06 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого: Качана В.Я.
Суддів: Рейнарт І.М., Прокопчук Н.О.
при секретарі: Мікітчак А.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -
У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 48 408,00 грн.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11 березня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить суд скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 березня 2015 року та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 пербували у зареєстрованому шлюбі.

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

29.09.1998 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірвано.

Справа 753/19413/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6169/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Лужецька О.Р.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Качан В.Я.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14.05.1998 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частини усіх видів заробітку до досягнення повноліття.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.02.2014 ОСОБА_3 та ОСОБА_5 позбавлено батьківських прав відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Із розпорядження Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації від 14.07.2014 № 363 піклувальником над неповнолітнім ОСОБА_4, призначено його дідуся ОСОБА_1

В ході судового розгляду справи встановлено, що 08.01.2008 ОСОБА_4 було проведено операцію з видалення пухлини з одночасною пластикою дефекту аллотрансплантатами.

Із відповіді ТОВ «Центр сімейної стоматології» на адвокатський запит № 101-11/14 від 27.11.2014 вбачається, що кошти в розмірі 37 287,00 грн. згідно рахунків № 5113 від 14.01.2008 та № СФ-0000010 від 14.01.2008 за лікування ОСОБА_4 були одержані на рахунок ТОВ «Центр сімейної стоматології» 14.01.2008 від ОСОБА_1, що також підтверджується квитанцією про оплату за медичні послуги від 14.01.2008 (а.с. 15).

Вирішуючи питання про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що в період хвороби ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживав разом із матір'ю та знаходився на її утриманні.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ст. ст. 180, 185 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем ОСОБА_1 фактично понесено витрати на лікування ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 37 287,00 грн., що підтверджується квитанцією про оплату від 14.01.2008.

Враховуючи викладене та докази у справі колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача 18 643,50 грн. в рахунок додаткових витрат на дитину, що становить половину суми витрат, фактично понесених позивачем, оскільки утримувати свою дитину повинен кожен із батьків, а участь у таких витратах матері дитини ОСОБА_5 матеріалами справи не підтверджено.

Разом з тим, колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги щодо витрат, пов'язаних із перебуванням дитини на стаціонарному лікуванні у клініці «Борис» 08.01.2008 на суму 2 700,00 грн. та 14.01.2008 на суму 8 421,00 грн., оскільки такі витрати не підтверджені належними та допустимими доказами у справі.

В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в сумі 240,40 грн. та за подання апеляційної скарги в сумі 242,04 грн.

За таких обставин, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 березня 2015 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму понесених додаткових витрат на дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 18 643,50 грн. (вісімнадцять тисяч шістсот сорок три гривні 50 копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позову в сумі 240,40 грн. (двісті сорок гривень 40 копійок) та за подання апеляційної скарги в сумі 242,04 грн. (двісті сорок дві гривні 04 копійки).

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: