Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 323/704/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Щербань Л.С.
№ провадження 22-ц/778/3219/15 Суддя-доповідач: Савченко О.В
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„30" липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 23 березня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

У позові зазначало, що 21.06.2005 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір № ZPN0АК 11011047 на суму 58 386 грн. 50 коп., на термін до 21.06.2010 року, за умовами якого ОСОБА_2 зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором своєчасно та належним чином не виконував, в результаті чого станом на 09.02.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 88 787 грн. 48 коп., яка складається з: 38 101 грн. 86 коп. - заборгованість за кредитом, 25 419 грн. 39 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2 102 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 23 164 грн. 23 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Посилаючись на зазначені обставини, просило суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 88 787 грн. 48 коп. за кредитним договором від 21.06.2005 року.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 23 березня 2015 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасника процесу, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 21.06.2005 року між ЗАТ КБ „ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ „ПриватБанк", та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № ZPN0АК 11011047, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 58 386 грн. 50 коп.на купівлю автомобіля та 1743 грн. на сплату страхових платежів, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,13% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, на термін до 21.06.2010 року.

За умовами договору, повернення кредиту здійснюється щомісячними платежами у розмірі 1456 грн. 05 коп., у період з „21" по „27" число кожного місяця(а.с.6-7).

В обгрунтування позову ПАТ КБ „ПриватБанк" посилалось на те, що через неналежне виконання умов кредитного договору з липня 2007 року, станом на 09.02.2015 року у відповідача утворилась заборгованість розмірі 88 787 грн. 48 коп., яка складається з: 38 101 грн. 86 коп. - заборгованість за кредитом, 25 419 грн. 39 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2 102 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 23 164 грн. 23 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, що підтверджується письмовим розрахунком.

Виходячи з положень ст.ст. 526, 1048-1050, 1054 ЦК України, зобов"язання за договором, у тому числі за договором кредиту, за яким кредитодавець надає кошти, а позичальник зобов"язується їзх повернути зі сплатою процентів, є обов"язковими для виконання сторонами, має виконуватися належним чином.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд послався на те, що зобов"язання ОСОБА_2 перед банком за вказаним договором є припиненими, оскільки рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 23.12.2009 року за позовом ПАТ КБ „ПриватБанк", уточненому 14.10.2009 року, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ „ПриватБанк" про захист прав споживачів, яке набрало законної сили 18.02.2010 року, укладений між сторонами кредитний договір № ZPN0АК 11011047 від 21.06.2005 року був розірваний, з ОСОБА_2 на користь банку була стягнута заборгованість станом на 09.10.2009 року у розмірі 63932 грн. 90 коп., з яких 38 101 грн. 86 коп.- заборгованість за тілом кредиту, 18116 грн. 68 коп. - поточна заборгованість по відсоткам, 6032 грн. 76 коп. - заборгованість по пені, 1681 грн. 60 коп.- прострочена заборгованість по комісії. Крім того, в рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет застави - на належний ОСОБА_2 автомобіль ГАЗ 32213 шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ „ПриватБанк".

При цьому дані про виконання вказаного рішення в частині звернення стягнення на предмет застави відсутні і, за поясненнями представника апелянта, рішення в цій частині виконано не було, що підтверджується даними про стан заборгованості на 09.02.2015 року, ці доводи відповідачем не спростовані.

З висновком суду про наявність за вказаних обставин підстав для відмови у позові в повній мірі погодитися не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм процесуального права, не прийнявши до уваги, що відповідно до п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України набрання законної сили рішенням суду, ухваленому між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є підставою закриття провадження у справі, а не відмови у задоволенні повторно заявлених вимог.

Отже судом не враховано, що вимоги, заявлені ПАТ КБ „ПриватБанк" у поданому у березні 2015 року позові щодо стягнення з відповідача через невиконання ним кредитного договору від 21.06.2005 року тіла кредиту у розмірі 38101 грн. 86 коп., заборгованості станом на 09.10.2009 року по відсоткам у розмірі 18116 грн. 68 коп., з комісії - 1681 грн. 60 коп., пені - 6032 грн. 76 коп., вже розглянуті при ухваленні рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 23.12.2009 року.

Разом з тим, згідно з наданим банком розрахунком заборгованості, у заявленому по даній спарві позові позивач просив стягнути з відповідача, у тому числі , відсотки у сумі 7302 грн. 71 коп.( 25419 грн. 39 коп.- 18116 грн. 68 коп.), що були нараховані на суму залишку заборгованості у період з 09.10 2009 року по 18.02.2010 року, тобто за період, поки рішення від 23.12.2009 року про розірвання кредитного договору не набрало законної сили, 420 грн. 40 коп. комісії( 2102 грн. 00 коп.- 1681 грн. 60 коп.) та 4619 грн. 39 коп. пені( 10652 грн. 15 коп. - 6032 грн. 76 коп.), нарахованих за цей період, оскільки щомісячні платежі за названий період предметом розглянутого спору не являлись.

Оскільки рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 23.12.2009 року набрало законної сили 18.02.2010 року(а.с.26-31), то відповідно до ст. 14 ЦПК України правові наслідки розірвання кредитного договору від 21.06.2005 року наступили лише після вказаної дати, а тому вимоги банка про стягнення з відповідача поточних платежів по сплаті відсотків та комісії за період з 09.10.2009 року до набрання рішенням законної сили, а також пені, всього у сумі 12 342 грн. 50 коп., колегія суддів вважає обгрунтованими.

Згідно ст. 257, п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України загальна позовні давність встановлюється тривалістю у три роки, а позовна давність про стягнення пені - в один рік.

Між тим, відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Оскільки у поданих ОСОБА_2 до суду першої інстанції письмових запереченнях на позов(а.с.20, 32) вимоги про застосування позовної давності не заявлялись, то вже у стадії апеляційного перегляду ухваленого по справі рішення суд апеляційної інстанції застосувати її до вимог банку про стягнення заборгованості, що утворилась за період з 09.10.2009 року по 23.02.2010 року, не може, у зв"язку з чим вона підлягає стягненню з ОСОБА_2

Виходячи з того, що заявлені ПАТ КБ „ПриватБанк" вимоги про стягнення заборгованості у сумі 88787,48 грн. задовольняються частково на суму 12 342 грн., відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору підлягають присудженню з ОСОБА_2 частково, у сумі 185 грн. 13 коп.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 310, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 23 березня 2015 року по даній справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ПАТ КБ „ПриватБанк" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк«ПриватБанк» заборгованість за кредитнм договором від 21.06.2005 року у сумі 12342 грн. 50 коп., з яких 702,71 грн.- відсотки, 420, 40 грн. -комісія, 4916, 39 грн. -пеня, нараховані за період з 09.10.2009 року по 23.02.2010 року, а також судові витрати у сумі 185 грн. 13 коп.

У задоволенні вимог про стягнення заборгованості за період з 23.02.2010 року по 09.02.2015 року- відмовити.

Провадження у справі в частині вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором від 21.06.2005 року станом на 09.10.2009 року у сумі 63932 грн. 90 коп - закрити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: