Справа № 464/9254/14 Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г.О.
Провадження № 22-ц/783/3308/15 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Бермеса І.В., Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря:Фейір К.О.

з участю: представника ПАТ «Фідобанк» - Горенко Н.В., ОСОБА_4. та його представника ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 12 березня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю «Торіс» про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "Фідобанк", третя особа ТзОВ «Торіс» про визнання договору поруки припиненим, за зустрічним позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства "Фідобанк", третя особа ТзОВ «Торіс» про визнання договору поруки припиненим, за зустрічним позовом ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства "Фідобанк", третя особа ТзОВ «Торіс» про визнання договору поруки припиненим та за позовом Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" до ОСОБА_4, ТзОВ «Торіс», ОСОБА_7, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "Фідобанк", третя особа ОСОБА_6 про визнання договору поруки припиненим, за зустрічним позовом ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства "Фідобанк", третя особа ОСОБА_6 про визнання договору поруки припиненим,-

ВСТАНОВИЛА:

09 вересня 2014 року ПАТ «Фідобанк» звернувся з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ТзОВ «Торіс» про стягнення заборгованості у якому з урахуванням уточнених вимог від 30 січня 2015 року просив:

стягнути з ОСОБА_4, ТзОВ «Торіс», ОСОБА_7, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Фідобанк» солідарно заборгованість за Кредитним договором №011/3530/10/61430 від 18 грудня 2008 року в сумі 7 665 891,30 гривень, яка складається із заборгованості по кредиту та нарахованих відсотках в сумі 437 731,53 доларів США, еквівалент в гривні становить 6 855 625,61 гривень, пені в сумі 810 265,70 гривень та судовий збір (т.1 а.с.1-3, 231-232).

26 листопада 2014 року ОСОБА_4 звернувся із зустрічним позовом до ПАТ «Фідобанк», третя особа: ТзОВ «Торіс» про визнання договору поруки припиненим.

Свої вимоги мотивував тим, що Додаткових угод до договору поруки №011/3530/08118/1 від 19 грудня 2007 року сторонами не підписувалися.

Договір поруки №011/3530/08118/1 від 19 грудня 2007 року укладався на виконання зобов'язань, що випливають з Генеральної кредитної угоди №010/1302/003 від 19 грудня 2007 року, а не кредитного договору №011/35310/61430, який був наданий для реструктуризації по кредитному договору №011/3530/10/08118 від 19 грудня 2007 року.

ОСОБА_4 вважав, що банком пропущено передбачений частиною 1 ст.559 ЦК України строк для пред'явлення вимог до поручителя, оскільки збільшено обсяг зобов'язань без його згоди. Крім того, договір поруки припинено на підставі ч.4 ст.559 ЦК України, оскільки кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив до нього вимог.

У договорі поруки (п.5.2.) не вказано термін, протягом якого необхідно виконати основне зобов'язання.

Сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання забезпеченою порукою зобов'язання не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки таке не відповідає вимогам ст.252 ЦК України.

З урахуванням зазначених обставин ОСОБА_4 просив: визнати договір поруки №011/3530/08118/1 від 19 грудня 2007 року припиненим (т.1 а.с.101-102).

Також 26 листопада 2014 року ОСОБА_4 подав зустрічні позови в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_7, у яких з аналогічних мотивів просив визнати припиненими договори поруки №011/3530/08118/2 та №011/3530/08118/3 від 19 грудня 2007 року (а.с.108-110, 113-115).

03 вересня 2014 року ПАТ «Фідобанк» звернувся з позовом до ОСОБА_4, ТзОВ «Торіс», ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості у якому з урахуванням уточнених вимог від 30 січня 2015 року просив:

достроково стягнути з ОСОБА_4, ТзОВ «Торіс», ОСОБА_7, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Фідобанк» солідарно заборгованість за Кредитним договором №014/3530/4/08401 від 24 грудня 2007 року в сумі 10 052 146,06 гривень, яка складається із заборгованості по кредиту та нарахованих відсотках в сумі 605 330,85 доларів США, еквівалент в гривні становить 9 480 518,04 гривень, пені в сумі 571 628,01 гривень та судовий збір (т.1 а.с.136-138, 231-232).

26 листопада 2014 року ОСОБА_4 звернувся із зустрічним позовом до ПАТ «Фідобанк», третя особа: ОСОБА_6 про визнання договору поруки припиненим.

Свої вимоги мотивував тим, що Додаткових угод до договору поруки №014/3530/3530/4/08401/1 від 24 грудня 2007 року сторонами не підписувалися.

Відповідно до договору поруки №014/3530/3530/4/08401/1 від 24 грудня 2007 року повернення кредиту мало здійснюватися позичальником щомісячно до 15 числа кожного місяця згідно з графіком погашення (додаток №1 до кредитного договору) з остаточним погашенням до 23 грудня 2017 року із сплатою 12% річних.

ОСОБА_4 вважав, що банком пропущено передбачений частиною 1 ст.559 ЦК України строк для пред'явлення вимог до поручителя, оскільки збільшено обсяг зобов'язань без його згоди, крім того, договір поруки припинено на підставі ч.4 ст.559 ЦК України, оскільки кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив до нього вимог.

У договорі поруки (п.5.2.) не вказано термін, протягом якого необхідно виконати основне зобов'язання.

Сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання забезпеченою порукою зобов'язання не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки таке не відповідає вимогам ст.252 ЦК України.

З урахуванням зазначених обставин ОСОБА_4 просив: визнати договір поруки №014/3530/3530/4/08401/1 від 24 грудня 2007 року припиненим (т.1 а.с.97-98).

Також 26 листопада 2014 року ОСОБА_4 подав зустрічний позов в інтересах ОСОБА_7 у якому з аналогічних мотивів просив визнати припиненим договір поруки №014/3530/3530/4/08401/2 від 24 грудня 2007 року (а.с.104-105).

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 24 жовтня 2014 року позови ПАТ «Фідобанк» до ОСОБА_4, ТзОВ «Торіс», ОСОБА_7, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитними договорами об'єднані в одне провадження.

Протокольною ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 23 грудня 2014 року зустрічні позови прийняті до спільного розгляду з первісним позовом.

Оскаржуваним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 12 березня 2015 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю «Торіс» про стягнення заборгованості за кредитним договором №011/3530/10/61430 від 18 грудня 2008 року -відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Торіс» про визнання договору поруки припиненим задоволено.

Визнано припиненим договір поруки від 19.12.2007 року № 011/3530/10/08118/1, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк», Товариством з обмеженою відповідальністю «Торіс» та ОСОБА_4.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 243,60 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Торіс» про визнання договору поруки припиненим задоволено.

Визнано припиненим договір поруки від 19.12.2007 року № 011/3530/10/08118/2, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк», Товариством з обмеженою відповідальністю «Торіс» та ОСОБА_6.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» на користь ОСОБА_6 судові витрати в сумі 243,60 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Торіс» про визнання Договору поруки припиненим задоволено.

Визнано припиненим договір поруки від 19.12.2007 року № 011/3530/10/08118/3, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк», Товариством з обмеженою відповідальністю «Торіс» та ОСОБА_7.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» на користь ОСОБА_7 судові витрати в сумі 243,60 грн.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Торіс», ОСОБА_7, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/3530/08401 від 24 грудня 2007 року відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», третя особа ОСОБА_6 про визнання договору поруки припиненим задоволено.

Визнано припиненим договір поруки від 24.12.2007 року № 014/3530/4/08401/1, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк», ОСОБА_6 та ОСОБА_4.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 243,60 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства Фідобанк», третя особа ОСОБА_6 про визнання договору поруки припиненим задоволено.

Визнано припиненим договір поруки від 24.12.2007 року № 014/3530/4/08401/2, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк», ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» на користь ОСОБА_7 судові витрати в сумі 243,60 грн.

Рішення суду оскаржив ПАТ "Фідобанк".

В апеляційній скарзі посилається на те, що зустрічні позови ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підписані ОСОБА_4 без належного на це повноваження. Довіреності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про представлення їхніх інтересів ОСОБА_4 не посвідчені належним чином.

Апелянт зазначає, що в оскаржуваному рішенні кредитодавцем змінено термін виконання зобов'язань за кредитним договором №014/3530/4/08401 від 24 грудня 2007 року, який настав 07 жовтня 2010 року у зв'язку із направленням вимоги про погашення заборгованості 17 вересня 2010 року.

З таким висновком погодитися не можна, оскільки в рамках Генеральної угоди, 18 грудня 2008 року між ТзОВ «Торіс» та Банком був укладений Кредитний договір №011/3530/10/61430, відповідно до якого ТзОВ «Торіс» отримало кредит в сумі 387 492 доларів США зі строком користування кредитними коштами до 17 грудня 2010 року. В подальшому строк користування було змінено на 14 грудня 2012 року, про що укладено відповідно Додаткову угоду №5 до договору кредиту від 07 грудня 2010 року. У зв'язку з укладенням додаткової угоди до кредитного договору 07 грудня 2010 року було укладено і додаткові угоди до договорів поруки, укладених з ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_6

Щодо кредитного договору №014/3530/4/08401 від 24 грудня 2007 року укладеного між Банком та ОСОБА_6 07 грудня 2010 року було укладено Додаткову угоду №3, якою встановлено новий графік погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідні зміни було внесено 07 грудня 2010 року до укладених в забезпечення виконання зобов'язань договорів поруки.

Крім того, договорами поруки передбачено, що порука припиняється, якщо кредитор в межах трирічного терміну виконання основного зобов'язання не пред'явить вимог до поручителя.

Відповідно до умов кредитного договору №011/3530/10/61430 від 18 грудня 2008 року укладеного між банком і ТзОВ «Торіс» кінцева дата погашення заборгованості встановлена 14 грудня 2012 року. Відповідно до умов кредитного договору №014/3530/4/08401 від 24 грудня 2007 року, укладеного з ОСОБА_6, кінцева дата погашення заборгованості встановлена 23 грудня 2017 року.

В межах строків встановлених умовами договорів кредиту та поруки, а саме у липні 2014 року, Банк звернувся з вимогами про погашення заборгованості, а з позовами до суду звернувся у вересні 2014 року.

Просить рішення Сихівського районного суду м. Львова від 12 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ "Фідобанк" задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ПАТ «Фідобанк» - Горенко Н.В. на підтримання апеляційної скарги, ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «Фідобанк» підлягає до часткового задоволення, а рішення Сихівського районного суду м. Львова від 12 березня 2015 року скасуванню на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ «Фідобанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором №011/3530/10/61430 від 28 грудня 2008 року, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що погашення кредиту позичальником (ТзОВ «Торіс») припинилося з березня 2011 року. Тому з 16 квітня 2011 року у кредитодавця виникло право, на повне дострокове погашення заборгованості, і саме з цієї дати слід обчислювати початок перебігу строку позовної давності про стягнення заборгованості.

У передбачений ч.4 ст.559 ЦК України шестимісячний термін кредитодавець не звернувся до поручителів з вимогою про виконання основного зобов'язання за кредитним, відтак, порука припинена.

З тих підстав задоволено зустрічний позов ОСОБА_4 про визнання договору поруки №011/3530/10/08118/1 від 19 грудня 2007 року припиненим.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ «Фідобанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/3530/4/08401 від 24 грудня 2007 року суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ВАТ «Ерсте Банк» змінено термін виконання позичальником зобов'язань шляхом направлення позичальнику та поручителям 17 вересня 2010 року вимоги про дострокове повернення кредиту у двадцятиденний термін у зв'язку з невиконанням ОСОБА_6 своїх зобов'язань.

Тому перебіг позовної давності для вимоги про дострокове повернення кредиту розпочалося після спливу визначеного Банком терміну на його повернення - 08 жовтня 2010 року. З позовом Банк звернувся лише 03 вересня 2014 року, за межами позовної давності.

З тих підстав відмовлено у задоволенні вимог Банку щодо стягнення заборгованості із ОСОБА_6

У передбачений ч.4 ст.559 ЦК України шестимісячний термін кредитодавець не звернувся до поручителів з вимогою про виконання основного зобов'язання за кредитним, відтак, порука припинена.

З тих підстав задоволено зустрічний позов ОСОБА_4 про визнання договору поруки №014/3530/08401/1 від 24 грудня 2007 року припиненим.

З таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна, виходячи із наступного.

Судом та матеріалами справи установлено, що 19 грудня 2007 року між ТзОВ «Торіс» та ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», укладено Генеральну кредитну угоду №010/1302/003.

В рамках Генеральної угоди, 18 грудня 2008 року між ТзОВ «Торіс» та ВАТ «Ерсте Банк» був укладений Кредитний договір №011/35310/61430, відповідно до якого ТзОВ «Торіс» отримало кредит в сумі 387 492 доларів США зі строком користування коштами до 17 грудня 2010 року із сплатою 17,0% річних.

07 грудня 2010 року між ТзОВ «Торіс» та ВАТ «Есте Банк» укладено Додаткову угоду №5 до Договору кредиту, якою встановлено новий графік погашення заборгованості з кінцевою датою 14 грудня 2012 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за Генеральною угодою 19 грудня 2007 року між ВАТ «Ерсте Банк», ТзОВ»Торіс» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки №011/3530/10/08118/1, відповідно до умов якого ОСОБА_4 зобов'язувався у повному обсязі солідарно відповідати за виконання ТзОВ «Торіс» зобов'язань, що випливають із укладеної між Банком та ТзОВ «Торіс» Генеральної угоди та всіх додаткових угод, що були укладені до неї.

Також 19 грудня 2007 року між ВАТ «Ерсте Банк», ТзОВ «Торіс» та ОСОБА_6, було укладено договір поруки №011/3530/10/08118/2, відповідно до умов якого ОСОБА_6 зобов'язувався у повному обсязі солідарно відповідати за виконання ТзОВ «Торіс» зобов'язань, що випливають з укладеної між Банком та ТзОВ «Торіс» Генеральної угоди та всіх додаткових угод, що були укладені до неї.

19 грудня 2007 року між ВАТ «Ерсте Банк», ТзОВ «Торіс» та ОСОБА_7, було укладено договір поруки №011/3530/10/08118/3, відповідно до умов якого ОСОБА_7 зобов'язувався у повному обсязі солідарно відповідати за виконання ТзОВ «Торіс» зобов'язань, що випливають з укладеної між Банком та ТзОВ «Торіс» Генеральної угоди та всіх додаткових угод, що були укладені до неї.

При тому, як зазначено у п. 5.2.3 договорів поруки №011/3530/10/08118/1, №011/3530/10/08118/2 та №011/3530/10/08118/3 від 19 грудня 2007 року - порука припиняється, якщо Кредитор в межах трирічного строку з дня настання терміну виконання основного зобов'язання не пред'явить вимогу до поручителів.

У зв'язку з невиконанням ТзОВ «Торіс» зобов'язань за Кредитним договором №011/35310/61430 від 18 грудня 2008 року, ПАТ «Ерсте Банк» 25 жовтня 2010 року надіслало письмове попередження - вимогу на адресу: директора ТзОВ «Торіс» (ОСОБА_4.), поручителів ОСОБА_4, ОСОБА_7, та ОСОБА_6 про зобов'язання здійснити повне погашення заборгованості в сумі 304 512 доларів США та відсотків за користування кредитом (т.2 а.с.15-16)

Однак, в подальшому, а саме: 07 грудня 2010 року, між ПАТ «Ерсте Банк» та ТзОВ «Торіс» була укладено Додаткову угоду №5 до Кредитного договору з юридичною особою (мікро-клієнтом) №011/3530/10/61430 від 18 грудня 2008 року (про реструктуризацію кредитної заборгованості), згідно якої строк користування кредитом ТзОВ «Торіс» було продовжено до 14 грудня 2012 року. При тому, поручителі боржника (ТзОВ «Торіс») - ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 своїми заявами від 07 грудня 2010 року дали згоду на укладення Товариством та Банком Додаткової угоди до Кредитного договору №011/35310/61430 від 18 грудня 2008 року (т.1 а.с.23-25).

Таким чином, у зв'язку з укладенням Додаткової угоди №5 між ПАТ «Ерсте Банк» та ТзОВ «Торіс» від 07 грудня 2010 року та погодження її умов з ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 порука не припинилася, відтак не знайшли свого підтвердження доводи зустрічного позову ОСОБА_4 про збільшення обсягу зобов'язань поручителів за кредитним договором №011/3530/10/61430 від 18 грудня 2008 року (ч.1 ст.559 ЦК України).

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк може бути визначено актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

На підставі ч.1 ст.252, ч.1 ст.253 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями, годинами. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якої пов'язано його початок.

Згідно п.п.5.2. договорів поруки №011/3530/10/08118/1, №011/3530/10/08118/2 та №011/3530/10/08118/3 від 19 грудня 2007 року - договір набирає чинності з моменту його підписання.

Як зазначено у п.5.2.3 вказаних Договорів - порука припиняється, якщо кредитор в межах трирічного строку з дня настання терміну виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя (т.1 а.с.26-28).

Отже, договорами поруки встановлено строк її припинення - після закінчення трьох років, починаючи від останнього дня, передбаченого для виконання зобов'язань за договором кредиту.

Додатковою угодою №5 від 07 грудня 2010 року до Кредитного договору з юридичною особою (мікро-клієнтом) №011/3530/10/61430 від 18 грудня 2008 року між ТзОВ «Торіс» та ВАТ «Есте Банк» встановлено новий графік погашення заборгованості за кредитним договором №011/3530/10/61430 з кінцевою датою 14 грудня 2012 року. Отже, днем настання строку виконання основного зобов'язання, з якого починається відлік трирічного строку для пред'явлення кредитором вимоги до поручителів ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 буде 15 грудня 2012 року, а припинення поруки відповідно до вимог ч.4 ст.552 ЦК України - 15 грудня 2015 року.

ПАТ «Фідобанк» звернувся з письмовими вимогами про погашення заборгованості до ОСОБА_4 25 липня 2014 року (а.с.38), до ОСОБА_6 - 25 липня 2014 року (а.с.39), до ОСОБА_7 - 28 липня 2014 року (а.с.40), після чого 08 вересня 2014 року, тобто в межах трирічного строку починаючи від останнього дня, передбаченого для виконання зобов'язань за договором кредиту - подав позов до суду .

Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного суду України, висловленій у Постанові від 13 лютого 2013 року в справі №6-3 цс 13 за позовом кредитної спілки «Кредит-Союз» до особа 1, особа 2, особа 3, приватного підприємства «Екопромтранс» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У даній справі Верховний Суд України висловив наступну правову позицію.

Договором поруки встановлено строк її припинення - після закінчення трьох років, починаючи від останнього дня, передбаченого для виконання зобов'язань за договором кредиту, а тому, оскільки кредитним договором установлено дію цього договору до 24 червня 2009 року, то днем настання строку виконання основного зобов'язання, з якого починається відлік трирічного строку для пред'явлення кредитором вимоги до поручителів, буде 25 червня 2009 року, а припинення поруки відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України - 25 червня 2012 року.

Відтак, помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що у кредитодавця виникло право на повне дострокове погашення заборгованості з 16 квітня 2011 року (один місяць з моменту останньої сплати ТзОВ «Торіс» заборгованості за кредитним договором №011/3530/10/61430 від 18 грудня 2008 року), і що саме з цієї дати слід обчислювати початок перебігу строку позовної давності про стягнення заборгованості із поручителів.

Згідно наявних у справі розрахунків заборгованість ТзОВ «Торіс» за кредитним договором №011/3530/10/61430 від 18 грудня 2008 року станом на 23 грудня 2014 року становила 7 665 891,30 гривень, яка складається із заборгованості по кредиту та нарахованих відсотках в сумі 437 731,53 доларів США, еквівалент в гривні становить 6 855 625,61 гривень, пені в сумі 810 265,70 гривень.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 31 липня 2015 року провадження в частині позовних вимог ПАТ «Фідобанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торіс» про стягнення заборгованості за кредитним договором №011/3530/10/61430 від 18 грудня 2008 року та за кредитним договором №014/3530/4/08401 від 24 грудня 2007 року - закрито.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 31 липня 2015 року зустрічні позови ОСОБА_7 про визнання припиненими договорів поруки №014/3530/08401/2 від 24 грудня 2007 року, №011/3530/10/08118/3 від 19 грудня 2007 року та зустрічний позов ОСОБА_6 про визнання припиненим договору поруки №011/3530/10/08118/2 від 19 грудня 2007 року залишено без розгляду.

Відтак, заборгована сума - 7 665 891,30 гривень за кредитним договором №011/3530/10/61430 від 18 грудня 2008 року підлягає стягненню з кожного із поручителів - ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 окремо.

У зв'язку із задоволенням первісного позову ПАТ «Фідобанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості в сумі 7 665 891,30 гривень за кредитним договором №011/3530/10/61430 від 18 грудня 2008 року, слід відмовити у зустрічному позові ОСОБА_4 про визнання договору поруки №011/3530/10/08118/1 від 19 грудня 2007 року припиненим.

03 вересня 2014 року ПАТ «Фідобанк» звернувся з позовом до ОСОБА_4, ТзОВ «Торіс», ОСОБА_7 ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до умов Кредитного договору №014/3530/4/08401 від 24 грудня 2007 року, укладеного між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_6, останній отримав у тимчасове користування грошові кошти в сумі 812 508 доларів США на строк з 24 грудня 2007 року по 23 грудня 2017 року.

В забезпечення зобов'язань за даним Кредитним договором між ВАТ «Ерсте Банк», ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було укладено договір поруки №014/3530/4/08401/1 від 24 грудня 2007 року, відповідно до якого ОСОБА_4 зобов'язувався у повному обсязі солідарно відповідати за виконання ОСОБА_6 зобов'язань, що випливають з указаного Кредитного договору та всіх додаткових угод, що були укладені до нього.

Також 24 грудня 2007 року ВАТ «Ерсте Банк», ОСОБА_6 та ТзОВ «Торіс», було укладено договір поруки №014/3530/4/08401/3, відповідно до умов якого ТзОВ «Торіс» зобов'язувалося у повному обсязі солідарно відповідати за виконання ОСОБА_6 зобов'язань, що випливають з кредитного договору №014/3530/4/08401 від 24 грудня 2007 року та всіх додаткових угод, що були укладені до нього.

24 грудня 2007 року між ВАТ «Ерсте Банк», ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було укладено договір поруки №014/3530/4/08401/3, відповідно до умов якого ОСОБА_7 зобов'язувався у повному обсязі солідарно відповідати за виконання ОСОБА_6 зобов'язань, що випливають кредитного договору №014/3530/4/08401 від 24 грудня 2007 року та всіх додаткових угод, що були укладені до нього.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_6 зобов'язань за договором кредиту, Банком дійсно 17 вересня 2010 року та 19 листопада 2010 року направлялися вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором № 014/3530/4/08401 від 24 грудня 2007 року до самого боржника ОСОБА_6 та поручителів: ОСОБА_4, ОСОБА_7 та Директора ТзОВ «Торіс» - ОСОБА_9 (т.2 а.с.17,103)

Однак, у подальшому, 07 грудня 2010 року між ПАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_6 була укладено додаткова угода №3 до кредитного договору з фізичною особою (не відновлювальна кредитна лінія) № 014/3530/4/08401 від 24 грудня 2007 року (про реструктуризацію кредитної заборгованості), якою встановлено новий графік погашення заборгованості за кредитним договором і така угода ОСОБА_6 частково виконувалася. Відповідні зміни були внесені 07 грудня 2010 року до укладених в забезпечення зобов'язань договорів поруки №014/3530/4/08401/1 (між Банком та ОСОБА_4.), №014/3530/4/08401/2 (між Банком та ОСОБА_7.), №014/3530/4/08401/3 (між Банком та ТзОВ «Торіс») (т.2 а.с.111,112-116).

Таким чином, у зв'язку з укладенням Додаткової угоди №3 між ПАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_6 від 07 грудня 2010 року та погодження її умов з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 порука не припинилася. Відтак, не знайшли свого підтвердження доводи зустрічного позову ОСОБА_4 про збільшення обсягу зобов'язань поручителів за кредитним договором № 014/3530/4/08401 від 24 грудня 2007 року (ч.1 ст.559 ЦК України).

Згідно п.п.5.2. договорів поруки №014/3530/4/08401/1, №014/3530/4/08401/2, №014/3530/4/08401/3 від 24 грудня 2007 року - договір набирає чинності з моменту його підписання.

Як зазначено у п.5.2.3 вказаних Договорів - порука припиняється, якщо кредитор в межах трирічного строку з дня настання терміну виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя (т.1 а.с.149-154).

Отже, договорами поруки встановлено строк її припинення - після закінчення трьох років, починаючи від останнього дня, передбаченого для виконання зобов'язань за договором кредиту.

Пунктом 6.5 кредитного договору № 014/3530/4/08401 від 24 грудня 2007 року передбачено, що кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у разі порушення позичальником умов договору, які визначені Сторонами як істотні (т.1а.с.144).

Згідно п.1.2. договорів поруки №014/3530/4/08401/1, №014/3530/4/08401/2, №014/3530/4/08401/3 від 24 грудня 2007 року у разі невиконання боржником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором нарівні з боржником за повернення суми кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій на підставі статті 554 ЦК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

У зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України і пункту 6.5 кредитного договору використав право достроково стягнути з позичальника і поручителів заборгованість за кредитним договором, надіславши 03 липня 2014 року відповідні вимоги - повідомлення ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ТзОВ «Торіс».

Отже, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до поручителів протягом шести місяців, починаючи від цієї дати.

Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного суду України висловленій у постанові від 21 січня 2015 року в справі №6-190 цс 14 за позовом Особи 1 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», третя особа - Особа 2, про визнання поруки припиненою.

У даній справі Верховнй Суд України висловив наступну правову позицію.

Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до поручителів протягом шести місяців, починаючи від цієї дати.

Таким чином, у разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати.

Відтак, помилковим є висновок суду першої інстанції про виникнення у кредитодавця права на повне дострокове погашення заборгованості з 08 жовтня 2010 року та пропуск ним строків звернення з вимогами до боржника ОСОБА_6 та поручителів ОСОБА_4 та ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно наявних у справі розрахунків заборгованість ОСОБА_6 за кредитним договором №014/3530/4/08401 від 24 грудня 2007 року станом на 23 грудня 2014 року становить 10 052 146, 05 гривень, яка складається із заборгованості по кредиту та нарахованих відсотках в сумі 605 330,85 доларів США, еквівалент в гривні становить 9 480 518,04 гривень, пені (штрафних санкцій) в сумі 571 628, 01 гривень.

Вказану суму слід стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_7

У зв'язку із задоволенням первісного позову ПАТ «Фідобанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості в сумі 10 052 146,05 гривень за кредитним договором №014/3530/4/08401 від 24 грудня 2007 року, закриття справи в частині позовних вимог позивача до ТзОВ «Торіс» та залишення без розгляду зустрічних позовів ОСОБА_7 та зустрічного позову ОСОБА_6, слід відмовити у зустрічному позові ОСОБА_4 про визнання договору поруки №014/3530/08401/1 від 24 грудня 2007 року припиненим.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга ПАТ «Фідобанк» підлягає до задоволення частково, рішення Сихівського районного суду м. Львова від 12 березня 2015 року скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ПАТ «Фідобанк».

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст. 309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" задовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 12 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю «Торіс» про стягнення заборгованості за кредитними договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ "Фідобанк" заборгованість за кредитним договором № 011/3530/10/61430 від 18 грудня 2008 року в сумі 7 665 891 (сім мільйонів шістсот шістдесят п'ять тисяч вісімсот дев'яносто одну) гривню 30 копійок, яка складається із заборгованості по кредиту та нарахованих відсотків в сумі 437 731,53 доларів США, еквівалент в гривні становить 6 855 625,61 гривень та пені в сумі 810 265 (вісімсот десять тисяч двісті шістдесят п'ять) гривень 70 копійок.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ПАТ "Фідобанк" заборгованість за кредитним договором № 011/3530/10/61430 від 18 грудня 2008 року в сумі 7 665 891 (сім мільйонів шістсот шістдесят п'ять тисяч вісімсот дев'яносто одну) гривню 30 копійок, яка складається із заборгованості по кредиту та нарахованих відсотків в сумі 437 731,53 доларів США, еквівалент в гривні становить 6 855 625,61 гривень та пені в сумі 810 265 (вісімсот десять тисяч двісті шістдесят п'ять) гривень 70 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ПАТ "Фідобанк" заборгованість за кредитним договором № 011/3530/10/61430 від 18 грудня 2008 року в сумі 7 665 891 (сім мільйонів шістсот шістдесят п'ять тисяч вісімсот дев'яносто одну) гривню 30 копійок, яка складається із заборгованості по кредиту та нарахованих відсотків в сумі 437 731,53 доларів США, еквівалент в гривні становить 6 855 625,61 гривень та пені в сумі 810 265 (вісімсот десять тисяч двісті шістдесят п'ять) гривень 70 копійок.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Торіс» про визнання договору поруки №011/3530/08118/1 від 19 грудня 2007 року припиненим - відмовити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором №014/3530/4/08401 від 24 грудня 2007 року в сумі 10 052 146 (десять мільйонів п'ятдесят дві тисячі сто сорок шість) гривень 05 копійок, яка складається із заборгованості по кредиту та нарахованих відсотків в сумі 605 330,85 доларів США, еквівалент в гривні 9 480 518,04 гривень та пені в сумі 571 628 (п'ятсот сімдесят одна тисяча шістсот двадцять вісім) гривень 01 копійка.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заборгованість за кредитним договором №014/3530/4/08401 від 24 грудня 2007 року в сумі 10 052 146 (десять мільйонів п'ятдесят дві тисячі сто сорок шість) гривень 05 копійок, яка складається із заборгованості по кредиту та нарахованих відсотків в сумі 605 330,85 доларів США, еквівалент в гривні 9 480 518,04 гривень та пені в сумі 571 628 (п'ятсот сімдесят одна тисяча шістсот двадцять вісім) гривень 01 копійка.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», третя особа - ОСОБА_6 про визнання договору поруки №011/3530/08401/1 від 24 грудня 2007 року припиненим - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на користь ПАТ "Фідобанк" по 3045 (три тисячі сорок п'ять) гривень судових витрат.

У решті вимог ПАТ "Фідобанк" - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Бермес І.В.

Мусіна Т.Г.