РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/5720/15-ц

2/643/2695/15

09.07.2015 оку Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Поліщук Т.В.

за участю секретаря Чорноморець Т.Ю.,

представника третьої особи ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ЖБК «Тюльпан» про визнання права власності на ? частину квартири в порядку спадкування за законом,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в остаточній редакції якого просить визнати за ним право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої 28.09.2014 року.

В обґрунтування позову зазначив, що 28.09.2014 року померла його матір ОСОБА_4.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини кооперативної квартири № 1 б. № 63 по вул. Гв. Широнінців, в м. Харкові.

22.10.1967 року в Торговицькій сільській раді Новоархангельсьського району Кіровоградської області мати ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з батьком ОСОБА_3. 12.01.1995 року шлюб між батьками розірвано Московським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 44.

В період шлюбу вони придбали кооперативну квартиру, розташовану по вул. Гв.Широнінців б. 63 кв. 1 в м. Харкові.

Згідно довідки ЖБК «Тюльпан» вартість квартири сплачена в повному обсязі.

13.02.1993 року на квартиру було видано реєстраційне посвідчення р.№ 206/58795 р.

Оскільки квартира була сплачена батьками в період їх шлюбу, 1/2 частина квартири належить матері ОСОБА_4, яка до смерті була зареєстрована в квартирі, де знаходилось її майно та речі, також місце постійного її проживання.

Зазначає, що він, ОСОБА_2, являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_4

Вказує, що спадщину прийняв, оскільки на день смерті був зареєстрований та постійно мешкає в квартирі, однак Постановою про вчинення нотаріальних дій 11-ї ХМНК № 1890 від 03.04.2015 року в оформлені спадщини йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду.

В судовому засідання позивач позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Додатково зазначив, що з листопада 2014 року він в повному обсязі сплачує комунальні послуги та мешкає в спірній квартирі.

Відповідач в судовому засіданні зазначив, що позивач є його сином та спадкоємцем першої черги після померлої, колишньої дружини, ОСОБА_4. Після смерті останньої, позивач мешкає в спірній квартирі та сплачує комунальні послуги з листопада 2014 року. Однак з позовом відповідач не згодний, оскільки вважає, що позивач ніякого права на спірну квартиру немає, посилаючись на те, що на думку відповідача, померла ОСОБА_4 в ході розгляду справи про розірвання шлюбу в 1994 році відмовилася від квартири. Більш того, наполягав, що спірна кооперативна квартира є його власністю, оскільки вона приватизована відповідачем, але доказів цього факту суду не надав.

Представник третьої особи ЖБК «Тюльпан» ОСОБА_1 в судовому засіданні

зазначила, що пай за квартиру АДРЕСА_2 в повному обсязі. Після смерті ОСОБА_4 її син мешкав та продовжує мешкати в спірній квартирі, сплачує комунальні послуги.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, при цьому виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

З 22.10.1967 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 9,10, 83).

Від шлюбу мають сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8)

На підставі ордеру №107308 від 03.03.1971 року кооперативна квартира була видана ОСОБА_3 та членам його сімї ОСОБА_4, ОСОБА_2 (а.с. 75).

Пай за квартиру в повному обсязі сплачено з 1971 року по липень 1981 року (а.с. 76-81).

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 28.11.1994 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано, відповідно до якого сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з 1990 року (а.с. 83).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 44 від 1995 року (а.с. 25).

28.09.2014 року ОСОБА_4 померла (а.с. 3).

За змістом ст. 22 КЗпШС (який дія на час придбання спірного майна) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Відповідно до положень ч.1 ст. 28 КпШС (який діяв на час придбання срібного майна) передбачено, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.

Згідно до ч.ч. 2, 3 ст. 29 КпШС поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що ? частина квартири АДРЕСА_3 належала ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності подружжя, оскільки пай за спірну квартиру було виплачено в повному обсязі.

Так, після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на ? частину квартири АДРЕСА_3.

Для вступу у спадщину за законом та з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом позивач звернувся до Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори, де отримав постанову від 03.04.2015 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану квартиру, оскільки право власності на спадкове майно не було належним чином оформлене спадкодавцем за його життя. (а.с. 15)

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Даний порядок передбачений також Законом України «Про нотаріат».

Виходячи з положень ЦК України, позивач як спадкоємець першої черги спадкодавця ОСОБА_4, прийняв спадщину після смерті матері, бо у встановлені законом строки подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на

спадщину за заповітом та за законом, а також фактично вступив в управління спадковим майном. Зареєстрований та мешкає в квартирі АДРЕСА_3.

Як роз'яснено п. 5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 вересня 1987 р. №9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» (з подальшими змінами та доповненнями), член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває права власності на квартиру і вправі розпоряджатися нею на свій розсуд.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Як роз'яснено в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 січня 1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» (із змінами та доповненнями), при вирішенні справ за скаргами на нотаріальні дії, пов'язані з посвідченням угод щодо володіння, користування або розпорядження жилими будинками, будівлями і приміщеннями або відмовою в цьому, судам, зокрема, належить виходити з того, що після повного внесення членом житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства внеску за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, викупу наймачем (придбання на інших підставах) жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду вони стають власниками зазначених приміщень чи будівель.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212, 214-215, 218, ЦПК України, ст.ст. 392, 1217, 1218, 1222, 1258, 1261, 1268, 1296, 1298 Цивільного Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої 28.09.2014 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Т. В. Поліщук