Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №325/433/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Діоба Г.О.
Провадження № 22-ц/778/4125/15 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької с області у складі:

Головуючого Бєлки В.Ю.

Суддів Онищенка Е.А.

ОСОБА_2

При секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 08 травня 2015 року у справі за позовом прокурора Приазовського району Запорізької області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Запорізькій області до ОСОБА_3, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року прокурор Приазовського району Запорізької області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Запорізькій області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки.

В обґрунтування позову зазначено, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 297021 був виданий відповідачу на підставі пунктів 5,6,8,9 розпорядження голови Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області № 910 від 04.12.2009 року "Про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки та затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку", які постановою Донецького апеляційного господарського суду від 09.04.2014 року визнані недійсними, в зв'язку з чим зазначений державний акт на право власності на земельну ділянку підлягає визнанню недійсним, а земельна ділянка на підставі ст.387 ЦК України витребуванню на користь головного управління Держземагенства у Запорізькій області.

Враховуючи вищевикладене прокурор просив суд визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 297021 виданий ОСОБА_3 10.12.2009 року; витребувати у ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,12 га, розташовану за межами населеного пункту на території Ботіївської сільської ради Приазовського району Запорізької області на користь Головного управління Держземагенства у Запорізькій області; судовий збір стягнути з відповідача.

Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 08 травня 2015 року позов задоволено.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 297021 виданий ОСОБА_3 10 грудня 2009 року.

Витребувано у ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1200 га, розташовану на території Ботіївської сільської ради Приазовського району Запорізької області, за межами населеного пункту на користь Головного управління Держземагенства у Запорізькій області.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 243,60 грн. на користь держави.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

До початку розгляду справи представником апелянта направлено клопотання про відкладення розгляду справи посилаючись на відрядження по справам ТОВ «Агротіс Плюс» , де вона працює.

Згідно ч.1 ст. 305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними.

Приймаючи до уваги, що зайнятість представника юридичної особи по справам товариства не являється поважною причиною для відкладення апеляційного розгляду, оскільки користуючись своїми правами учасники процесу мають забезпечити явку іншого представника, який може ознайомитись з матеріалами справи і прийняти в її участі, судова колегія прийняла рішення про розгляд справи за відсутності осіб.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог процесуального та матеріального права.

Судом встановлено, що 04 грудня 2009 року головою Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області видано розпорядження № 910 "Про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки та затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

На підставі пунктів 5,6,8,9 зазначеного розпорядження ОСОБА_5 був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 297021.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 09.04.2014 року визнано недійсним пункти 5,6,8,9 розпорядження № 910 "Про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки та затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку в звязку із встановленням того, що зазначене розпорядження в частині затвердження технічної документації із землеустрою та передачі земельних ділянок у власність громадян-членам обслуговуючого кооперативу «Азов-2010» прийнято з порушенням вимог статей 60,118,151 Земельного кодексу України, статей 88,90 Водного кодексу України.

Рішення господарського суду набрало законної сили.

З огляду наведеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про незаконність виданого відповідачці державного акту на землю та повернення земельної ділянки Державі в особі Головного управління Держземагенства у Запорізької області.

Посилання скарги на те, що держакт видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування і тому вирішення питання про правомірність видачі акта безпосередньо залежить тільки від рішення самого органу являється безпідставним, оскільки відповідно до ст. 140 ЗК України визначено вичерпаний перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку для випадків, коли право набуто в передбаченому законом порядку, не на підставі незаконного розпорядження.

Доводи скарги про те, що суд необґрунтовано не застосував строк позовної давності являється безпідставним, оскільки відповідно до ст.261 ЦК України строк позовної давності застосовується від дня коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права . Як встановлено прокурор міг дізнатися про незаконність розпорядження після набрання законної сили рішення господарського суду від 09.04.2014 року. Звернувшись з позовом в березні 2015 року строки позовної давності не порушив.

Таким чином вказані та інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права , які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 , 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 08 травня 2015 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: