Справа № 442/3581/15-ц
У Х В А Л А

01.07.2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі

головуючої - судді Нагірної О.Б.

при секретарі Олійник О.Р.

за участю представника заявника ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дрогобичі заяву представника відповідача ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ПП «ОСОБА_6Ш.» в особі Львівської філії14 ПП «ОСОБА_6Ш.», відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Львівській області, ОСОБА_4, приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів та інших вимог, -

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся в суд із вищезгаданою заявою, якою просить скасувати заходи забезпечення позову, накладені згідно ухвали Дрогобицького міськрайоного суду від 28.05.2015 року .

Свою заяву мотивує тим, що забезпечуючи позов, суд не врахував наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, не обґрунтував можливість утруднення та невиконання рішення суду у разі незастосування заходів забезпечення позову. Крім того судом не враховано, що цим же судом уже вирішувалась цивільна справа з аналогічними позовними вимогами та було винесено рішення, яким у позові відмовлено, а в межах цієї справи (442/4240/14-ц) було вжито заходів забезпечення позову та 16.06.2014 року винесено Ухвалу про забезпечення позову, якою накладено арешт на те саме майно. Аналогічні заходи забезпечення позову були вжиті і Ухвалою суду від 11.07.2014 року по справі № 442/4880/14-а. Таким чином, оскільки майно уже знаходилось під арештом та забороною, жодних підстав вважати, що невжиття заходів до забезпечення позову може призвести до утруднення виконання рішення суду, немає.

В судовому засіданні представник заявниці , відповідачки по справі ОСОБА_4, подану заяву підтримав, дав суду пояснення, аналогічні зазначеним в заяві.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засідання проти задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову заперечив, оскільки заходи забезпечення позову, на які покликається представник заявниці, накладені в межах інших цивільних проваджень для забезпечення позовних вимог інших осіб. Так як позивач має право на захист своїх порушених прав та інтересів, просить в задоволенні заяви відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 27.05.2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ПП «ОСОБА_6Ш.» в особі Львівської філії14 ПП «ОСОБА_6Ш.», відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Львівській області, ОСОБА_4, приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів та інших вимог. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду від 28.05.2015 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено та накладено арешт .

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006, № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову.

Враховуючи положення постанови Пленуму суд на момент винесення ухвали про забезпечення позову керувався доказами, наявними у матеріалах справи, а саме відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.07.2014 року, де зазначаються дані про наявність у власності ОСОБА_4 будівлі, будівлі першої черги кафе бару «Колиба» відпочинкового комплексу «Іклюз» за адресою вул.Дрогобицька, 35 у с.Лішня, Дрогобицького району, які виникли у останньої на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 09.07.2014 року, копіями мирової угоди та додатку до неї.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

У відповідності до приписів ч.3 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Системний аналіз зазначеної норми закону передбачає, що суд вправі скасувати вид забезпечення позову по будь-якій справі, яка знаходиться в його провадженні, коли відпаде потреба в ньому або в забезпеченні позову взагалі.

Посилання заявника про накладення заходів забезпечення позову іншим складом суду та розгляд аналогічного позову судом до уваги не приймаються, оскільки законом чітко передбачено випадки скасування застосованих заходів забезпечення позову, а саме коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування. В даному випадку судом не знайдено підстав для скасування заходів забезпечення позову. Аналогічний позов не є підставою для скасування, оскільки у справах різні позивачі, а заходи забезпечення позову накладаються для задоволення позовних вимог різних осіб. Заходи забезпечення позову накладені іншими ухвалами суду відносно позовів з різними сторонами не виключають потребу у забезпеченні позову, поданому ОСОБА_5

Відповідно до п. 31 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 N 2 « Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи із закріпленого статтею 159 ЦПК принципу безпосередності судового розгляду, докази повинні бути досліджені в судовому засіданні, в якому ухвалено рішення, незалежно від того, чи досліджувалися ці докази тим же складом суду в іншому судовому засіданні. Дана справа не розглядалась по-суті, обставини, що зумовили накладення арешту не відпали та не змінились, покликання представника відповідачки є аналогічними, викладеним в заяві про скасування забезпечення позову від 18.06.2015року, в задоволенні якої відмовлено ухвалою суду від 23.06.2015р.

Оскільки представником відповідачки не наведено нових аргументів в обґрунтування заяви про скасування заходів забезпечення позову , суд вважає , що заява не є підставною, а мотиви зазначені у ній є підставою для оскарження ухвали про забезпечення позову в апеляційному порядку.

Враховуючи все вищенаведене суд у задоволенні заяви відмовляє.

Керуючись ст.154, 159 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006, № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову",

суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд.

Суддя О.Б.Нагірна