У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,
суддів: Дем'яносова М.В., Кафідової О.В., Леванчука А.О., Фаловської І.М.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про поділ майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 22 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_6 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з 3 листопада 1987 року до 6 березня 2001 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 За час шлюбу, а саме 22 травня 1991 року, ними було придбано житловий будинок АДРЕСА_1, право власності на який було зареєстровано за відповідачем.

Рішенням дванадцятої сесії двадцять першого скликання Почапинської сільської ради народних депутатів від 30 грудня 1992 року ОСОБА_7 було надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку на старому місці у відповідності до генерального плану забудови с. Почапинці, на земельній ділянці площею 0,18 га.

На цій земельній ділянці вони звели лише фундамент під будівництво нового будинку площею 9,2х10,5м. Після розірвання шлюбу вони не можуть дійти згоди про порядок користування спільним майном, тому вважаючи зазначений житловий будинок з надвірними будівлями та фундамент спільною сумісною власністю її та відповідача, ОСОБА_6 просила суд визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями та фундаменту, які розташовані на земельній ділянці по АДРЕСА_1, а також визначити порядок користування земельною ділянкою площею 0,48 га, відповідно до належної їй ідеальної частки майна.

У жовтні 2012 року ОСОБА_7 подав до суду зустрічний позов, який у подальшому уточнив і просив визнати за ним право власності на Ѕ частину незавершеної будівлі в садовому товаристві «Троянда» у с. Петрики Тернопільського району, членом якого є ОСОБА_6, вартість кошторисних робіт якої становить 67 427 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 7 лютого 2014 року позов ОСОБА_6 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_6 право власності на Ѕ частину житлового будинку по АДРЕСА_1. Виділено у користування ОСОБА_6 земельну ділянку по АДРЕСА_1, на якій знаходиться фундамент (будівельні матеріали) під будинок з врахуванням земельної ділянки, яка виділена у спільне користування, згідно варіанту № 2 розподілу земельної ділянки, відповідно до висновку № 6091/12-22 судової будівельно-технічної (земельно-технічної) експертизи. У користуванні ОСОБА_7 залишено земельну ділянку по АДРЕСА_1, на якій знаходиться житловий будинок, згідно варіанту № 2 розподілу земельної ділянки, відповідно до висновку № 6091/12-22 судової будівельно-технічної (земельно-технічної) експертизи. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 7 075 грн. вартості Ѕ частини будівельних матеріалів, що знаходяться по АДРЕСА_1. Зустрічний позов ОСОБА_7 задоволено частково. Залишено у власності ОСОБА_6 дачний будинок на території земель Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області у садовому товаристві «Троянда». Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 25 602 грн. вартості Ѕ частини дачного будинку в садовому товаристві «Троянда» у с. Петрики Тернопільського району. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 22 квітня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення у справі про відмову в задоволенні позову ОСОБА_6 та зустрічному позові ОСОБА_7

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції в частині вирішення її первісного позову, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом у цій частині норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із залишенням в силі рішення суду першої інстанції в частині задоволення її позову.

Рішення апеляційного суду Тернопільської області від 22 квітня 2014 року в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_7 не оскаржується заявником, а тому воно не є предметом перегляду, відповідно до ст. 335 ЦПК України.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Рішення апеляційного суду не відповідає цим вимогам.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 3 листопада 1987 року по 6 березня 2001 року.

За час шлюбу ними було набуто спільне майно - житловий будинок АДРЕСА_1, право власності на який було зареєстровано за ОСОБА_7

Рішенням дванадцятої сесії двадцять першого скликання Почапинської сільської ради народних депутатів від 30 грудня 1992 року ОСОБА_7 надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку на старому місці у відповідності до генерального плану забудови с. Почапинці, на земельній ділянці площею 0,18 га.

25 травня 1993 року проектним бюро складено генплан забудови земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Як вбачається з висновку про оцінку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та будівельних матеріалів складеного оцінювачем ОСОБА_8 30 листопада 2011 року, вартість житлового будинку загальною площею, 54 кв. м. з верандою, площею 9,6 кв. м., та підвалом площею 12,1 кв.м. разом з надвірними будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1 становить 38 180 грн., вартість будівельних матеріалів - залізобетонних блоків фундаменту, що знаходяться за цією ж адресою становить 14 150 грн.

Згідно довідки Почапинської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 7 серпня 2012 року ОСОБА_7 має у користуванні земельну ділянку для ведення підсобного господарства площею 0,23 га, під будівлями 0,25 га по АДРЕСА_1.

Рішенням Почапинської сільської ради від 26 вересня 1996 року вирішено передати ОСОБА_7 безкоштовно у приватну власність земельну ділянку, що знаходиться у с. Почапинці Тернопільського району, загальною площею 0,48 га, в тому числі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га.

Згідно державного акта про право власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 30 березня 1995 року Петриківською сільською радою, ОСОБА_6 належить земельна ділянка площею 0,061 га, що розташована на території Петриківської сільської ради та передана у власність на підставі рішення Петриківської сільської ради від 1 квітня 1994 року.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 6091/12-22, складеного 26 грудня 2012 року Тернопільським відділенням Тернопільського науково-дослідного інституту судових експертиз, реальний поділ земельної ділянки площею 0,4340 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, можливий між співвласниками даної земельної ділянки у двох варіантах у співвідношенні 1/2 до 1/2 частини, тобто в рівних частках, а саме: згідно варіанту №1 пропонується виділити співвласнику № 1 1/2 ідеальної частки земельної ділянки загальною площею: 2170,00 кв. м.; співвласнику № 2 пропонується виділити 1/2 частину ідеальної частки земельної ділянки загальною площею: 2170,00 кв. м. Згідно варіанту № 2 розподілу земельної ділянки у співвідношенні 1/2 та 1/2 пропонується виділити в спільне користування всіх співвласників земельну ділянку загальною площею 432,00 м, яка складається з двох земельних ділянок: під будівлею 111,00 кв. м.; та під фундаментом 321,00 кв .м., зазначеними на додатку 2 до даного висновку; пропонується виділити співвласнику №1 1/2 ідеальної частки: земельну ділянку площею: 1954,00 кв. м (0,1954га); співвласнику № 2 пропонується виділити 1/2 ідеальної частки: - земельну ділянку площею 1954,00 кв. м.(0,1954 га). Лінію розподілу між земельними ділянками пропонується прокласти від точки «А» на відстані 51,11 м в точку «Б».

Як вбачається з локального кошторису № 2-1-1 кошторисна вартість незавершеного будівництвом дачного будинку на території товариства садоводів «Троянда» в с. Петриків, власником якого є ОСОБА_6 станом на 24 лютого 2013 року становить 67 427 грн.

Згідно висновку експерта Тернопільського відділення Тернопільського науково-дослідного інституту судових експертиз № 1742/13-22 від 26 липня 2013 року, складеного за результатами судової будівельно-технічної експертизи, вартість будівництва дачного будинку на території земель Петриківської сільської ради Тернопільського району, в садовому товаристві «Троянда», в цінах на день дослідження згідно розрахунку вартості будівництва дачного будинку становить 69 712 грн. Вартість будівельних матеріалів, обладнання та конструктивних елементів використаних на будівництво даного будинку згідно підсумкової відомості ресурсів становить 51 204 грн.

Згідно технічного паспорту виданого Тернопільським районним бюро технічної інвентаризації 7 жовтня 2013 року на садовий будинок, що знаходиться в садовому товаристві «Троянда» по АДРЕСА_2, процент готовності даного будинку становить 18 %.

Згідно висновку ТВ КНІДСЕ, складеного 25 грудня 2013 року за результатами додаткової судової будівельно-технічної експертизи, вартість будівельних матеріалів, що залишилися в існуючому фундаменті та підвалах незакінченого будівництвом дачного будинку, розташованого на земельній ділянці, що належить ОСОБА_6 в садовому товаристві «Троянда» на території земель Петриківської сільської ради Тернопільського району становить 51 204 грн. Інвентаризаційна вартість підвалу даного будинку визначена витратним підходом на день дослідження та становить 28 158 грн. Інвентаризаційна вартість стрічкового фундаменту на незавершеному будівництвом садовому будинку в цінах станом на день дослідження становить 8 199грн. Інвентаризаційна вартість стін з бутового каменю на незавершеною; будівництвом садовому будинку в цінах станом на день дослідження становить 4 620грн.

Встановивши вищезазначені обставини у справі, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання за ОСОБА_6 права власності на Ѕ частину житлового будинку по АДРЕСА_1 та виділення їй у користування земельної ділянки за цією ж адресою, на якій знаходиться фундамент (будівельні матеріали) під будинок з врахуванням земельної ділянки, яка виділена у спільне користування. При цьому суд прийняв до уваги варіант № 2 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 6091/12-22 щодо розподілу земельної ділянки. Також у користуванні ОСОБА_7 залишено земельну ділянку по АДРЕСА_1, на якій знаходиться житловий будинок, згідно цього ж варіанту розподілу земельної ділянки, а також стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 7 075 грн. вартості Ѕ частини будівельних матеріалів, що знаходяться по АДРЕСА_1. Разом з цим місцевий суд залишив у власності ОСОБА_6 дачний будинок на території земель Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області у садовому товаристві «Троянда» та стягнув з неї на користь ОСОБА_7 25 602 грн. вартості Ѕ частини цього дачного будинку.

Відповідно до ст. 72 СК України позовна давність не застосовується до вимог про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, якщо шлюб між ними не розірвано. До вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

Апеляційний суд не погодився з таким висновком суду першої інстанції та ухвалив нове рішення у справі про відмову в задоволенні позовів. При цьому відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_6 з підстав пропуску останньою строку позовної давності на звернення до суду з даним позовом, суд посилався на положення ст. 72 СК України, мотивуючи це тим, що у 2004 році, а потім у 2011 році вона вже зверталася до суду з вимогами про поділ майна подружжя та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Однак застосовуючи до вимог про поділ майна подружжя, які заявлені після розірвання шлюбу позовну давність у три роки (ч. 2 ст. 72 СК України), апеляційний суд не звернув увагу на предмет позову, який заявлений ОСОБА_6, а саме, що предметом спору у даній справі є вимоги про визнання права власності на Ѕ частину у спільному майні подружжя, а тому висновок суду про відмову у задоволенні позову ОСОБА_6 з підстав пропуску строку позовної давності не ґрунтується на встановлених у справі обставинах та спростовується наявними у ній матеріалами.

Отже, оскільки неповнота з'ясування обставин у справі та порушення зазначених норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і ці порушення були допущені апеляційним судом, то рішення цього суду підлягає скасуванню в частині вирішення первісного позову ОСОБА_6 з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Тернопільської області від 22 квітня 2014 року скасувати в частині вирішення позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про поділ майна подружжя, справу у цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.С. Ткачук

Судді: М.В. Дем'яносов

О.В. Кафідова

А.О. Леванчук

І.М. Фаловська