Справа № 569/5187/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Тимощука О.Я.,

при секретарі Андрощук О.Я.,

за участю представника позивача за первісним позовом та представника відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1,

представника відповідача за первісним позовом та представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про підвищення розміру аліментів на дитину та стягнення аліментів за весь період до досягнення дитиною повноліття, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно рішення Рівненського міського суду № 2-8776/09 від 02.10.2009 року шлюб між ним та ОСОБА_4 розірвано. Від шлюбу мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час проживає з відповідачкою.

06.08.2009 року між ним та ОСОБА_4 було укладено Договір про сплату аліментів на дитину, який посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_6

Рішенням Рівненського міського суду від 03.02.2011 року по справі № 2-2237/2011 зменшено розмір аліментів до ? частини прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, які стягуються з нього за Договором про сплату аліментів від 06.08.2009 року.

04.08.2012 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_7, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 04.08.2012 року серії І-ГЮ № 079737, про що зроблено відповідний актовий запис № 787. Від шлюбу у нього народився син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зазначає, що 19.09.2014 року йому позивачу, встановлено діагноз - хронічний виразковий геморрой ІІ ступеня, що потребує невідкладного оперативного втручання і подальшого лікування та профілактики. Також він має тяжкі хронічні захворювання серцево-судинної системи, які потребують регулярного лікування та значних фінансових витрат.

Також на його утриманні перебувають хворі, непрацюючі батьки -пенсіонери. Зокрема, його батько ОСОБА_9 має онкологічне захворювання і якому потрібне дороговартісне медикаментозне лікування, мати ОСОБА_10 також хворіє і потребує постійного, належного лікування та санітарно-курортного оздоровлення і відпочинку. Таким чином, він змушений був звільнитись зі свого постійного місця роботи за власним бажанням для здійснення догляду за хворими батьками, які не можуть самостійно турбуватись про себе, і на даний час він не має стабільного і постійного заробітку, що ставить його в скрутне матеріальне становище.

Всі ці події вкрай негативно відобразились на його здоров»ї, працездатності і матеріальному становищі, так як він всіма наявними способами і засобами допомагає своїм хворим батькам, щоб зберегти їм життя. Його захворювання не дають можливості ефективно працювати, оскільки більшість часу він витрачає на лікування та курси профілактичних заходів з метою попередження та недопущення ускладнення чи прогресування захворювань.

Більша частина коштів, які він отримує, витрачається на придбання ліків та препаратів медичного призначення, а також спрямовані на профілактику захворювань та на необхідний відпочинок йому та членам його сім»ї, що не дає об»єктивної можливості сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі ? частини прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку щомісячно. Просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі договору про сплату аліментів на дитину від 06.08.2009 року та рішення Рівненського міського суду від 03.02.2011 року на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ? частини прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку до 500 грн. щомісячно.

До початку розгляду справи по суті від Відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_3 про підвищення розміру аліментів на дитину у зв»язку із зміною матеріального та фізичного стану, стягнення аліментів за весь період до досягнення дитиною повноліття і заборону відповідачу перетинати кордон України до моменту сплати аліментів.

В обгрунтування зустрічного позову ОСОБА_4 посилається на те, що з 21.06.2003 року по 26.10.2009 рік вона з ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно рішення Рівненського міського суду № 2-8776/09 син ОСОБА_5 залишився проживати з нею. Між нею та ОСОБА_3 06.08.2009 року був укладений Договір про сплату аліментів на дитину.

Згідно п. 1.2 цього Договору, ОСОБА_3 зобов»язувався сплачувати аліменти на дитину в розмірі одного прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та приймати участь у додаткових витратах на дитину та витратах на навчання дитини.

11.01.2011 року ОСОБА_3 подав до суду позов про зменшення суми аліментів на дитину та згідно рішення Рівненського міського суду від 03.02.2011 року було встановлено розмір аліментів в розмірі 50% від прожиткового мінімуму, встановленого на дитину відповідного віку, щомісячно.

Малолітній син - ОСОБА_5 від народження має хронічне захворювання - алергічний дерматит. Дане захворювання не лікується. Хвороба вимагає забезпечення дитини відповідною дієтою, екологічним одягом, специфічними засобами особистої гігієни, а тому все це вимагає значних матеріальних затрат.

23.11.2006 року нею було перенесено тяжку операцію. Однак повного одужання після оперативного втручання вона не відчуває.

На даний час малолітній ОСОБА_5 навчається в державній загальноосвітній школі, відвідує спортивну школу та приймає участь в культурних та соціальних заходах міста та області. Ці види навчання також вимагають матеріальних затрат.

Після появи у відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_3 другої сім»ї, він повністю припинив спілкування з сином, перестав цікавитися його життям та приймати участь у його вихованні.

З 23.05.2011 року він перестав виплачувати аліменти на утримання спільного сина ОСОБА_5

Внаслідок стресу після розлучення, постійної невилікованої хвороби малолітнього ОСОБА_5, боротьби за отримання належних її сину аліментів та постійної інтенсивної праці, стан її здоров»я почав погіршуватися. Вона має ряд хронічних захворювань, які супроводжуються постійними больовими симптомами, потребує постійного нагляду лікаря, регулярної діагностики, медикаментозного та санаторно-курортного лікування, регулярного проведення фізіотерапевтичних процедур.

Також на її частковому утриманні знаходяться два непрацездатні родичі: мати та тітка, які є одинокими та пенсіонерками. Крім неї в них не має жодного родича.

На даний час вона є безробітною та не може працювати через фізичну ваду та поганий стан здоров»я, а син ОСОБА_5 і на далі потребує належного догляду та лікування, потребує навчання в загальноосвітній школі та спортивній школі, тому вона вважає, що зменшення суми аліментів призведе до суттєвого погіршення умов малолітнього сина, які необхідні для життя, лікування та повноцінного навчання. Також, вона вважає, що матеріальний стан ОСОБА_3 є набагато кращим в порівняні з її матеріальним становищем. Просить суд підвищити розмір аліментів на її користь на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 з ? прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до розміру одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_1 свої позовні вимоги за первісним позовом підтримали повністю, просять суд їх задоволити. На зустрічний позов в судовому засіданні 18.06.2015 року ОСОБА_3 подав письмові заперечення, просив суд відмовити в задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_4 з підстав наведених в запереченні.

В судовому засіданні 07.07.2015 року представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_1 не заперечив щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання їхнього неповнолітнього сина в розмірі 500 грн. щомісячно за весь період і до досягнення ОСОБА_5 повноліття, та просить відмовити в позовній вимозі щодо підвищення розміру аліментів на користь ОСОБА_4 до розміру одного прожиткового мінімуму за безпідставністю і недоведеністю.

02.07.2015 року в судовому засіданні представник позивача по зустрічному позову ОСОБА_2 подала суду заяву, в якій просить позовну вимогу щодо заборони відповідачу ОСОБА_3 перетинати кордон України в будь-якому напрямку, зокрема для виїзду на постійне місце проживання в Ізраїль до моменту сплати аліментів на користь малолітнього сина - ОСОБА_5 за весь період до досягнення дитиною повноліття -залишити без розгляду, про що судом було винесено ухвалу від 02.07.2015 року про залишення вищезазначеної позовної вимоги без розгляду.

Представник відповідача за первісним позовом та представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів не визнала, просить суд відмовити в задовленні позову, а зустрічний позов ОСОБА_4 підтримала та просить суд зменшені позовні вимоги ОСОБА_4 з врахуванням ухвали суду від 02.07.2015 року, задоволити.

Заслухавши доводи позивача (відповідача) ОСОБА_3 і його представника, представника відповідача (позивача) ОСОБА_2, зясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають до часткового задоволення та зустрічний позов ОСОБА_4 слід задоволити частково виходячи з наступного.

Згідно рішення Рівненського міського суду від 02.10.2009 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано (а.с. 6).

06.08.2009 року між сторонами укладено Договір про сплату аліментів на дитину, який посвідчний приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_6 (а.с. 5).

Рішенням Рівненського міського суду від 03.02.2011 року зменшено розмір аліментів, які стягувалися з ОСОБА_3 на підставі Договору про сплату аліментів на дитину від 06.08.2009 року на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, до ? частини прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку згідно із Законом України «Про прожитковий мінімум», щомісячно, починаючи з 11.01.2011 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7-8).

Із трудової книжки ОСОБА_3 вбачається, що він 11.11.2011 року звільнений з роботи за власним бажанням (а.с. 12).

Згідно медичних документів батьки ОСОБА_3 батько ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 та мати ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5 мають незадовільний стан здоров»я, та його батьку встановлено діагноз рак (а.с. 14, 15).

Згідно медичної довідки від 19.09.2014 року виданої поліклінікою № 2 Рівненської міської ради вбачається, що ОСОБА_3 встановлено діагноз хронічний виразковий геморой ІІ ступеня (а.с. 13).

Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них.

Судом встановлено, що позивач (відповідач) ОСОБА_11 вдруге одружився і у нього змінилось сімейне становище, народилась дитина і на його утриманні вже перебуває малолітня дитина від повторного шлюбу та дружина, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ГЮ № 079737 виданого відділом ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції від 04.08.2012 року, про що зроблено актовий запис № 787 (а.с. 10) та Свідоцтвом про народження серії І-ГЮ № 179994 виданого відділом ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції від 16.11.2012 року (а.с. 11). На даний час позивач (відповідач) ОСОБА_3 не працює, що підтверджується останнім записом в трудовій книжці (а.с. 12), його батьки пенсіонери і похилого віку, мають незадовільний стан здоров»я, що підтверджується медичними довідками, потребують лікування та значних коштів на це (а.с 14-15). Посилання позивача ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_1 про те, що на даний час у позивача відсутній стабільний і постійний заробіток, що ставить його в скрутне матеріальне положення не спростовано належними та допустимими доказами в судовому засіданні.

В зв»язку з цим суд рахує, що ОСОБА_3 реально не має змоги в зв»язку зі зміною сімейного та матеріального становища сплачувати щомісячно аліменти в розмірі ? частини прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку згідно із Законом України «Про прожитковий мінімум», які йому були присуджені рішенням суду від 03.02.2011 року, з врахуванням його доходів та матеріального становища на даний час без ущемлення інтересів своєї нової сім»ї. З урахуванням цих обставин, суд вважає, що заслуговують на увагу доводи позивача за первісним позовом про неможливість сплачувати аліменти в визначеному рішенням Рівненського міського суду від 03.02.2011 року розмірі.

А тому, суд рахує, що раніше визначений розмір аліментів до сплати ОСОБА_3 може бути зменшено з урахуванням зміни сімейного та матеріального стану позивача (відповідача) ОСОБА_3 і перебування на його утриманні малолітньої дитини, дружини і хворих батьків пенсіонерів та його стану здоров»я.

На підставі встановлених і наведених судом фактів, а також з метою недопущення погіршення матеріального становища дитини та одночасно позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом, суд із урахуванням положень ст. ст. 141, 180, 183 СК України, приходить до висновку про часткове задоволення первісного позову, а саме про доцільність зменшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на підставі Договору про сплату аліментів на дититну від 06.08.2009 року та рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03.02.2011 року на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ? частини прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку (розмір прожиткового мінімуму на день постановлення рішення становить 1286 грн.) до 600 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів, суд вважає реально можливим для їх сплати позивачем (відповідачем).

Що стосується позовних вимог ОСОБА_4 про підвищення розміру аліментів на дитину у зв»язку із зміною матеріального та фізичного стану, та стягнення аліментів з ОСОБА_3 на її користь за весь період до досягнення дитиною повноліття, то їх слід задоволити частково.

Позовну вимогу ОСОБА_4 щодо стягнення з ОСОБА_3 аліментів на її користь за весь період і до досягнення дитиною повноліття слід задоволити частково та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 600 грн. щомісячно, за весь період і до досягнення дитиною повноліття, виходячи з наступного.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 підтвердив, що має намір виїхати на постійне місце проживання в державу Ізраїль, що не заперечив в судовому засіданні 07.07.2015 року його представник адвокат ОСОБА_1

Відповідно до ч. 4 ст. 181 СК України, у разі виїзду одного з батьків за кордон на постійне проживання у державу, з якою Україна не має договору про надання правової допомоги, аліменти стягуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 Постанови КМУ № 1203 від 19.08.2002 року «Про затвердження Порядку стягнення аліментів на дитину (дітей) у разі виїзду одного з батьків для постійного проживання в іноземній державі, з якою не укладено договір про подання правової допомоги», якщо аліментні зобов»язання не були виконані особою, що виїжджає, стягнення аліментів проводиться за рішенням суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 СК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, згідно з яким з одного із батьків стягуються аліменти, він виїжджає для постійного проживання у державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, з нього за рішенням суду до його виїзду за межі України може бути стягнуто аліменти за весь період до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 7 ст. 181 СК України, якщо після набрання законної сили рішенням суду про сплату аліментів за весь період до досягнення дитиною повноліття особа, з якої стягуються аліменти, продовжує постійно проживати в Україні або повертається в Україну для постійного проживання та змінюються обставини, які вплинули на визначення розміру аліментів, у судовому порядку може бути встановлено періодичне стягнення аліментів з урахуванням сплаченої суми.

З врахуванням зменшення розміру аліментів, які стягувались за рішенням Рівненського міського суду від 03.02.2011 року з ? частини прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку до 600 грн. щомісячно, розмір аліментів, які слід стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4на утримання ОСОБА_5 до досягнення ним повноліття становить 50 400 гривень виходячи з нижчевикладеного розрахунку:

- з 07.07.2015 року по 31.12.2015 року - (6 місяців * 600 грн. = 3 600 грн.);

-з 01.01.2016 року по 31.12.2021 року - (6 років * 12 місяців) = 72 місяці * 600 грн. = 43 200 грн.);

-з 01.01.2022 року по 01.07.2022 року - (6 місяців * 600 грн. = 3 600 грн.), що в загальному становить 50 400 (п»ятдесят тисяч чотириста) гривень.

В частині позовних вимог ОСОБА_4 про підвищення розміру аліментів, які сплачує ОСОБА_3 відповідно до рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03.02.2011 року з ? частини прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку до розміру одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - ОСОБА_12 слід відмовити за безпідставністю та недоведеністю.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_11 вдруге одружився і у нього змінилось сімейне становище, народилась дитина і на його утриманні вже перебуває малолітня дитина від повторного шлюбу та дружина, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ГЮ № 079737 виданого відділом ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції від 04.08.2012 року, про що зроблено актовий запис № 787 (а.с. 10) та Свідоцтвом про народження серії І-ГЮ № 179994 виданого відділом ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції від 16.11.2012 року (а.с. 11). На даний час відповідач (позивач) ОСОБА_3 не працює, що підтверджується останнім записом в трудовій книжці (а.с. 12), його батьки пенсіонери і похилого віку, мають незадовільний стан здоров»я, що підтверджується медичними довідками, потребують лікування та значних коштів на це (а.с 14-15). Посилання ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_1 про те, що на даний час відповідач ОСОБА_3 не має стабільного і постійного заробітку, не має постійного місця роботи, що ставить його і його нову сім»ю в скрутне матеріальне становище не спростовано в судовому засіданні.

З наданих представником ОСОБА_4 ОСОБА_2 письмових документів, долучених до справи вбачається, що ОСОБА_4 та неповнолітній син ОСОБА_5 мають дозвіл на довгострокове проживання в Іспанії з необмеженим терміном дії, де і проживають, де ОСОБА_5 навчається, а з копій медичних довідок, перекладених з іспанської мови, вбачається, що ОСОБА_5 має декілька захворювань.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

На підставі встановлених і наведених вище судом обставин, а також з метою недопущення погіршення матеріального становища дитини та одночасно відповідача (позивача) ОСОБА_3, його дружини та малолітньої дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, суд із урахуванням положень ст. ст. 141, 180, 183 СК України, беручи до уваги, що ОСОБА_3 вдруге одружився і у нього змінилось сімейне становище, народилась дитина і на його утриманні вже перебуває малолітня дитина від повторного шлюбу та дружина, та враховуючи, що на даний час позивач (відповідач) ОСОБА_3 офіційно не працює і у нього відсутній стабільний і постійний заробіток, що ставить його і його сім»ю в скрутне матеріальне становище, та те, що його батьки пенсіонери, похилого віку, мають незадовільний стан здоров»я, в зв»язку з чим потребують лікування та значних коштів на це, враховуючи те, що в зв»язку з цим судом було вирішено зменшити розмір аліментів, які стягуюються з нього на утримання неповнолітнього ОСОБА_5, підстав для задоволення позовної вимоги ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів не вбачається, а тому в задоволенні цієї позовної вимоги слід відмовити.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Оскільки, позивачем ОСОБА_4 було заявлено позовну вимогу про стягнення аліментів за весь період до досягнення дитиною повноліття, яка судом задоволена на загальну суму 50 400 грн., з ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути 504 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України, ст. ст. 3, 10, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів задоволити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на підставі договору про сплату аліментів на дитину від 06.08.2009 року та рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03.02.2011 року на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ? частини прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку до 600 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про підвищення розміру аліментів на дитину та стягнення аліментів за весь період до досягнення дитиною повноліття задоволити частково.

Відмовити ОСОБА_4 в частині позовних вимог про підвищення розміру аліментів, які сплачує ОСОБА_3 відповідно до рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03.02.2011 року за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 600 грн. щомісячно, за весь період до досягнення дитиною повноліття, що становить 50 400 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 в прибуток держави 504 (п»ятсот чотири) гривні 00 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а для осіб які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення - протягом десяти днів з дня отриманнякопії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений 13 липня 2015 року.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_13