Справа № 462/1553/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2015 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

при секретарі: Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради та органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради - про визначення місця проживання дітей, суд, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить визначити місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, 01.02.2001року народження, за адресою: м. Львів, вул. Київська, 20/11 по місцю проживання позивача. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03 червня 2006 року між ним та відповідачем розірвано шлюб, від якого у них народилось двоє дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Відразу після розірвання шлюбу відповідач виїхала за межі України та, з цього часу, діти фактично проживають з позивачем. Просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_5, яка діє на підставі угоди про надання юридичної допомоги /а.с.19/ позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні викладеним в позові.

Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, що стверджується оголошенням в газеті «Львівська Пошта» № 65 (1676) від 18 червня 2015 р. про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не заявила, що дає підстави відповідно до ст.169 ЦПК України справу розглядати у її відсутності на підставі наявних у ній доказів. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечив, а тому, суд приходить до переконання про можливість, відповідно до ст.224 ЦПК України постановити заочне рішення.

Представник третьої особи відділу у справах дітей Франківської районної адміністрації ОСОБА_6, який діє на підставі довіреності від 05.08.2014 р. /а.с.36/, в судовому засіданні підтримав висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_3 за місцем проживання батька ОСОБА_1, в іншій частині позову покладається на рішення суду.

Представник третьої особи відділу у справах дітей Залізничної районної адміністрації ОСОБА_7, яка діє на підставі довіреності від 13.03.2015 р. /а.с.37/ в судовому засіданні при вирішенні спору поклалась на розсуд суду. Повідомила, що позивач не звертався до відділу у справах дітей Залізничної районної адміністрації про надання висновку щодо визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_4

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представників третіх осіб, вивчивши та дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ч.5 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розвязання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Судом встановлено, що батьками неповнолітніх ОСОБА_4, 01.02.2001р.н. та ОСОБА_3, 01.02.2001р.н. є ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що стверджується долученими до матеріалів справи копіями свідоцтв про народження серії І-СГ № 449112 від 25.02.2015р. та серії І-СГ № 219994 від 21.07.2001 р. /а.с.6/

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-СГ № 016160 від 08.06.2006 р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. /а.с.5/

Як вбачається з долученої до матеріалів справи копії довідки з місця проживання про склад сімї і прописку від 26.02.2015 р. неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані та проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2, де також проживає та прописана відповідач ОСОБА_2 /а.с.5 зворотна сторона/.

Проте, судом встановлено та цього не заперечували учасники судового розгляду, що неповнолітній ОСОБА_3 Юрієвич, 01.02.2001р.н., постійно проживає /без реєстрації/ з позивачем ОСОБА_1 по вул. Київська, 20/11 у м. Львові, що стверджується актом від 06.04.2015 р., складеним комісією ТОВ «Галбуджитлосервіс» /а.с.29/.

Крім того, з долучених до матеріалів справи довідки та листа вбачається, що ОСОБА_3 навчається у 8-Б класі Класичної гімназії при Львівському національному університеті імені ОСОБА_8 та протягом його навчання, з 01.09.2011р. по теперішній час батько ОСОБА_1 самостійно займається питанням навчання та виховання сина у гімназії, постійно відвідує батьківські збори, контактує з класним керівником та вчителями гімназії. ОСОБА_9 ОСОБА_2 з 01.09.2011р. по теперішній час у гімназії не зявлялася та навчанням сина у вчителів та адміністрації не цікавилася./а.с.7/

Згідно долученого до матеріалів справи висновку Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 01.07.2015 р. № 35-1991, орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради не заперечує щодо визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_3, 01.02.2001р.н., разом з батьком ОСОБА_1. В частині визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_4, 01.02.2001р.н., рекомендовано звернутись із відповідною заявою до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування.

В судовому засіданні позивач погодився з вказаним висновком повністю.

Згідно ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом із батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження. У статті 15 згаданого Закону встановлено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини; у разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участі батьків виходячи з інтересів дитини.

Як вбачається з п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та зясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Згідно ст. 212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, інтереси неповнолітнього ОСОБА_3, беручи до уваги висновок Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про доцільність визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_3 з ОСОБА_1, а також те, що, як встановлено в судовому засіданні та цього не заперечили учасники судового розгляду, що відповідач, на даний час, не проживає з неповнолітніми дітьми, суд приходить до переконання, що позивачем створені належні умови для проживання та виховання дитини, а відтак, позов в частині визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1 слід задовольнити.

Разом з тим, суд розяснює позивачу право на звернення до відділу у справах дітей Залізничної районної адміністрації щодо надання висновку про визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_4

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.160 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, разом з батьком ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1.

В решті позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.