Справа № 323/2602/15-ц
№ провадження 2/323/988/15
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

02.09.2015 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі судді Щербань Л.С., при секретарі Щербині Л.Г., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що в 2002 році він придбав у відповідача нежитлову будівлю по вул. Привокзальній, 3 «б» в м. Оріхів Запорізької області, з цього часу він постійно нею користується, сплачує, всі рахунки за користування електричною енергією, доглядає за прилеглою земельною ділянкою, утримує її в належності стані.

БТІ виготовило технічний паспорт на будинок, однак зареєструвати своє право власності на нього позивач не може, оскільки в нього відсутні правовстановлюючі документи.

Просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на нерухоме майно нежитлову будівлю до складу якої входить: нежитлова будівля літ. «Б» загальною площею 136,9 кв.м., за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, м. Оріхів, вул. Привокзальна, 3 «б» , з правом реєстрації у відповідних органах.

В судове засідання позивач не зявився. До суду надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. На позовних вимогах наполягає.

Відповідач в судове засідання не зявився. До суду надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засідання встановлено, що в 2002 році ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2 нежитлову будівлю по вул. Привокзальній, 3 «б» в м. Оріхів Запорізької області та з цього часу відкрито користується нею. Даний факт не заперечується відповідачем, оскільки він подав заяву до суду, де вказує, що позов визнає в впоєному обсязі.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», об'єкти нерухомого майна підлягають обов'язковій державній реєстрації.

Згідно вимог Інструкції про порядок обліку будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 р. та Правил державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходиться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом Держкомітету по ЖКГ №56 від 13.12.1995р., котрі діяли на час набуття у власність гаражу, облік будинків і домоволодінь, що належать окремим громадянам і колгоспним дворам до 2002-го року вівся в реєстрових (погосподарських) книгах виконавчих органів відповідних рад.

01 липня 2004 року було прийнято Закон України №1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» (далі - Закон) згідно з вимогами якого обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб, що знаходиться на території України.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно здійснюється шляхом внесення даних до єдиної державної інформаційної системи, - Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Чинним законодавством України не визначено порядку та терміну перенесення даних, що містяться на паперових носіях (погосподарських, «шнурових» книгах) до електронного реєстру.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для державної реєстрації прав є рішення суду.

Відповідно до частини 1 статті 344 Цивільного кодексу України особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно, а частина 4 цієї ж статті вказує що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Умовами виникнення права власності за давністю володіння є: добросовісність, відкритість, безперервність, тривалість володіння.

У п. 1 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України вказано, що цей Кодекс набирає чинності з 01 січня 2004 року.

Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюється також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач з 2002 року відкрито безперервно користується нежитловою будівлею по вул. Привокзальній, 3 «б» в м. Оріхів Запорізької області, сплачує, всі рахунки за користування електричною енергією, доглядає за прилеглою земельною ділянкою, утримує її в належності стані, тому суд вважає можливим визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на нерухоме майно нежитлову будівлю до складу якої входить: нежитлова будівля літ. «Б» загальною площею 136,9 кв.м., за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, м. Оріхів, вул. Привокзальна, 3 «б» , з правом реєстрації у відповідних органах.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 57-60, 208-209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 328, 344 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності за набувальною давністю - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно нежитлову будівлю до складу якої входить: нежитлова будівля літ. «Б» загальною площею 136,9 кв.м., за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, м. Оріхів, вул. Привокзальна, 3 «б» , з правом реєстрації у відповідних органах.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Л.С.Щербань