АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2097/15 Справа № 191/4886/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Твердохліб А. В. Доповідач - Ткаченко І.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

12 травня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Рудь В.В., Повєткіна В.В.

при секретарі - Левцунову І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

28 жовтня 2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № DNS0AU00750019 від 25.04.2006 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 46250 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. В порушення ст. ст. 526, 530 ЦК України та умов договору відповідач своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами, відповідно до умов договору, не сплачував, тобто зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 01.10.2014 року має заборгованість - 123139 грн. 24 коп., яку позивач й просив стягнути з відповідача (а.с.2-3).

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено (а.с.31-32).

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення й ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.37-40).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 квітня 2006 року між сторонами було укладено кредитний договір № DNS0AU00750019, згідно якого банк надав ОСОБА_2 кредит в сумі 46 250 грн. 00 коп. з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0, 00 % від суми виданого кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту, комісії за дострокове погашення кредиту відповідно до п. 3.11 даного договору. Згідно розрахунку заборгованості станом на 01 10.2014 року відповідачу нарахована заборгованість в сумі 123139 грн. 24 коп., яка складається з : заборгованості за кредитом - 130 грн. 05 коп. заборгованості за відсотками - 52361 грн. 10 коп.; заборгованості за комісією - 2035 грн. 00 коп.; заборгованості з пені - 68613 грн. 09 коп.

Згідно рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2012 року, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNS0AU00750019 від 25.04.2006 року в сумі 64 817 грн. 79 коп. звернуто стягнення на предмет застави, а саме: на автомобіль ВАЗ, модель 21104, рік випуску: 2006, тип ТЗ: Легковий - Седан - В, № кузова/шасі ХТА 1833, реєстраційний номер: АЕ6507АТ, що належав на праві власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, ІПН:НОМЕР_1, шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» з укладенням від імені ОСОБА_2 договору купівлі - продажу. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. (а.с.25-27)

Відповідно до акту передачі транспортного засобу від 27 березня 2013 року ОСОБА_2 передав вищезазначений автомобіль ВАЗ 21104, 2006 року випуску представнику ПАТ КБ «ПриватБанк» Косенко Д. А., доручивши кредитору провести оцінку за ринковою вартістю з метою можливості проведення реструктуризації або реалізації за ринковою ціною, у випадку продажу транспортного засобу отримані кошті направити на погашення заборгованості. Автомобіль доставив до ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_4 (а.с.21)

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження свої позовних вимог, при цьому посилався на ст. 57 ЦПК України де встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета. Так, позивачем належним чином не обґрунтовано час та суму виникнення заборгованості за кредитом в сумі 130, 05 грн., а враховуючи, що згідно вимог закону та умов договору відсотки нараховуються на фактичний залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія та пеня згідно договору нараховуються у зв'язку з неналежним виконанням позичальником зобов'язань по сплаті відсотків, то підстави щодо задоволення позову - відсутні.

Вказані висновки суду зроблені без порушення норм матеріального та процесуального права, оскільки позивач не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої позовні вимоги та не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Не погоджуючись з рішенням суду, апелянт лише зазначає, що суд 1 інстанції повинен був сам витребувати у позивача відповідні докази заборгованості та розрахунок щодо неї, однак до апеляційної скарги ніяких доказів та розрахунку заборгованості не надає.

Апелянту в суді апеляційної інстанції було роз'яснено положення ст.. ст.. 10, 11, 57-60 ЦПК України та запропоновано надати відповідні докази та розрахунок заборгованості й зазначити коли виникла сума заборгованості за кредитом, з якого часу й на які суми нараховані відсотки, пеню та комісію, оскільки відповідач заперечує проти наявності заборгованості й її наявність та відповідність необхідно перевіряти.

Однак, апелянтом суду апеляційної інстанції ніяких розрахунків та доказів щодо заборгованості надано не було й у судові засідання апелянт не з'являвся, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо наявності нібито заборгованості за кредитом в розмірі 130,05 грн., а відповідно й заборгованості по відсоткам, комісії й пені є безпідставними, оскільки позивачем на підтвердження свої позовних вимог не надано суду належних доказів та не вказано на них в апеляційній скарзі, й не підтверджено в суді апеляційної інстанції, а тому колегія суддів вважає, що вони не обґрунтовані та не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Інші доводи апелянта, приведені в апеляційній скарзі є безпідставними та фактично зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, а відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 213, 214 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: