Справа №592/2978/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1303/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Ільченко О. Ю. , Попруги С. В.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання ім. М.В. Фрунзе» на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 травня 2015 року у цивільну справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання ім. М.В. Фрунзе», третя особа: відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми, про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоровя внаслідок професійного захворювання, мотивуючи його тим, що з 12.06.2001 року по 03.04.2014 року вона працювала на ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» (далі товариство) і через шкідливі умови праці отримала професійне захворювання. За висновком МСЕК від 23.01.2015 року їй було встановлено 40 % стійкої втрати професійної працездатності, тому просила стягнути з підприємства у відшкодування моральної шкоди 40 000 грн.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 травня 2015 року позов задоволено частково: стягнуто з ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» на користь ОСОБА_3 у рахунок відшкодування моральної шкоди 7000 грн.

Вирішено питання судових витрат стягнуто з ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп..

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції товариством принесена апеляційна скарга, у якій просить скасувати рішення суду і постановити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що позивачкою не доведено факту спричинення їй моральної шкоди в звязку з професійним захворюванням саме товариством Зокрема, в акті розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, складеного з приводу виявлення у позивачки професійного захворювання, не встановлено порушень законодавства про охорони праці з боку товариство та не виявлено конкретних посадових осіб товариства, які допустили такі порушення.

Представники товариства та третьої особи в судове засідання не зявилися, але про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Позивачка надіслала до апеляційного суду листа з проханням розглянути скаргу без її участі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції визнано встановлено, і ці обставини підтверджуються матеріалами справи, що ОСОБА_3 з 12.06.2001 року по 03.04.2014 року працювала на ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» на посаді маляра із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки (а. с. 5-11).

Відповідно до висновку МСЕК від 28.12.2015р. їй вперше було встановлено 40% втрати працездатності внаслідок професійного захворювання безстроково з 23.12.2015 року. Доданими до матеріалів справи копіями: акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання № 148 від 08.12.2014 року, виписки з медичної картки (а.с.13,15) підтверджується наявність у позивача хронічного захворювання, внаслідок чого вона проходила лікування, що вимагало від неї додатково моральних страждань.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивачка втратила працездатність у зв'язку з професійним захворюванням, яке виникло в результаті негативних виробничих факторів, під час виконання нею трудових обов'язків внаслідок незабезпечення роботодавцем небезпечних умов праці, у звязку з чим ОСОБА_3 заподіяна моральна шкода, на відшкодування якої судом визначена грошова сума в розмірі 7000 грн.

Стягуючи на користь позивача вказану суму, суд виходив зі ступеню втрати професійної працездатності та з тих обставин, що саме умовами виробництва позивачеві спричинено ушкодження здоровя, внаслідок чого останній була завдана моральна шкода, компенсація якої в грошовому еквіваленті належить стягнути з товариства, на яке відповідно до ст.153 КЗпП покладено зобовязання забезпечити безпечні та нешкідливі умови праці. Сума зазначена позивачем у позові в розмірі 40000грн. є завеликою.

Відповідно до акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання причиною виникнення професійного захворювання визначено проведення робіт в умовах підвищення рівня виробничого шуму, пилу та загазованості. Професійне захворювання виникло в зв'язку з недосконалістю технологій, тривалої роботи в шкідливих умовах праці, тощо .

Судом першої інстанції вірно зроблено висновок про те, що роботодавцем було порушено право позивачки на безпечні умови праці, внаслідок чого у неї виникло професійне захворювання, що спричинило їй душевні страждання в зв'язку зі значним погіршенням стану здоров'я. Внаслідок погіршення стану здоров'я позивачка значно обмежена в працездатності, звичках, бажаннях, що вимагає від неї вживати додаткових зусиль по організації її життя, чим спричиняє їй моральні страждання, на відшкодування яких судом обґрунтовано, з врахуванням принципу розумності й справедливості, визначено грошову суму 7000 грн.

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

За змістом частини 1 ст.1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Встановивши, що професійне захворювання позивач отримав внаслідок незабезпечення товариством безпечних і нешкідливих умов праці, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що завдана працівникові моральна шкода підлягає відшкодуванню роботодавцем.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції і визнає їх законними і обґрунтованими.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про недоведеність неправомірних дій товариства, бо в акті розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання не встановлено порушень товариством нормативних актів про охорону праці, щодо незабезпечення безпечних та не шкідливих умов праці, а тому відсутні докази вини конкретних посадових осіб товариства допустивши обставини внаслідок яких у позивача виникло професійне захворювання, бо дані цього акту не свідчать про відсутність доказів вини роботодавця в спричиненні моральної шкоди позивачці, так як невиконання ним вимог ст. 153 КЗпП України підтверджується іншими даними акту, зокрема щодо обставин та причин виникнення професійного захворювання.

Вказані обставини правильно визнані судом першої інстанції, як неправомірні дії підприємства та існування причинного звязку між цими неправомірними діями та наступом професійного захворювання у позивача.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно і повно зясував, обставини справи, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Судом постановлено обґрунтоване рішення з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, тому до уваги не приймаються.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 324 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання ім. М.В. Фрунзе» відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді