РІШЕННЯ

Іменем України

26.06.2015 року Франківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого- судді Лозинського Б.М.

при секретарі- Попик А.Б.

з участю представника позивача- Оприсько М.В.

позивач- Додурич М.В.

представника відповідача- Заярний О.Є.

представника третьої особи- Вітка І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіального управління Держгірпромнагляду у Львівській області, Другої комунальної міської поліклініки м.Львова, з участю третьої особи фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Львові про визнання незаконними і скасування акту та визнання нещасного випадку таким, що повязаний із виробництвом, суд, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся з позовом в суд до відповідачів територіального управління Держгірпромнагляду у Львівській області, Другої комунальної міської поліклініки м.Львова, з участю третьої особи фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Львові про визнання незаконними і скасування акту та визнання нещасного випадку таким, що повязаний із виробництвом.

Покликається на те, що його дружина, ОСОБА_2, працювала на посаді сімейного лікаря в Комунальній 2-й міській поліклініки м. Львова. 18 лютого 2014 року ОСОБА_2 вийшла на роботу о 8.00 год. та до 11.00 год. здійснювала амбулаторний прийом хворих в кабінеті № 616. Після 11.00 год. ОСОБА_2, розписавшись в журналі реєстрації викликів пішла на їх обслуговування. Здійснивши огляд хворих та призначивши лікування громадянам ОСОБА_3, проживаючим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, вона близько 12.00 год. вийшла із квартири. Після цього, о 12 год. 36 хв. в районі будинку № 7-б по вул. Наукова у м. Львові ОСОБА_2 була збита легковим автомобілем під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого потерпіла загинула на місці події. Наказом Територіального управління Держгірпромнагляду у Львівській області була утворена комісія, яка здійснювала спеціальне розслідування зазначеного нещасного випадку, за результатами чого був складений акт, яким встановлено, що сімейний лікар ОСОБА_2 була травмована перебуваючи не на робочому місці (поза зоною закріпленою за нею території) та не виконувала свої трудові (посадові) обовязки, тому даний нещасний випадок не визнається таким, що пов'язаний з виробництвом. Позивач вважає зазначений акт неправомірним, оскільки нещасний випадок із сімейним лікарем ОСОБА_2 є безпосередньо пов'язаний із виконанням нею посадових обовязків в робочий час. Просить позов задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, дав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Пояснив, що п. 16 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ від 30 листопада 2011 р. № 1232, містить вичерпний перелік випадків, які вважаються не повязаними із виробництвом. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача-2, Комунальної 2-ї міської поліклініки м. Львова, у судовому засіданні проти позову заперечив повністю, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення, оскільки сімейний лікар ОСОБА_2 відхилилася від затвердженого маршруту слідування, а також порушила посадові обовязки. Просить у позові відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Львові, вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, оскільки саме комісія, створена для проведення спеціального розслідування, уповноважена визначати, чи є нещасний випадок пов'язаний з виробництвом, а тому позивач не мав підстав для звернення до суду із заявленими позовними вимогами.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

За вимогами ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1, перебував у шлюбі із ОСОБА_2.

ОСОБА_2 працювала в Комунальній 2-й міській поліклініки м. Львова на посаді сімейного лікаря.

З матеріалів справи та з оспорюваного Акту вбачається, та не заперечується сторонами, що 18 лютого 2014 року о 08 год 00 хв. сімейний лікар ОСОБА_2 вийшла на роботу відповідно до графіку роботи лікарів на лютий 2014 року та мала працювати до 16 год. 00 хв. З 08 год. до 11 год. вона разом з сімейною медсестрою ОСОБА_5 працювала в поліклініці, а саме, вели амбулаторний прийом хворих в кабінеті № 616. Після 11 год., отримавши виклики з своєї дільниці по прийому хворих на дому, вона розписалася в журналі реєстрації викликів і пішла на їх обслуговування. Закріплена за ОСОБА_2 дільнична територія обслуговування хворих, це житлові багатоповерхові будинки по вул. Науковій, а саме, будинки № 13,15,19,21,23 та вул. Пулюя 33, м. Львова. Прийнявши виклик, здійснивши огляд хворих і призначивши лікування громадянам ОСОБА_3, проживаючим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, вона близько 12 год. 00хв. вийшла з квартири та пішла.

Після цього, о 12 год. 36 хв. в районі будинку № 7-б по вул. Наукова у м. Львові ОСОБА_2 була збита легковим автомобілем під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого потерпіла загинула на місці події. Судмедекспертом встановлено, що смерть гр. ОСОБА_2 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток основи черепу та крововиливами під мозкові оболонки. При судово-токсикологічній експертизі крові від трупа спиртів не виявлено (довідка Львівського обласного бюро судово-медичної експертизи № 360 від 07.03.2014 року міститься в матеріалах спеціального розслідування, які оглянуті судом).

Наказом Територіального управління Держгірпромнагляду у Львівській області від 19 лютого 2014 року № 177 було призначено комісію для спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 18.02.2014 року з сімейним лікарем Комунальної 2-ї міської поліклініки м. Львова. Наказом Територіального управління Держгірпромнагляду у Львівській області від 14 березня 2014 року № 212 роботу комісії продовжено у звязку з відсутністю висновку ЛОБСМЕ та матеріалів відділу розслідувань ДТП СУ ГУ МВС України у Львівській області.

26 червня 2014 року комісією складено Акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 18 лютого 2014 року о 12 год. 36 хв. у Комунальній 2-й міській поліклініці м. Львова. Даний Акт був затверджений т.в.о. начальника територіального управління Держгірпромнагляду у Львівській області 26 червня 2014 року.

В оспорюваному Акті комісія дійшла висновку, що потерпіла була травмована перебуваючи не на робочому місці (поза зоною закріпленої за нею території), та не виконувала свої трудові (посадові) обовязки, тому нещасний випадок із ОСОБА_2 не був визнаний таким, що пов'язаний з виробництвом.

Згідно з п.п. 1, 2, 11 п. 15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ від 30 листопада 2011 р. № 1232 обставиною, за якої нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, зокрема, є виконання потерпілим трудових (посадових) обов'язків за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні; перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці для виконанням потерпілим трудових (посадових) обов'язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, в тому числі протягом робочого та надурочного часу; прямування потерпілого до об'єкта (між об'єктами) обслуговування за затвердженим маршрутом або до будь-якого об'єкта за дорученням роботодавця.

П. 16 зазначеного Порядку встановлено вичерпний перелік обставин, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що повязані з виробництвом: 1) перебування за місцем постійного проживання на території польових і вахтових селищ; 2) використання в особистих цілях без відома роботодавця транспортних засобів, устаткування, інструментів, матеріалів тощо, які належать або використовуються підприємством (крім випадків, що сталися внаслідок їх несправності, що підтверджено відповідними висновками); 3) погіршення стану здоров'я внаслідок отруєння алкоголем, наркотичними засобами, токсичними чи отруйними речовинами, а також їх дії (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо), що підтверджено відповідним медичним висновком, якщо це не пов'язано із застосуванням таких речовин у виробничому процесі чи порушенням вимог щодо їх зберігання і транспортування, або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного, токсичного чи наркотичного сп'яніння, до настання нещасного випадку був відсторонений від роботи відповідно до вимог правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства або колективного договору; 4) алкогольне, токсичне чи наркотичне сп'яніння, не зумовлене виробничим процесом, що стало основною причиною нещасного випадку за відсутності технічних та організаційних причин його настання, що підтверджено відповідним медичним висновком; 5) вчинення кримінального правопорушення, що встановлено обвинувальним вироком суду або постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами; 6) природна смерть, смерть від загального захворювання або самогубство (крім випадків, зазначених у пункті 15 цього Порядку), що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та/або відповідною постановою про закриття кримінального провадження.

Відповідно до Примірного положення про лікаря загальної практики - сімейної медицини, затвердженого наказом МОЗ України від 23 лютого 2001 р. № 72, лікар загальної практики - сімейної медицини зобов'язаний: надавати кваліфіковану, в тому числі невідкладну, медичну допомогу в обсязі кваліфікаційної характеристики фахівця із спеціальності «загальна практика - сімейна медицина» в умовах амбулаторно-поліклінічного закладу та вдома. Робота лікаря загальної практики - сімейної медицини здійснюється за графіком, в якому передбачено фіксовані години амбулаторного прийому хворих, допомога вдома, профілактична та інша робота і який затверджується головним лікарем лікувально-профілактичного закладу.

Згідно із встановленим у поліклініці режимом роботи ОСОБА_2 зобовязана була перебувати на робочому місці в кабінеті № 616 та проводити амбулаторний прийом хворих з 08 год. до 11 год. Після того, у вказаному кабінеті прийом хворих здійснював інший лікар, а ОСОБА_2 повинна була здійснювати прийом хворих вдома. Доказами, зібраними у справі підтверджується, що після 11 год., отримавши виклики з своєї дільниці по прийому хворих на дому, ОСОБА_2 розписалася в журналі реєстрації викликів і пішла на їх обслуговування. Таким чином, суд доходить висновку, що прямування сімейного лікаря ОСОБА_2 на виклики та з викликів протягом робочого часу є безпосереднім виконанням нею трудових обов'язків згідно встановленого режиму роботи, а тому нещасний випадок, який стався із нею є безпосередньо пов'язаний із виробництвом в розумінні п.15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМ У від 30.1 1.201 І р. № 1232.

Матеріалами справи спростовується наявність обставин, які є підставою для визнання нещасного випадку із сімейним лікарем ОСОБА_2 таким, що не пов'язаний із виробництвом. Не заслуговує на увагу твердження представника відповідача-2 щодо порушення потерпілою затверджених маршрутів. Як було встановлено в судовому засіданні, в Комунальній 2-й міській поліклініці м. Львова не було затверджено пішохідних маршрутів для лікарів, які здійснюють обслуговування викликів. Доказів протилежного відповідачем не представлено. Не містить жодних обмежень у виборі пішохідного маршруту прямування до місця надання медичної допомоги і посадова інструкція лікаря загальної практики - сімейної медицини Центру ПМСД ОСОБА_2

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення у спосіб, визначений позивачем.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 18 лютого 2014 року о 12 год. 36 хв. у Комунальній 2-й міській поліклініці м. Львова за формою Н-5 від 26 червня 2014 року, затверджений т.в.о. начальника територіального управління Держгірпромнагляду у Львівській області 26.06.2014 року.

Визнати нещасний випадок, що стався 18 лютого 2014 року о 12 год. 36 хв. із сімейним лікарем ОСОБА_2, таким, що пов'язаний із виробництвом.

Зобовязати територіальне управління Держгірпромнагляду у Львівській області призначити повторне спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі та скласти акти про нещасний випадок, що стався 18 лютого 2014 року о 12 год. 36 хв. із сімейним лікарем ОСОБА_2, як такий, що пов'язаний із виробництвом (форми Н-5 та Н-1).

Стягнути з територіального управління Держгірпромнагляду у Львівській області на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) 121,80 грн. сплаченого судового збору.

Стягнути з Другої комунальної міської поліклініки м.Львова на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) 121,80 грн. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення або з дня отримання його копії.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя Франківського

районного суду м. Львова: ОСОБА_6