Справа № 529/737/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2015 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Щабельської І. В.

при секретарі Іванченко В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вони, як спадкоємці за законом, прийняли спадщину, що складається з земельної ділянки площею 2,49 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області /далі - Великобудищанська сільська рада/, однак через втату оригінала Державного акта на ім'я померлого ОСОБА_5, якому земельна ділянка належала, позбавлені можливості нотаріально оформити право власності на неї, позивачі звернулись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

В судове засідання позивачі не з'явилсь, суду подали заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їхню відсутність.

Відповідач - Великобудищанська сільська рада - суду подав лист про розгляд справи у відсутність його представника та визнання позовних вимог.

Третя особа - Приватний нотаріус Шишацького районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_7 /далі - приватний нотаріус ОСОБА_7О./ - заперечень проти позову не подав, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність.

За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі сторін та третьої особи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст.174 ЦПК України відповідач має право визнати позов протягом усього часу судового розгляду справи, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладене в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. У разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

05 жовтня 2007 року в с. Яреськи Шишацького району Полтавської області помер ОСОБА_5, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 077587, виданим Яреськівською сільською радою Шишацького району Полтавської області /далі - Яреськівська сільська рада/. За життя нині померлому ОСОБА_5 на підставі Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії Р1 № 503877 /далі - Державний акт/, виданого 29 травня 2001 року Великобудищанською сільською радою, належала земельна ділянка площею 2,49 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великобудищанської сільської ради. Державний акт був виданий у встановленому на той час законом порядку і зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю зв № 378. Належність вказаної землі померлому ОСОБА_5 також підтверджено довідкою, виданою відділом Держземагенства у Диканському районі Полтавської області 03.06.2015 року. Однак оригінал Державного акта був втрачений і відсутні відомості про вказану земельну ділянку у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до положень ст. 23 ЗК України право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами. Положенням ст. 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування виникають з моменту реєстрації цих прав. Однак зміст ст. 125 ЗК України та порядок реєстрації земельних ділянок був змінений у 2009 році, а Закон України "Про Державний земельний кадастр" почав діяти лише з 01.01.2013 року, тобто після видачі ОСОБА_5 Державного акта.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вказана вище земельна ділянка належала ОСОБА_5 на законних підставах, хоча в подальшому після зміни земельного законодавства і не була внесена до Державного земельного кадастру та був втрачений Дерджавний акт, а тому є спадковим майном.

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ч. 2, 1261, 1268, 1270 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Якщо спадкоємець не проживав разом із спадкодавцем на момент смерті останнього, то для прийняття спадщини встановлюється шестимісячний строк з моменту її відкриття.

З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 40595134, виданого 08.06.2015 року вбачається, що після смерті ОСОБА_5 на підставі заяви ОСОБА_1, який є сином померлого, була заведена спадкова справа. Згідно довідки Яреськівської сільської ради після смерті ОСОБА_5 в рівних частинах фактично прийняли спадщину його син ОСОБА_1 та донька ОСОБА_6, які постійно проживали з ним. ОСОБА_6 померла 15 липня 2014 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 274010, виданим 18 липня 2014 року Яреськівською сільською радою, за життя не встигнувши нотаріально оформити право власності на спадкове майно, хоча користувалась ним, як спадкоємець.

Відповідно до положень ст.ст. 316, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За таких обставин суд приходить до висновку, що 1/2 частина вказаної вище спірної земельної ділянки належала померлій ОСОБА_6 на законних підставах і є спадковим майном, хоча за життя вона і не встигла оформити на своє ім'я відповідний державний акт.

Після смерті ОСОБА_6, спадкоємцями першої черги є її дочка ОСОБА_3, син ОСОБА_4 та мати ОСОБА_2, які фактично прийняли у спадщину після її смерті шляхом постійного проживання з останньою, що підтверджено довідкою Яреськівської сільської ради.

З постанови приватного нотаріуса ОСОБА_7 вбачається, що позивачам ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку через відсутність реєстрацій права власності на неї за померлою ОСОБА_6

Враховуючи, що спірна земельна ділянка є спадковим майном, 1/2 її частину успадкував позивач ОСОБА_1, а 1/2 її частину успадкувала нині померла ОСОБА_6 на законних підставах після смерті батька, хоча і не встигла за життя оформити на своє ім'я необхідні документи, позивачі - її діти ОСОБА_3, ОСОБА_4 та мати ОСОБА_2 у встановленому законом порядку прийняли спадщину після її смерті, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачами права власності на вказане спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316-319, 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 78-81 ЗК України, ст. ст. 10, 11, 60, 208-209, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 2,49 га для ведення товарного сільськогосподарськоо виробництва, яка розташована на території Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області та належала померлому 05 жовтня 2007 року ОСОБА_5 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 503877, виданого Великобудищанською сільською радою Диканського району Полтавської області 29 травня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 378.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкуваня за законом право власності на 1/6 частину земельної ділянки загальною площею 2,49 га для ведення товарного сільськогосподарськоо виробництва, яка розташована на території Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області та належала померлій 15 липня 2014 року ОСОБА_6, як спадкоємиці померлого 05 жовтня 2007 року ОСОБА_5, якому належала на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 503877, виданого Великобудищанською сільською радою Диканського району Полтавської області 29 травня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 378.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в порядку спадкуваня за законом право власності на 1/6 частину земельної ділянки загальною площею 2,49 га для ведення товарного сільськогосподарськоо виробництва, яка розташована на території Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області та належала померлій 15 липня 2014 року ОСОБА_6, як спадкоємиці померлого 05 жовтня 2007 року ОСОБА_5, якому належала на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 503877, виданого Великобудищанською сільською радою Диканського району Полтавської області 29 травня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 378.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в порядку спадкуваня за законом право власності на 1/6 частину земельної ділянки загальною площею 2,49 га для ведення товарного сільськогосподарськоо виробництва, яка розташована на території Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області та належала померлій 15 липня 2014 року ОСОБА_6, як спадкоємиці померлого 05 жовтня 2007 року ОСОБА_5, якому належала на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 503877, виданого Великобудищанською сільською радою Диканського району Полтавської області 29 травня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 378.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Диканський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: