Справа № 344/6779/15-ц
Провадження № 4-с/344/57/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 липня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Татарінової О.А.

секретаря Білоган Т.І.,Стефанюк Х.М.,

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа відділ державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції про визнання дій неправомірними, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, зобовязання скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження,скасування акту опису та арешту майна та зобовязання зняти арешт з майна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 в частині ненаправлення їй в порядку та строки, визначені чинним законодавством України, постанови про відкриття виконавчого провадження № 38675155 від 03.07.2013 року, та передчасного накладення арешту на майно боржника, зобовязати старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 скасувати постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесені 18.10.2013 року старшим державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2, мотивуючи тим, що всупереч вимогам частини 5 статті 25 та частини 1 статті 31 Закону на адресу, вказану у виконавчих документах їй не були надіслані рекомендованим листом з повідомленням про вручення постанови про відкриття виконавчого провадження, тому вона була позбавлена можливості добровільно, у строк, визначений державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження добровільно виконати виконавчі документи. Крім того, заявник зазначила,що 08.04.2015 року державний виконавець відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_3 неправомірно склав 2 акти опису й арешту майна. Державним виконавцем Євчуком М.В. не було повідомлено заявника про виконавчу дію - складання акту опису й арешту майна. Повідомлення про визначення вартості чи оцінки арештованого майна державним виконавцем не було надіслано рекомендованим листом,у зв»язку з чим просить акти скасувати.

В судовому засіданні заявник вимоги скарги підтримала з мотивів наведених в ній та просила скаргу задовольнити.

Представник відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, надав суду заперечення та просив відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові матеріали скарги, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Заявник заявив вимогу про поновлення строку для звернення до суду зі скаргою, яка на думку суду підлягає задоволенню, оскільки заявником вчиняються дії, направлені на відновлення свого порушеного права,строк подання скарги заявником пропущено з поважних причин, а тому, з метою захисту прав та інтересів боржника його слід поновити.

Відповідно до статті 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Із матеріалів справи вбачається, що 02.07.2013 року до ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції надійшов для виконання виконавчий лист, виданий 13 червня 2013 року Івано-Франківським міським судом у справі №0907/17884/2012, провадження №2/344/1777/2013 про стягнення солідарно з ОСОБА_4Д та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк" (місцезнаходження: 61050, м. Харків, просп. Московський, буд.60, рахунок №113 в АТ "УкрСиббанк", м. Харків, МФО 351005, код 09807750) суми боргу за кредитним договором №0 від 07.12.2006 року в розмірі 28 285,85 (двадцять вісім тисяч двісті вісімдесят п'ять) доларів США 85 центів, що за курсом НБУ станом на 02.11.2012 року становить 226 088,79 (двісті двадцять шість тисяч вісімдесят вісім) гривень 79 копійок, та пеню в розмірі 19 285,20 (дев'ятнадцять тисяч двісті вісімдесят п'ять) гривень 20 копійок, з яких: 20 235,07 дол. США, що за курсом НБУ станом на 02.11.2012 року становить 161 738,91 грн. - заборгованість за простроченим кредитом; 8 050,78 дол. США, що за курсом НБУ станом на 02.11.2012 року становить 64 349.88 гри. - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом; 12 799,45 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом;6 485,75 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом (а.с.17).

Згідно ч.1 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

03.07.2013 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 38675155 на підставі виконавчого листа, виданий 13 червня 2013 року Івано-Франківським міським судом у справі №0907/17884/2012, провадження №2/344/1777/2013 про стягнення солідарно з ОСОБА_4Д та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк" суми заборгованості за кредитним договором (а.с.19)

Відповідно до ч.1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Однак, суду не надано жодних поштових повідомлень про надіслання державним виконавцем копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.07.2013 року, що свідчить про порушення державним виконавцем ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», тобто не надіслання копії постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня боржникові.

З цих підстав суд вважає, що бездіяльність старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо не надіслання копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.08.2013 року не пізніше наступного робочого дня боржникові є неправомірною.

Що стосується доводів заявника в частині не направлення копії постанови, а відтак неможливості нею виконати рішення в добровільному порядку, і, як наслідок - незаконності постанови про відкриття виконавчого провадження № 38675155 від 03.07.2013 року, то такі не заслуговують на увагу.

Сам факт не направлення або несвоєчасного направлення сторонам виконавчого провадження копії постанови про його відкриття не є підставою для скасування такої постанови, яка винесена у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виходячи з вимог ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Таким чином, боржник не позбавлена була можливості звернутися з відповідною заявою про відкладення виконавчих дій, однак наданим законодавством правом не скористався.

Інших мотивів, з яких заявник вимагала би скасування постанови про відкриття виконавчого провадження скарга не містить.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. ст. 1 та 5 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Крім того, виконання судових рішень це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період із надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду.

Отже, завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинення таких дій державним виконавцем є фактичною перевіркою дотримання положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»).

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчудження від 18.10.2013 року накладений арешт на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1,що належить боржнику ОСОБА_1 (а.с.20)

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчудження від 18.10.2013 року накладений арешт на гараж № 8 по вул.Федьковича,буд.70 в м.Івано-Франківську, що належить боржнику ОСОБА_1 (а.с.21)

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчудження від 18.10.2013 року накладений арешт на квартиру № 29 з підвалом № ХХІV будинку 70 по вул. Федьковича в м.Івано-Франківську,що належить боржнику ОСОБА_1 (а.с.22)

Суд вважає, що після отримання виконавчого листа виконавець діяв в межах повноважень, передбачених ч. 1 ст. 20 та ч.ч. 1, 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки вбачав наявність підстав для прийняття виконавчих документів до виконання, передбачених ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», а тому суд вважає його дії правомірними та такими, що спрямовані на виконання рішення суду, яке підлягає обовязковому виконанню на всій території України.

Разом з тим, враховуючи майновий характер вимог стягувача державний виконавець в порядку ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» правомірно виніс постанови від 18.10.2013 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, оскільки протилежне могло б унеможливити виконання судового рішення, яке набрало законної сили, а тому у задоволенні вимог скарги про визнання дій державного виконавця неправомірними в частині накладення арешту та скасування зазначених постанов слід відмовити.

Пунктами 1.5, 1.5.2 Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮ України 02.04.2012 № 512/5 передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами. Акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події.

1 квітня 2015 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_5 проведено опис та накладено арешт на квартиру № 29 з підвалом № ХХІV будинку 70 по вул. Федьковича в м.Івано-Франківську,що належить боржнику ОСОБА_1 (а.с.5-6)

1 квітня 2015 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_5 проведено опис та накладено арешт на гараж № 8 по вул.Федьковича,буд.70 в м.Івано-Франківську,що належить боржнику ОСОБА_1 (а.с.7-8)

Виходячи з того, що державним виконавцем при складанні спірного акту опису та арешту майна дотримано вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції про проведення виконавчих дій, суд вважає,що вимоги скарги в частині визнання дій неправомірними заявлено необгрунтовано.

Доводи скарги про те, що акти опису та арешту майна боржника від 01 квітня 2015 року складений державним виконавцем з грубим порушення норм чинного законодавства, оскільки боржник не була присутня при його складанні і повідомлення про це не отримувала, не давала згоду на зберігання вказаного в акті майна, є безпідставними та фактично зводяться до одностороннього тлумачення регулюючого спірні правовідносини законодавства лише на свою користь.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України Про виконавче провадження» майно, на яке накладено арешт передається на зберігання боржникові або іншим особам, призначеним виконавцем, під розписку в акті опису. Копія акту опису майна видається боржнику.

З аналізу вищенаведених норм, суд приходить до висновку, що саме по собі проведення дій державного виконавця з опису та арешту майна боржника у його відсутність, не може бути підставою для визнання їх незаконними, оскільки по своєї суті вони були правомірними.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши чи діяв державний виконавець відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямована ця дія; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 19 Конституції України, ст. ст. 1, 5, 11, 25, 26, 57 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 60, 383-387 ЦПК України, керуючись ст. ст. 209-210, 386, 387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа відділ державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції про визнання дій неправомірними, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, зобовязання скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, скаування акту опису та арешту майна та зоовязання зняти арешт з майна задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 в частині не надіслання постанови про відкриття виконавчого провадження № 38675155 від 03.07.2013 року, не пізніше наступного робочого дня боржникові ОСОБА_1.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Івано-Франківський міський суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.А.Татарінова