Справа № 188/1033/14-ц
Провадження № 2-др/188/3/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуюча суддя Ніколаєва І.К.

при секретарі Карпенко С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1Г звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування заяви вказала, що 16 січня 2015 року головуючим суддею Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Ніколаєвою І.К. було винесено рішення по цивільній справі № 188/1033/14-ц за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження житлом шляхом виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

З даним рішенням вона була ознайомлена після того, як всі документи їй були передані представником 18 червня 2015 року.

При ознайомленні з рішенням суду від 16 січня 2015 року нею було виявлено, що в описовій частині рішенні було зазначено що «визначаючи суму коштів, яка підлягає поверненню ОСОБА_1, суд враховує, що курс гривні щодо іноземних валют, встановленого НБУ 05.11.2014 року встановлено 100 доларів США=1349.7012 гривень, що підтверджується відомостями національного банку України офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, тому на її користь слід стягнути з ОСОБА_3, якою нею було передано 6000 доларів, 80982,07 гривень».

Заявниця вказує, що начебто,на момент винесення рішення в частині стягнення коштів за її зустрічним позовом судом не було зазначено точної суми розрахунку грошових коштів. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 220 ЦПК України на думку Заявниці суд повинен винести додаткове рішення по справі При цьому завниця посилаючись на п.20 Постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2008 року № 14 "Про судові рішення у цивільних справах" зазначає, що додаткове рішення суду не може ЗМІНЮВАТИ суті основного рішення....

Заявниця зазначає, що при розгляді справи та винесенні рішення 16.01.2015 року судом було встановлено, що сума підлягає стягненню в розмірі 6000 доларів США, однак розрахунку точної суми в гривнях з урахуванням курсу гривні щодо іноземної валюти згідно курсу НБУ станом на 16.01.2015 року судом зроблено не було.

На думку Заявниці це є порушенням п.п. 11 та 14 Постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2008 року № 14 "Про судові рішення у цивільних справах"

На підставі вказаного, Заявниця прохає суд задовольнити її заяву.

В судове засіданні Заявниця не з'явилась, надала письмову заяву прохає заяву задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, будучі належним чином в судове засідання не з'явились в телефонному режими надали згоду про слухання заяви в їх відсутність.

Вислухавши Заявницю, вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити з оглядом на наступні обставини.

Судом встановлено, що 16 січня 2015 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області було винесено рішення по цивільній справі № 188/1033/14-ц за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження житлом шляхом виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів був задоволений повністю. Задовольняючі вимогу, суд керувався розрахунками представника ОСОБА_1 наданих суду в заяві про збільшення розміру позовних вимог 05.11.2014 року ( а.с.78). До вказаної зави представником був наданий офіційний курс долара США з роздруківки НБУ.( а.с.79). В мотивувальній частині суд зазначав, що грошові кошти сторони передавали у доларах США , але позовні вимоги заявлялись у ГРИВНЯХ.

В судовому засіданні та судових дебатах представник Заявниці - позивачки за зустрічним позовом, самостійно визначав курс гривні до іноземної валюти і вимога ним та Позивачкою була пред'явлена у гривнях.

У зустрічному позову ( а.с. 30-32) була чітко вказана сума у гривнях яка підлягала стягненню, а саме 11685,74 ГРИВНІ та 70174,45 ГРИВЕНЬ.

05.11.2014 року Позивачка та її представник збільшили позові вимоги і пред'являли вимогу до відповідачів також в ГРИВНЯХ , а саме 13497,01 ГРИВНЯ та 80982,07 ГРИВЕНЬ. ( а.с.78). Отже, постільки сторона по справі надавала суду розрахунки своїх вимог саме в ГРИВНЯХ у суду не було підстав і права виходити за межі позовних вимог та робити самостійно розрахунок...

Отже, в рішенні суду зазначена та задоволена ТОЧНА сума грошового стягнення вказаного в зміненій позовні заяві, тому підстав для винесення додаткового рішення в порядку ст. 220 ЦПК України немає.

Крім цього суд бере до уваги той факт, що рішення суду було переглянуто в апеляційному порядку і в частині стягнення вказаних сум на користь Заявниці залишено без змін, що підтверджується Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.04.2015 року ( а.с. 139-141). Рішення набрало чинності і Заявниці отримала по справі виконавчі листи про що вона вказала у своїй заяві.

Крім цього у матеріалах справи ( а.с.169) є виконавчий лист повернутий як повністю ВИКОНАНИЙ за вказаним рішенням суду на підставі якого Заявниця отримала кошти від відповідачки.

ч.2 ст.220 ЦПК України вказує, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку виконання рішення.

Вивчивши вказані обставини суд приходить до висновку, що вказане Рішення винесено на підставі наданих суду доказів та розрахунків, а заявниця звернувшись до суду, з даною заявою, намагається змусити суд збільшити суму стягнення з відповідачів на її користь на 14000 гривень, що приведе до зміни судового рішення.

Згідно п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року за № 14 зазначено, що додаткове рішення може бути ухвалене лише у випадках і за умов передбачених статтею 220 ЦПК України та воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209-210, 220 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року за № 14 суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, відмовити

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її проголошення

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_6