Справа № 364/311/15 Головуючий у І інстанції Моргун Г. Л.
Провадження № 22-ц/780/3039/15 Доповідач у 2 інстанції Суханова Є. М.
Категорія 22 03.06.2015
УХВАЛА

Іменем України

03 червня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Суханової Є. М.,

суддів: Мережко М.В., Данілова О.М.,

при секретарі: Франюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Гайок» на рішення Володарського районного суду Київської області від 30 березня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до Фермерського господарства «Гайок» про визнання договору оренди недійсним та за зустрічним позовом Фермерського господарства «Гайок» до ОСОБА_2 про визнання договору оренди недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач у березні 2014 року звернувся з названим позовом, в якому вказував, що йому належить земельна ділянка площею 4,075 га . 22.05.2013 року державним реєстратором державної реєстраційної служби Володарського РУЮ Київської області було зареєстровано договір оренди земельної ділянки від 21.01.2013 року , який нібито було укладено між ФГ «Гайок» та ним відносно належної йому земельної ділянки. Позивач стверджує, що він не укладав та не підписував договір оренди землі з ФГ «Гайок», а в договорі оренди в графі «Орендодавець» та в акті прийому - передачі замість його підпису стоїть підпис іншої особи.

Позивач просить суд визнати недійсним договір оренди землі між Фермерським господарством «Гайок» та ним ОСОБА_2, від 22.01.2013 року, який зареєстровано 22 травня 2013 року державним реєстратором державної реєстраційної служби Володарського районного управління юстиції Київської області (індексний номер витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 3847771) та скасувати його державну реєстрацію від 22.05.2013 року. Стягнути на його користь з ФГ «Гайок» судові витрати.

28.03.2014 року до Володарського районного суду надійшла зустрічна позовна заява Фермерського господарства «Гайок» до ОСОБА_2 про визнання договору оренди недійсним. ФГ «Гайок» зазначає, що якщо ОСОБА_2 знав, що він не підписував договір оренди та не повідомив про це ФГ «Гайок», то це свідчить про те, що він діяв з умислом та вчинив обманні дії шляхом навмисного замовчування обставин при цьому отримував орендну плату . З цих підстав ФГ «Гайок» просить суд визнати недійсним Договір оренди землі між Фермерським господарством «Гайок» та ОСОБА_2 від 21.01.2013 року, який зареєстровано 22.05.2013 року Державною реєстраційною службою Володарського РУЮ як такий , що вчинений під впливом обману зі сторони ОСОБА_2. Скасувати державну реєстрацію Договору оренди землі між Фермерським господарством «Гайок» та ОСОБА_2 від 21.01.2013 року Державною реєстраційною службою Володарського РУЮ Київської області.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 уточнив позовні вимоги та посилаючись на обставини викладені у позовній заяві вказав суду, що в резулятивній частині позову було допущено описку у даті укладення договору оренди, а тому уточнюючи дату, просить суд визнати недійсним договір оренди землі між Фермерським господарством «Гайок» та ОСОБА_2, який зареєстровано 25 травня 2013 року державним реєстратором державної реєстраційної служби Володарського районного управління юстиції Київської області ( індексний номер витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 3849898) та скасувати його державну реєстрацію від 25.05.2013 року. Стягнути на користь ОСОБА_2 з ФГ «Гайок» судові витрати. Одночасно просив суд відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви, посилаючись на заперечення, які містяться у матеріалах справи.

Представник ФГ «Гайок» просила суд відмовити у задоволенні первісної позовної заяви та задоволити зустрічну позовну заяву, посилаючись на письмові пояснення ( а.с. 22-25, 174-175) .

Рішенням Володарського районного суду Київської області від від 30 березня 2015 року первісний позов ОСОБА_2 до Фермерського господарства «Гайок» про визнання договору оренди недійсним було задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі між Фермерським господарством «Гайок» та ОСОБА_2, який зареєстровано 25.05.2013 року державним реєстратором державної реєстраційної служби Володарського районного управління юстиції Київської області відносно земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1.

Скасовано державну реєстрацію договору оренди землі між Фермерським господарство «Гайок» та ОСОБА_2, який зареєстровано 25 травня 2013 року державним реєстратором державної реєстраційної служби Володарського районного управління юстиції Київської області відносно земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1.

Стягнуто з Фермерське господарство «Гайок» на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі : 2091,00 грн. за проведення судової почеркознавчої експертизи та 229,40 грн. судового збору. Всього - 2320,40 грн. (дві тисячи триста двадцять гривень 40 коп.).

У задоволенні зустрічної позовної заяви Фермерського господарства «Гайок» до ОСОБА_2 про визнання договору оренди недійсним відмовлено за безпідставністю вимог.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ФГ «Гайок» подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні первісного позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції було встановлено наступне.

ОСОБА_4 на праві приватної власності належить земельна ділянка загальною площею 4,075 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , яка розташована в межах Пархомівської сільської ради Володарського району Київської області , що стверджується державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 ( а.с.10).

Зазначений факт жодною з сторін не оспорюється та є беззаперечним.

В судовому засіданні було оглянуто та досліджено два оригінали Договору оренди землі від 22.01.2013 року та один оригінал Договору оренди землі від 25.05.2013 року , в яких зазначено орендодавцем - ОСОБА_2 та орендарем - ФГ«Гайок». Предметом договору у вказаних вище договорах оренди як від 22.01.2013 року так і від 25.05.2013 року є одна й та ж сама земельна ділянка площею 4,075 га , що належить ОСОБА_4 та була передана орендарю згідно Акт-прийому передачі об'єкту оренди ( земельної ділянки) . Тому розбіжність у датах суд розоцінює як описку . Названий Договір оренди землі було зареєстровано 25.05.2013року державною реєстраційною службою Володарського РУЮ Київської області.

В позовній заяві та в судовому засіданні представник ОСОБА_2 вказував, що в договорах оренди землі та акті прийому-передачі землі в графі орендодавець міститься підпис іншої людини , а не власника земельної ділянки ОСОБА_2, що вказує на відсутність волі власника на передачу в оренду його земельної ділянки ФГ «Гайок» та є підставою для визнання договору недійсним. На ствердження даних обставин було заявлено відповідне клопотання та судом призначено судово-почеркознавчу експертизу. Згідно висновку експертів за результатами судово-почеркознавчої експертизи від 21.01.2015 року № 10600/10700/14-32 (а.с. 162-167), встановлено, що підписи від імені ОСОБА_2, що містяться: у розділі «Підпис сторін» в графі «Орендодавець» на четвертому аркуші у двох примірниках договору оренди землі від 22.01.2013, укладеному від імені ОСОБА_2 та Фермерського господарства «Гайок»; у рядку «підпис» в графі «Орендодавець» у двох примірниках акту прийому-передачі об'єкта оренди (земельної ділянки) за договором оренди від 24.01.2013 року складеному від імені ОСОБА_2 та Фермерського господарства «Гайок», виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки чи технічних засобів.

Підписи від імені ОСОБА_2, що містяться : у розділі «Підписи сторін» в графі «Орендодавець» на четвертому аркуші у двох примірниках договору оренди землі від 22.01.2013 , укладеному від імені ОСОБА_2 та Фермерського господарства «Гайок» ; у рядку «підпис» в графі «Орендодавець» у двох примірниках акту прийому-передачі об'єкта оренди (земельної ділянки) за договором оренди від 24.01.2013, складеному від імені ОСОБА_2 та Фермерського господарства «Гайок» ,виконані не ОСОБА_2, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_2 (а.с. 160-167).

Наведені вище обставини стверджуються також витребуваним судом із матеріалів кримінального провадження Володарського РВ ГУ МВС України Київської області та приєднаного до матеріалів справи - висновком експерта НДЕКЦ ГУМВС України в Київській області № 312-ВКЕ від 14.04.2014 року (а.с.81-100), який вказує, що підписи від імені ОСОБА_2 в графі «Орендодавець» в договорах оренди землі від 22.01.2013 та 25.05.2013, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, які було надано гр. ОСОБА_2, ФГ «Гайок», та вилучені в реєстраційній службі Володарського РУЮ Київської області, виконані не ОСОБА_2, а іншою особою (зворотня сторона а.с. 95).

Підписи від імені ОСОБА_2 в графі «Орендодавець» в договорах оренди землі від 22.01.2013 та 25.05.2013, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, які були надані гр. ОСОБА_2; ФГ «Гайок», та вилучені в реєстраційній службі Володарського районного управління юстиції Київської області, виконані однією особою (а.с. 81-100).

Даючи оцінку встановленим судом обставин справи слід зазначити , що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Передусім статтею 41 Конституції України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право власності набувається в порядку визначеному законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право власності є непорушним. Дане конституційне право конкретизовано та розширено в положеннях Цивільного та Земельного кодексів України.

Так, ч. 1 ст. 319 ЦК України, встановлює, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Ч. 1 ст. 321 ЦК України, зазначає, що ніхто не може бути протиправно обмежений у здійсненні права власності.

У відповідності до приписів статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 6 Закону України "Про оренду землі", орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Згідно ст.13 вказаного закону України договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За ст. 16 - укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Ст. 17 Закону України "Про оренду землі" передбачає, що передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі.

Згідно ст. 18 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Стаття 14 Закону України "Про оренду землі" визначає, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Форма Типового Договору оренди землі затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 року № 220.

При цьому підписи сторін є одним із обов'язкових реквізитів договору, які повинні засвідчувати вільне волевиявлення сторін на укладання договору на певних узгоджених між ними умовах.

Частиною 1 ст.203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити зазначеному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов до висновку, з яким і погоджується колегія суддів, що спірні договори оренди землі не відповідали волі позивача ОСОБА_2 Відсутність підпису сторони у договорі власника земельної ділянки, свідчить про відсутність його волі на укладання такого договору та є підставою для визнання договору недійсним за ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Щодо вимог ФГ «Гайок» по зустрічній позовній заяві та визнання договору оренди земельної ділянки що належить ОСОБА_4 недійсним з підстав того, що ОСОБА_2 знаючи, що він не підписував договір оренди, не повідомив про це ФГ «Гайок», що на думку представника даного господарства, вказує на те, що власник земельної ділянки діяв з умислом та вчинив обманні дії шляхом навмисного замовчування обставин при цьому отримував орендну плату . Даючи оцінку наведеним твердженням представника ФГ «Гайок», суд вважає, що у порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, і суд повинен встановити, чи дійсно порушуються права сторін, а також з'ясувати, у чому саме полягає порушення їхніх законних прав. У судовому засіданні встановлено, що власник земельної ділянки ОСОБА_2 не вчиняв жодних дій, які б вказували, що він діє навмисно для введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. Отримання ОСОБА_2 від ФГ орендної плати не суперечить жодним правовим засадам, оскільки ФГ « Гайок» фактично використовував земельну ділянку названого громадянина хоч і без його волевиявлення та згідно договору , який лише тепер визнається судом недійсним. Таким чином, твердження представника ФГ «Гайок» не знайшли свого підтвердження.

За змістом ст. ст. 10 та 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. ст. 58, 59 ЦПК України, надані суду докази мають бути належними та допустимими. Згідно з вимогами ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з вимогами ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доводи апеляційної скарги ФК «Гайок» щодо неправомірності призначення по справі експертизи за відсутності матеріалів, стосовно яких постановлено проведення експертизи відсутні експереминтальні, вільні, умовно-вільні зразки підпису позивача є необґрунтованими, оскільки в матеріалах експертного дослідження дані зразки присутні (а.с. 200-203).

Згідно з вимогами ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Гайок» відхилити.

Рішення Володарського районного суду Київської області від 30 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: