Справа № 357/8911/15-ц
У Х В А Л А

"10" липня 2015 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Голуб А. В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В :

25.06.2015 року суддею Білоцерківського міськрайонного суду Голуб А.В. було отримано справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу. В своїй позовній заяві ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму боргу 20 000 гривень та понесені судові витрати в сумі 243 гривні 60 копійок.

25.06.2015 року суддею Голуб А.В. було отримано заяву ОСОБА_1 про забезпечення вищевказаного позову в якій ОСОБА_1 просив вжити заходи забезпечення позову та накласти арешт на майно, що належить відповідачу ОСОБА_2 в межах суми позову, а саме на: його частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1; транспортні засоби, що за ним зареєстровані.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України 25.06.2015 року суддею було направлено запит Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в м.Києві з приводу надання відомостей про зареєстроване місце проживання гр. ОСОБА_2.

Після отримання відповіді на вказаний вище запит, ухвалою судді Голуб А.В. від 10.07.2015 року було відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом і призначено судове засідання на 17.07.2015 року о 9 год. 30 хв.

Згідно до ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утрудними чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позо ву мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22.12.2006 року №9 із змінами, вказується на те, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній.

В п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22.12.2006 року №9 із змінами, вказано, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Так в порядку забезпечення позову заявник просив суд накласти арешт на майно, що належить відповідачу ОСОБА_2 в межах суми позову, а саме на: його частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1; транспортні засоби, що за ним зареєстровані.

Вважаю, що заявником не надано суду відомостей, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 являється власником частки у квартирі АДРЕСА_2. Також заявником не надано відомостей про наявність у відповідача зареєстрованих за останнім транспортних засобів, а також в заяві взагалі не вказано, які-саме транспортні засоби зареєстровані за відповідачем.

Всі ці дані необхідні для вирішення питання щодо співмірності видів забезпечення позову із заявленими вимогами, також це необхідно для того, щоб при вжитті заходів забезпечення позову не були порушені права інших осіб щодо майна, на яке накладається арешт.

Але із заявою до суду про забезпечення доказів з метою виявлення майна, належного відповідачу та на яке можна звернути стягнення, позивач не звертався.

Таким чином на даний час відсутні будь-які дані про нерухоме та рухоме майно відповідача, місце його знаходження, що перешкоджає суду як вжити такі заходи забезпечення позову, так і буде перешкоджати виконанню такої ухвали суду.

До того ж, жодних доказів, які б свідчили про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, ні до позовної заяви, ні до заяви про забезпечення позову позивачем не додано.

А тому суд вважає, що заявнику слід відмовити в задоволенні його заяви про забезпечення позову, оскільки подана заява про забезпечення позову є необгрунтованою.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволені його заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_4