Справа № 502/1082/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тюміна О.Г.,

при секретарі Фоміній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кілія в порядку окремого провадження цивільну справу

за заявою

ОСОБА_1,

заінтересована особа: Дмитрівська сільська рада Кілійського району Одеської області, Реєстраційна служба Кілійського районного управління юстиції Одеської області

про

встановлення факту належності правовстановлюючого документу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Кілійського районного суду Одеської області 22 травня 2015 року з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, зазначає, що в Державному акті на право приватної власності на землю, серії І-ОД № 011146, який був виданий 21 липня 2000 року на підставі рішення 12 сесії XXIII скликання Дмитрівської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 04 травня 2000 року № 81, була допущена орфографічна помилка, а саме прізвище заявника записане як «Мамаліга», замість вірного «Мамалига».

Заявник в судове засідання не зявилася, представником подано клопотання про розгляд справи без їх участі.

Представник Реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції Одеської області в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник Дмитрівської сільської ради в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності

Вивчивши матеріали справи та дослідивши наявні докази судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини

Судом встановлено, що 21 липня 2000 року ОСОБА_2, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі 12 сесії XXIII скликання Дмитрівської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 04 травня 2000 року № 81, був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ОД № 011146 від 21.07.2000 року, на земельну ділянку, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради, площею 3,21 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Як вбачається з наданої суду копії паспорта, прізвище власника в ньому, значиться як «Мамалига», реєстрація місця проживання збігається із адресою місця проживання зазначеною в Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ОД № 011146.

Крім того, згідно довідки виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області № 453 від 15.05.2015 року, Державний акт на право приватної власності на землю, серії І-ОД № 011146 виготовлений на імя ОСОБА_2, видано громадянці ОСОБА_1.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що особа, яка зазначена в Державному акті на право приватної власності на землю серії І-ОД № 011146 від 21.07.2000 року, а саме ОСОБА_2 та особа, яка зазначена в паспорті громадянина України, серії КК № 917402, виданого Кілійським РВ УМВС України в Одеській області 03.06.2002 року, а саме ОСОБА_1, є однією і тією ж особою.

Як вбачається з відповіді Відділу Держземагентства у Кілійському районі Одеської області № 31/0-33/6-15 від 30.04.2014 року на заяву ОСОБА_1, у звязку з набранням чинності з 01.01.2013 року Законом України «Про державний земельний кадастр», постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», з 01.01.2013 року органи Держземагенства позбавлені повноважень щодо реєстрації права власності та користування земельною ділянкою. Законодавством України виправлення помилок в державних актах на землю не передбачено.

При вирішенні справи судом застосовано відповідні положення діючого законодавства.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого.

Таким чином заявник позбавлений можливості в позасудовому порядку внести виправлення до відповідного державного акту.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та, беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, задовольняє заяву.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 209, 213-215, 218, 223, 234, 235, 256-259 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 011146, виданого 21.07.2000 року Дмитрівською сільською Радою народних депутатів на ім'я ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області в 10-денний строк з дня проголошення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_3