУ « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 ,за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Судом першої інстанції встановлено,що сторони перебували у шлюбі з 27.12.2003 року по травень 2014 року.

Від шлюбу сторони мають двох дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.6,7 ).

Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 12.05.2014 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.5).

Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо,неповнолітні діти проживають з позивачем та знаходяться на її матеріальному утриманні.

Відповідач проживає окремо до листопада 2014 року надав в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей , з листопада 2014 року матеріальну допомогу на утримання дітей не надає , про що сторони не заперечують.

Відповідач працює на посаді бухгалтера у ФГ «Тєнод» з 01.11.2014року отримує постійний дохід ,заробітну плату у розмірі 1500 грн.,що підтверджується довідкою фермерського господарства «Тєнод» за вих. № 1/704 від 7.04.2015 р. та № 2/704 від 07.04.2015року ( а.с. 16, 17 )

Відповідно до повідомлення Любашівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області від 15.04.2015 р. за № 2117/9/15-22-11-13 ОСОБА_3 на податковому обліку в Любашівській ОДПІ не знаходиться ( а.с. 28 ).

Суд першої інстанції стягуючи з відповідача на користь позивача аліменти в частці , вірно виходив з того,що відповідач працює та отримує постійний дохід , а позивачем всупереч до вимог ст. 60 ЦПК України не надані ,а матеріали справи не містять докази мінливого доходу відповідача,що є підставою для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статуту фермерського господарства «Тєнод» ,в якому працює відповідач визначено, що дане господарство створене на підставі власності ОСОБА_5 , який є його головою.( а.с. 19).

Суд першої інстанції вірно посилався на те,що той факт , що відповідач працює бухгалтером у фермерському господарстві «Тєнод» , головою якого є його батько ОСОБА_5 не може вважатись обставиною , що має істотне значення, яка дозволяла б суду стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі , оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на припущенні.

Суд першої інстанції вірно ,з врахуванням майнового стану відповідача ,наявності у відповідача постійного доходу визначив розмір частки аліментів.

Суд першої інстанції повно встановив фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів, вірно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин та з урахуванням зібраних доказів дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не з'ясував та не витребував з Банку наявність на рахунках відповідача певних коштів та не з'ясував у відповідача звідки він бере кошти на обслуговування двоповерхового будинку ,в якому проживає відповідач , що свідчить про отримання відповідачем додаткового заробітку , не заслуговують на увагу , оскільки такі доводи не спростовують законність та правильність ухваленого судом першої інстанції судового рішення.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо не врахування судом першої інстанції стану здоров'я доньки ОСОБА_4,у якої вроджений порок серця ,а в сина ОСОБА_5 алергічна хвороба, що привела до хронічної хвороби нирок, оскільки позивач відповідно до ст.185 СК України не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину ,що викликані особливими обставинами( розвитком здібностей дитини, її хворобою ,каліцтвом тощо).

За таких підстав, відповідно до п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Любашівського районного суду Одеської області від 08 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

В.М. Гончаренко

В.Д. Коротков