Справа № 265/1810/13-ц
Провадження № 4-с/265/35/15
У Х В А Л А

28 серпня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Мельник І. Г., при секретарі Тушкановій Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції, зацікавлені особи Кредитна спілка «Азовкредит», Комунальне комерційне підприємство «Маріупольтепломережа»,

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2015 року до суду звернулася ОСОБА_1 зі скаргою на дії державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_2 за зведеним виконавчим провадженням. Посилалася на те, що у провадженні державного виконавця знаходився виконавчий лист № 2/265/992/13, який був виданий на підставі рішення суду від 06.11.2013 року, згідно яким з неї на користь ККП «Маріупольтепломережа» були стягнути кошті в сумі 7462,20 грн. В рамках вказаного виконавчого провадження 05.06.2014 року і 22.04.2014 року державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника і оголошено заборону на його відчуження, якими За вказаним судовим наказом відкрито виконавче провадження накладено арешт на належний заявнику автомобіль марки Хундай ай10 2013 року випуску, держномер АН 2861 11 та на все належне їй нерухоме майно. Згідно судового наказу за № 2н-4402 від 22.09.2008 року із заявника на користь КС «Азовкредит» стягнуто солідарно 4155,56 грн. Однак, 20.04.2010 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя за її заявою вказаний судовий наказ було скасовано. В рамках вказаного виконавчого провадження 05.12.2013 року державним виконавцем винесені постанови про арешт майна боржника і оголошено заборону його відчуження, якими накладено арешт на належний заявнику автомобіль марки Хундай ай10 2013 року випуску, держномер АН 2861 11. Дані виконавчі провадження були обєднані у зведене виконавче провадження.

Заявник зазначив, що постанови державного виконавця винесені в порушення ч.6 ст.ст.52,57 Закону України «Про виконавче провадження», так як сума боргу за рішеннями суду складає 11617,76 грн., а державним виконавцем накладено арешт на все належне заявникові майно, вартість якого значно перевищує суму боргу. Посилаючись на постанову Пленуму № 6 від 07.02.2014 року зазначила, що в оскаржуваних постановах відсутнє посилання державного виконавця на вартість описаного та арештованого майна, відповідно не визначивши вартість арештованого майна та його співвідношення до суми боргу, та наклавши арешт на автомобіль та все нерухоме майно державний виконавець не дотримався вимог діючого законодавства. Крім того, в порушення ч.4 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» заявник поштою не отримував копії оскаржуваних постанов і про їх існування дізнався лише 22.07.2015 року, тому вважає, що пропустила строк на оскарження із поважних причин, тому просила його поновити.

Просила зобовязати державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції скасувати арешт, накладений постановою серії ВП № 39992509 від 05.12.2013 року та постановою серії ВП № 42571740 від 22.04.2014 року в рамках зведеного виконавчого провадження на транспортний засіб автомобіль марки Хундай ай10 2013 року випуску, держномер АН 2861 11, що належить заявникові на праві власності та скасувати арешт накладений постановою серії ВП № 42571740 від 05.06.2014 року на все належне заявникові нерухоме майно.

14.08.2015 року судом в якості заінтересованих осіб були залучені до участі у розгляді скарги представники КС «Азовкредит» і ККП «Маріупольтепломережа».

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги, зазначивши, що відмова державного виконавця в знятті арешту суттєво порушує її права як власника. Надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у скарзі, просила суд задовольнити скаргу.

Представники Орджонікідзевського відділу ДВС МУЮ Донецької області ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які діють на підставі довіреності, проти скарги заперечували, надавши суду письмові заперечення. Відповідно до наданих заперечень вказували, що на виконанні у відділі ДВС перебували: судовий наказ № 2н-4402 від 22.09.2008 року, виданий Жовтневим районним судом м. Маріуполя про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь КС «Азовкредит» заборгованості за договором кредиту в розмрі 4115,10 гривень, судового збору у розмірі 25,50 гривень, витрат за ІТЗ у розмірі 15 гривень, а всього 4155,56 гривень; виконавчий лист № 2/265/992/13 від 23.12.2013 року, виданий Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя про стягнення солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_5 на користь ККП «Маріупольтепломережа» заборгованості у розмірі 6945,25 гривень, інфляційних витрат у розмірі 196,33 гривень, 3% річних у розмірі 89,50 гривень, всього 7231,08 гривень.

30.09.2013 року та 20.03.2014 року було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, копії постанов були направлені сторонам виконавчого провадження, а саме боржникові та стягувачу.

05.12.2013 року та 22.04.2014 року згідно зі ст..57 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на транспортний засіб боржника ОСОБА_1, а саме на автомобіль марки Хундай ай10 2013 року випуску, держномер АН 2861 11, з метою забезпечення виконання вищезазначених виконавчих документів. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження була направлено боржнику простою кореспонденцією 22.04.2014 року, згідно журналу реєстрації вихідної кореспонденції.

05.06.2014 року згідно ст..57 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все нерухоме майно, що належить боржнику.

Згідно матеріалів виконавчого провадження за період перебування на виконанні вищевказаних виконавчих документів у відділі ДВС боржниця жодного разу не з явилася до державного виконавця, тому не була позбавлена права на надання можливості запропонувати майно, на яке необхідно в першу чергу звернути стягнення. 27.03.2014 року державним виконавцем на підставі ст..33 Закону була винесена постанова про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження, у звязку із знаходженням декількох виконавчих проваджень на виконанні у відділі ДВС.

Державним виконавцем було перевірено наявність місця роботи боржника, наявності пенсії, розрахункових рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, зроблені запити до ДПС, ПФУ.

На момент закінчення виконавчих проваджень державним виконавцем не було складено акту опису та арешту майна боржника, а саме: транспортного засобу, тому не було необхідності залучати субєкта оціночної діяльності для оцінки вказаного майна.

27.02.2015 року державним виконавцем на підставі ст..62 Закону було запропоновано стягувачам, а саме КС «Азовкредит» та ККП «Маріупольтепломережа» надати письмову заяву до відділу ДВС на узгодження оплати технічної документації та авансування витрат згідно Закону. 08.04.2015 року на підставі п.4 ч.1 ст.47 Закону державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачам, у звязку з відсутністю листів стягувачів на згоду авансування витрат (а.с.19-20, 47).

У судовому засіданні державний виконавець Максюта А.О. додатково пояснила, що на час розгляду скарги у відділу ДВС відсутні виконавчі документи стосовно боржника ОСОБА_1, так як вони були повернути стягувачам.

Зацікавлена особа представник ККП «Маріупольтепломережа» ОСОБА_6, яка діє на підставі довіреності, проти задоволення скарги заперечувала, вказуючи, що за рішенням суду з ОСОБА_1 і ОСОБА_5 солідарно на користь ККП «Маріупольтепломережа» була стягнута заборгованість у розмірі 6945,25 гривень, інфляційні витрати у розмірі 196,33 гривень, 3% річних у розмірі 89,50 гривень, всього 7231,08 гривень. В 2013 році ККП «Маріупольтепломережа» вперше звернулася до відділу ДВС із виконавчим листом про стягнення заборгованості, але він був повернутий, на протязі року підприємство ще раз звернулося до виконавчої службу із виконавчим листом, який був повернутий в квітні 2015 року без виконання. На час розгляду скарги у суді в відділу ДВС Орджонікідзевського району не має на виконання виконавчих документів про стягнення заявника на користь підприємства суми боргу, у звязку із поверненням даних документів стягувачу. У звязку із невиконанням рішення суду, державний виконавець не зняв арешт, який був накладений на рухоме майно боржника, а саме транспортний засіб. Вважає, що дії державного виконавця відповідають закону, тому не має підстав для задоволення скарги і зняття арешту.

Представник КС «Азовкредит», будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про поважність причин неявки суд не попередив.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали та матеріали виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що дана скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, порушено їх права чи свободи.

У відповідності з ч.1,2 ст.387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Як встановлено судом, на виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 06.11.2013 року у справі № 265/1810/13-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_5 на користь ККП «Маріупольтепломережа» боргу в сумі 6945,25 грн., інфляційних витрат в сумі 196,33 грн., 3% відсотки річних в сумі 320,65 грн., судових витрат в сумі 89,50 грн., судом видано 23.12.2013 року виконавчий документ, який стягувачем був предявлений до виконання до Орджонікідзевського ВДВС Маріупольського міського управління юстиції, і за яким постановою державного виконавця від 20.03.2014 року відкрито виконавче провадження.

На виконання судового наказу № 2-н/4402 Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 10.09.2008 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_7 і ОСОБА_1 на користь КС «Азовкредит» заборгованості за договором кредиту в розмірі 4115,10 грн., витрати на ІТЗ у розмірі 15 грн., судовий збір на користь держави у розмірі 25,50 грн., судом видано 22.09.2008 року виконавчий документ, який стягувачем був предявлений до виконання до Орджонікідзевського ВДВС Маріупольського міського управління юстиції, і за яким постановою державного виконавця від 30.09.2013 року відкрито виконавче провадження.

За постановою державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС Маріупольського міського управління юстиції 27.03.2014 року вищезазначене виконавче провадження № 39992509 було приєднано до зведеного виконавчого провадження № 44479811 відносно боржника ОСОБА_1, у звязку із знаходженням декількох виконавчих проваджень на виконанні у Орджонікідзевському відділі ДВС.

У судовому засіданні при вивченні виконавчих проваджень було встановлено, що з боку державного виконавця були зроблені запити до ДПС та ПФУ, з метою виявлення місця роботи, отримання пенсії, наявність рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, належних боржнику ОСОБА_1 Також були зроблені запити про наявність рухомого та нерухомого майна. Згідно із відповіді ПФУ було встановлено, що боржник ОСОБА_1 на обліку не перебуває, пенсію не отримує. Згідно відповіді ДПС України платник податків (ОСОБА_1 ) з таким податковим номером чи за серією паспорта на обліку в органах ДПС, не перебуває.

При цьому, відповіді на дані запитання державним виконавцем були отримані, як з ПФУ так і з ДПС України 13 травня 2014 року, про що свідчать наявні у матеріалах виконавчих проваджень, документи.

Згідно відповіді ЦНППВАЗ-1 м. Маріуполя за боржником ОСОБА_1 зареєстровано транспортний засіб Хундай ай10 2013 року випуску, держномер АН 2861 11, куз. М325357.

За постановами від 05.12.2013 року та 22.04.2014 року державним виконавцем Орджонікідзевського відділу ДВС було накладено арешт на автомобіль марки Хундай ай10 2013 року випуску, держномер АН 2861 11, куз. М325357, який належить боржнику ОСОБА_1 та заборони здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику, лише в межах суми боргу.

05.06.2014 року державним виконавцем Орджонікідзевського відділу ДВС була винесена постанова про накладення арешту на все нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 та заборони здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику, лише в межах суми боргу.

У своїх запереченнях, а також у судовому засіданні державний виконавець посилаючись на ст..31 Закону України «Про виконавче провадження» зазначав, що після винесення 30.09.2013 року та 20.03.2014 року постанов про відкриття виконавчих проваджень, їх копії направив сторонам, а саме боржнику для виконання, стягувану для відома. При цьому, згідно відмітки у матеріалах виконавчого провадження за виконавчим документом № 2-н-4402 від 22.09.2008 року у дверях, за адресою вказаною у виконавчому документі, а саме: вул..Короленко, 3а-10 м. Маріуполя. Що же стосується постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2/265/992/13 від 23.12.2013 року , то виконавчому провадженні взагалі відсутні відомості про її отримання боржником.

Однак, державний виконавець в порушення положень п.4.1.1. «Інструкції про проведення виконавчих дій», не пересвідчився про отримання з боку боржника постанови про відкриття виконавчого провадження, тоді як постанова про відкриття виконавчого провадження вважається врученою боржнику за адресою, зазначеною у виконавчому документі, за умов, передбачених для вручення судових повісток.

Отже, вивчивши матеріали скарги ОСОБА_1, суд дійшов висновку, що останній строки на оскарження рішень державного виконавця від 05.06.2014 року, 22.04.2014 року і 05.12.2013 року про накладення арешту на майно боржника не було пропущено, бо ОСОБА_1 дізналася про порушення своїх прав 22.07.2015 року, а відомостей про отримання неї копій постанов про відкриття виконавчих проваджень та накладення арешту суду учасниками процесу надано не було.

Суд вважає, що не заслуговують до уваги посилання заявника ОСОБА_1 про порушення з боку державного виконавця вимог ч.6 ст.52, ст..57 Закону України «Про виконавче провадження», так як арешт на рухоме і нерухоме майно боржника був накладений тільки в межах суми боргу, що зазначено у постановах державного виконавця.

У ході судового засідання було встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 20.04.2010 року за заявою ОСОБА_1 судовий наказ від 10 вересня 2008 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_7, ОСОБА_1 на користь КС «Азовкреджит» заборгованість за договором кредиту, скасовано.

Однак, державний виконавець, через два роки після скасування судового наказу виносить 30.09.2013 року постанову про відкриття виконавчого провадження, а 05.12.2013 року постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження.

Таким чином, державним виконавцем в порушення вимог ст..17 Закону України «Про виконавче провадження» проводилися дії направлені на примусове виконання рішення суду, яке було скасовано за заявою боржника, відповідно в даній частині вимоги скарги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, шляхом зобовязання державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції скасувати арешт накладений постановою серії ВП № 42571740 від 05.06.2014 року.

Як вбачається з матеріалів зведеного виконавчого провадження 08.04.2015 року державним виконавцем на підставі п.4 ч.1 ст.47, ст..50 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувану без виконання, у звязку з відсутністю листа стягувача на згоду авансування витрат на транспортний засіб боржника та на все не рухоме майно боржника накладено арешт, згідно відповіді з ЦНППВАЗ-1 м. Маріуполь за боржником зареєстрований автомобіль Хундай ай10 д/н АН 2861 11, згідно відповіді з реєстраційної служби за боржником зареєстрована квартира ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно відповіді з ДПС та ПФУ місце отримання дохід боржника не відоме, інформація про відкриті рахунки відсутня, пенсію не отримує, борг та в/збір не стягнути.

У судовому засіданні державний виконавець Максюта А.О., яка діє на підставі довіреності та представник зацікавленої особи ККП «Маріупольтепломережа» ОСОБА_6 не заперечували той факт, що на момент розгляди скарги ОСОБА_1 в Орджонікідзевському відділі ДВС не перебували виконавчі документи стосовно боржника ОСОБА_1 При цьому представник зацікавленої особи, підтверджує дані обставини, наполягав, що обізнані в частині повернення виконавчого документу без виконання, однак для підприємства не знятий арешт з майна боржника це дуже добре. Як на думку суду, то дані пояснення з боку представника зацікавленої особи ККП «Маріупольтепломережа» в частині повернення виконавчого документу стягувану та чинності арешту є порушенням прав інших осіб, в розумінні ст..13 ЦПК України.

У силу статті 14 ЦПК судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів влади, посадових чи службових осіб і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до статей 1, 11 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

За положеннями ч. 2 ст. 30 Закону державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а у випадку зведеного провадження - приєднання до такого провадження останнього виконавчого документу.

Завершальними стадіями виконавчого провадження є повернення виконавчого документа стягувачу та закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.47 Закону, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося, повертається стягувану, якщо: стягував не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено Законом, не зважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого листа.

Згідно ст. 391 ЦПК України власник майна може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 321 ЦК України право власності є непорушним.

Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Враховуючи той факт, що на момент розгляду в суді скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Орджонікідзевського відділу ДВС ніяких виконавчих проваджень щодо боржника ОСОБА_1 не перебуває, що було підтверджено у судовому засіданні, як державним виконавцем, так і зацікавленою особою, а арешт рухомого та нерухомого майна, належного заявнику на праві власності, державним виконавцем не знято, суд вважає, що наявність арешту на все рухоме та нерухоме майно заявника, порушує його право власності щодо розпорядження зазначеним майном. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Орджонікідзевського відділу ДВС Маріупольського управління юстиції та зобовязання державного виконавця скасувати накладені арешти на все рухоме і нерухоме майно за зведеним виконавчим провадження щодо боржника ОСОБА_1

Керуючись ст..ст.383-389 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ОСОБА_2, зацікавлені особи: Кредитна спілка «Азовкредит», Комунальне комерційне підприємство «Маріупольтепломережа», задовольнити.

Зобовязати державного виконавця Орлджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції скасувати арешт, накладений постановою серії ВП № 39992509 від 05.12.2013 року та постановою серії ВП № 42571740 від 22.04.2014 року в рамках зведеного виконавчого провадження на транспортний засіб автомобіль марки Хундай ай10 д/н АН 2861 11, 2013 року випуску, державний номер АН 2861 11, що належить ОСОБА_1 на праві власності та арешт накладений постановою серії ВП № 42571740 від 05.06.2014 року на все належне ОСОБА_1 нерухоме майно.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя протягом п"яти днів з дня постановлення ухвали.

Суддя Мельник І.Г.