АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22ц/790/3840/15 Головуючий 1-ої інстанції - Оксененко В.А.
Справа: № 643/1669/15-ц Доповідач - Івах А.П.
Категорія: відшкодування шкоди
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Івах А.П.,

суддів - Хорошевського О.М., Шевченко Н.Ф.,

при секретарі - Лашаковій Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 25 вересня 2014 року о 14 год. 00 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів НОМЕР_1, під його керуванням та «ЗАЗ-Lanos», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 27.11.2014р. ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу.

Під час зіткнення автомобіль Subaru Legacy отримав значні технічні ушкодження передньої та центральної частини автомобілю.

Цивільно - правова відповідальність ОСОБА_2, на час виникнення дорожньої пригоди, була застрахована в ТДВ «Експрес Страхування», поліс страхування АС - 3893298.

29.09.14р. страховою компанією ТДВ «Експрес Страхування» було прийнято його заяву про дорожньо-транспортну пригоду.

У зв'язку з тим, що він через ряд обставин не міг обходитися без автомобіля, то був змушений відремонтувати його за свої кошти, ремонт автомобілю коштував 54885,00 грн., з яких 35005,00 грн. були витрачені на придбання запчастин (відповідно до накладної від 12.12.2014р.) та 19880 грн. - вартість роботи по ремонту автомобілю (відповідно до акту виконаних робіт).

08.01.2015 p., він отримав кошти від ТДВ «Експрес Страхування» у розмірі 21810,84 грн..

Не погодившись із сумою страхового відшкодування він звертався до ТДВ «Експрес Страхування» з заявою про перерахування нарахованих сум, проте йому було відмовлено в перегляді рішення від 31.12.2014 року, тому просив стягнути додатково з ТДВ «Експрес Страхування» страхове відшкодування у розмірі 28189 грн. 16 коп. із відповідача ОСОБА_2 в рахунок відновлюваного ремонту авто 4885 грн., 510 грн. - франшизи, 2550 грн. - моральної шкоди та 3000 грн. - витрати, понесені на юридичну допомогу.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на його користь 510 грн. в рахунок франшизи та вирішено питання щодо судових витрат. У задоволенні в іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з'явився, про причину неявки судову колегію не повідомив.

Судова колегія розглядає справу у відповідності до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України - за відсутності ОСОБА_1.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися до судового засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені сторонами у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного:

Відповідно до положень ст. ст. 3, 11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За положеннями ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання:

-чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та яким доказами вони підтверджуються;

-чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

-які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

-яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Розглядом справи достеменно встановлено, що 25 вересня 2014 року о 14 год. 00 хв. мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та «ЗАЗ-Lanos», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2. ДТП сталяся з вини відповідача.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 27.11.2014р. ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 як власника наземного транспортного засобу на час ДТП була застрахована.

Згідно полісу страхування ОСЦПВВНТЗ №АС3893298 укладеного між ТДВ «Експрес Страхування» та ОСОБА_2 страхова сума складає 50000 грн., франшиза 510 грн.

06.01.15 р. ТДВ «Експрес Страхування» було складено страховий акт № 4.14.756 та розраховано до виплати страхове відшкодування у розмірі: 22 320,84 (без ПДВ) - 510,00 (франшиза) = 21 810,84 грн.

Платіжним дорученням від 06.01.15 р. № 18305; було перераховано страхове відшкодування на реквізити ОСОБА_1 у розмірі 21 810,84 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно звіту №459-1 від 24 жовтня 2014 року про оцінку КТЗ Subaru Legacy державний номер НОМЕР_3 від 24 жовтня 2014 року вартість відновлювального ремонту, завданий власникові КТЗ Subaru Legacy в результаті його пошкодження при ДТП з урахуванням коефіциенту фізичного зносу складників та середніх розцінок на роботи ремонту країн дальнього зарубіжжя на автосервісних підприємствах Харківського регіону, складає: 22320,84 грн., суму у розмірі 21810 грн. 84 коп. страховою компанією ОСОБА_1 виплачено, сума франшизи у розмірі 510 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_2 у відповідності до вимог ст. 12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування».

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції розглядаючи спір, повно та всебічно з'ясував та встановив дійсні обставини справи, правильно визначився з юридичною природою правовідносин, що виникли між сторонами, і законом, що їх регулює.

Суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача грошових коштів в рахунок відновлювального ремонту та моральної шкоди, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 215 ЦПК України у своєму рішенні привів мотиви, з яких вважав встановленою відсутність фактів якими ОСОБА_1 обґрунтовував свої позовні вимоги щодо понесених ним грошових затрат на ремонт автомобілю у розмірі 54885 грн..

З висновком суду першої інстанції судова колегія погоджується, находить його таким, що відповідає вимогам ст. ст. 57 - 60, 64 ЦПК України та погоджується з застосованими судом та зазначеними у рішенні нормативно-правовими актами.

За вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухваленні рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На виконання вимог діючого цивільно-процесуального законодавства позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів.

Накладна №145 від 12 грудня 2014 року, видана ФОП - ОСОБА_6, на суму 35005 грн. (а.с.12) та акт виконаних робіт на суму 19880 грн.. без дати (а.с.12) не можна вважати належними та допустимими у розумінні вимог ст. ст. 58, 59 ЦПК України доказами.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3;5 своєї постанови №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року зі змінами та доповненнями, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

На підтвердження спричинення йому моральної шкоди ОСОБА_1 суду не надав належних доказів, не обґрунтував у чому саме полягає шкода та у якому розмірі.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції, з урахуванням конкретних обставин справи, особливості та характеру правовідносин, що виникли між сторонами, виконавши вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом, ухвалив рішення таке, що відповідає вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України, при цьому привів мотиви, з яких вважав встановленою відсутність фактів, якими позивач обґрунтував свої позовні вимоги, та нормативно-правові акти, якими керувався.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для їх задоволення, зміни чи скасування рішення суду першої інстанції судова колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -