Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

17 серпня 2015 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Василенка В.В.

при секретарі Демиденко Л.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору дарування жилого будинку недійсним.

Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що вона як людина похилого віку потребує допомоги та догляду. Відповідачка ОСОБА_3 її дочка, яка проживає в Амурській області Росії, і вона з метою переїзду сімї відповідачки вирішила подарувати дочці належний їй житловий будинок по вул. Шевченка, 222 в с. Бузуків Черкаського району Черкаськорї області. 24 вересня 2008 року вона подарувала відповідачці вказаний житловий будинок, який належав їй на праві власності сподіваючись, що вона буде надавати їй на старість необхідну допомогу, доглядатиме до смерті і забезпечуватиме всім необхідним. При укладенні договору від імені відповідачки укладала договір дарування ОСОБА_4

Однак після укладення договору дарування відповідачка ОСОБА_3 не переїхала проживати в подарований будинок та не надає їй обіцяної необхідно допомоги. На даний час за нею доглядає інша дочка ОСОБА_1, яка надає їй необхідну допомогу та утримує матеріально. Вважає, що в силу свого похилого віку, невисокої загальної грамотності та юридичної необізнаності, під впливом умовлянь та в результаті допущеної помилки вона погодилася подарувати відповідачці належний їй житловий будинок. Тому просить визнати недійсним договір дарування від 28.12.2010 року як такий, що укладений внаслідок помилки.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, додатково суду пояснила, що позивачка, перебуваючи в немічному стані через похилий вік та потребуючи стороннього догляду, підписала оспорюваний договір, не розуміючи, що договір дарування не зобовязує дочку доглядати її, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, але була допитана в порядку окремого судового доручення Благовіщенським міським судом Амурської області Російської Федерації, їй було вручено судові документи та повідомлено про дату, час та місце розгляду справи. Письмого суду пояснила, що вона не визнає позовні вимоги, оскільки домовленості про довічний догляд матері між сторонами не було, позивачка просто подарувала їй будинок.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що на час укладення оспорюваного договору дарування він був головою Байбузівської сільської ради Черкаського району, однак по суті його укладення нічого пояснити не може.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що є рідною дочкою позивачки. Зі слів матері їй відомо, що ОСОБА_3 тривалий час вмовляла її подарувати будинок, оскільки вона мала намір переїхати з Росії жити до України і вона погодилася. Мати вважала, що ОСОБА_3 буде її утримати, проживати разом з нею. Після дарування будинку мати поїхала проживати до ОСОБА_3 в Амурську область Російської Федерації, однак була там не тривалий час і повернулася проживати додому. Вважає, що договір дарування слід визнати недійсним, оскільки відповідачка не допомагає матері. Матір утримує та допомагає ОСОБА_1

Заслухавши пояснення представника позивачки, свідків, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно вимог частини 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи, виник спір.

Судом встановлено, що згідно договору дарування жилого будинку від 24 вересня 2008 року посвідченого нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу ОСОБА_7 зареєсрованого в реєстрі за № 4602, ОСОБА_2 безоплатно передала у власність ОСОБА_3 жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шевченка, 222 в с. Бузуків Черкаського району Черкаської області.

З матеріалів справи не вбачається та представником позивача не доведено, що позивачка як особа похилого віку, пенсіонерка за віком, потребувала за станом здоровя стороннього догляду та матеріальної допомоги, та погоджувалася на передачу нерухомого майна у власність відповідачки лише за умови довічного утримання, і таким чином, укладаючи спірний договір, помилялася щодо правової природи правочину, прав та обовязків, які виникнуть після його укладення між нею і відповідачкою.

Судом за обставинами справи не встановлено відсутність у позивачки під час укладення договору дарування волевиявлення на безоплатну передачу майна у власність обдаровуваної й передача його за умови вчинення на користь дарувальника будь-якої дії майнового або немайнового характеру, оскільки відсутні докази наявності між сторонами домовленості щодо таких умов, а тому підстав для визнання договору дарування недійсним на підставі статті 229 ЦК України у суду не має.

Позивачка у справі є матірю відповідачки ОСОБА_3, відносини між сторонами правочину були добрими, що відповідає загальноприйнятим уявленням про сімейні стосунки. Факт укладення договору дарування підтверджуються підписами сторін у документі. Відповідними діями сторони підтвердили факт укладення саме договору дарування та здійснили фактичні дії щодо його виконання та настання відповідних правових наслідків.

Таким чином, наведені обставини свідчать, що при вчиненні 24.09.2008 року правочину - договору дарування жилого будинку сторони мали повне уявлення не тільки про предмет договору, а й досягли згоди про всі істотні умови цього договору, позивачка не помилялася щодо природи правочину, прав та обовязків сторін, згідно зазначених доказів позивачка мала намір на укладення саме договору дарування жилого будинку.

Сам текст договору викладено чітко, однозначно, без можливості двоякого розуміння його змісту. Позивачка на час посвідчення нотаріусом спірного договору дарування не виявила себе як безграмотна та неписьменна, вона власноруч зазначила своє прізвище, імя, по-батькові та поставила свій підпис, тим самим засвідчила, що текст договору їй повністю зрозумілий і її воля була направлена саме на укладення договору дарування.

Суд, оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну їм оцінку, приходить до висновку що позов не підлягає задоволенню.

Крім цього, самостійною підставою для відмови в позові є недоведеність заявлених позовних вимог, згідно з п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення в цивільній справі».

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 208, 209, 213-215 ЦПК України, ст. 203, 215, 717-720 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», суд, -

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування жилого будинку з надвірними спорудами по вул. Шевченка, 222 в с. Бузуків Черкаського району Черкаської області - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_8