Малиновський районний суд м.Одеси
Справа № 2-4462/10
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2010 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі головуючого судді Дрішлюка А.І., при секретарі судового засідання Алманової І.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 банку соціального розвитку „Укрсоцбанк до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -
9 березня 2010 року АКБ „Укрсоцбанк звернувся до Малиновського районного суду м.Одеси із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи свої вимоги представник позивача зазначив, що 11 вересня 2007 року між АКБ „Укрсоцбанк та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 2007/670-2.06/163, відповідно до умов якого, позивач надав ОСОБА_2 кредит в розмірі 120000 доларів СИТА строком з 11.09.2007 року по 10.09.2027 року, а відповідач зобовязався сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 13,00% річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами. Відповідач не виконав вимоги кредитного договору в звязку з чим в нього виникла ,?4заборгованість, яка станом на 11.02.2010 року складає 1206377 грн. 82 коп. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати (а.с.1- 3). У якості забезпечення виконання відповідачем зобовязань по кредитному договору, між АКБ „Укрсоцбанк та ОСОБА_2, ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір від 11.09.2007 р. Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідачів за рахунок предмету іпотеки заборгованість за кредитом та судові витрати.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за її відсутності суду не надавав. Суд, у звязку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України
Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Між сторонами виникли правовідносини, що регламентуються нормами зобовязального
В судовому засіданні встановлено, що 11 вересня 2007 року між АКБ „Укрсоцбанк та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 2007/670-2.06/163, відповідно до умов якого, позивач надав ОСОБА_2 кредит в розмірі 120000 доларів США строком з 11.09.2007 року по 10.09.2027 року, а відповідач зобовязався сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 13,00% річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами (а.с.8-10).
З метою забезпечення виконання відповідачем зобовязань по кредитному договору, між АКБ „Укрсоцбанк та ОСОБА_2, ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір від 11.09.2007 р., згідно з умовами якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме - квартира АДРЕСА_1 в
м. Одесі, що належить відповідачам на праві приватної власності. Вартість предмету іпотеки за згодою сторін було визначено в 1735640 грн. 00 коп.
У відповідності до п. 4.4 кредитного договору, у випадку неналежного виконання зобовязань перед кредитором на протязі 10 робочих днів, позичальник зобовязується протягом 1 робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити відсотки, пеню та штрафи. Повідомлення відповідачів про неналежне виконання зобовязань підтверджується відповідними листами-повідомленнями від 27.01.2009 №25-73/15-345 та №25-73/15-343.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановленим строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частинами позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Із зібраних по справі доказів вбачається, що відповідач ОСОБА_2 порушив зобовязання встановлені кредитним договором № 2007/670- 2.06/163 від 11 вересня 2007 року. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від ^.відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 554 ЦК України та п.п. 1.1. договору іпотеки позивач має право вимагати сплати заборгованості за кредитним договором від кожного з відповідачів, при цьому поручитель відповідає перед позивачем - кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник- відповідач, тобто, несе відповідальність за повернення основного боргу (кредиту), сплату нарахованих по ньому відсотків, штрафів, пені тощо.
Згідно змісту ст.ст. 7, 33 Закону України „Про іпотеку за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. На підставі вищевикладеного та з врахуванням відсутності заперечень та будь-яких пояснень відповідачів при заочному розгляді справи суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат згідно зі ст. 79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи, зокрема, витрати на інформаційно-технічне забезпечення; витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз;
витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.
Керуючись ст.ст. 1, 3, 11, 524, 525, 526, 530, 554, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 15, 31, 88, 213, 214, 217, 224-225 ЦПК України, СУД-
Позов ОСОБА_1 банку соціального розвитку „Укрсоцбанк до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити в повному обсязі.
Встановити порядок виконання рішення, яким звернути стягнення на майно відповідачів, що знаходиться в іпотеці і належить їм на праві приватної власності, а саме: квартира АДРЕСА_2.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою ^відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії, позивачем в загальному / порядку, тобто рішення суду позивачем може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.
Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції.
Строк, протягом якого розглядалася заява про скасування заочного рішення, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.