АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5103/15 Головуючий 1 інстанції Ніколаєнко І.В.
Справа № 640/340/15 Доповідач: Коровін С.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі :

Головуючого: - Коровіна С.Г.

Суддів : - Бездітко В.М

Сащенко І.С.

При секретарі: - Чабан А.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 02 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7, треті особи Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Харківської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк», ОСОБА_8 про поділ майна, -

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом, в якому просила в порядку поділу майна подружжя визнати за нею право власності на квартиру, розташовану в АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 07.10.1995 року вона уклала шлюб з ОСОБА_7. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25.01.2012 року шлюб між ними було розірвано. Позивач також зазначає, що за час перебування в шлюбі за її кошти та кошти її родичів було куплено в кредит трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 за договором купівлі-продажу від 06.06.2005 року. Договір купівлі-продажу та кредитний договір для придбання квартири були оформленні на ОСОБА_7. проте грошові кошти на її придбання та подальшу сплату кредиту надавалися нею особисто та її батьками.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, просив його задовольнити та підтвердив обставини, викладені у заяві.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення рішення, яким позов буде задоволено. Також відповідач надав письмові пояснення, в яких зазначив, що спірна квартира була придбана за гроші його колишньої дружини - ОСОБА_5, а на нього були лише оформлені договір кредиту та іпотечний договір, проте усі виплати здійснювалися безпосередньо позивачкою по справі. Крім того, відповідач зазначає, що ПАТ «Укрсоцбанк» втратив можливість та правові підстави для відкриття виконавчого провадження і звернення стягнення на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, оскільки строк пред'явлення виконавчого листа, за яким останній мав право пред'явлення вимоги на зазначену квартиру, сплинув.

Представник третьої особи - ПАТ «Укрсоцбанк» у судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти задоволення позову, вважаючи, що позов ОСОБА_5 визнати за нею право особистої власності на квартиру є метою позбавлення Банка права задоволення вимог щодо погашення заборгованості за кредитним договором у тому числі і за рахунок квартири та уникнення ОСОБА_7 від відповідальності як поручителя і солідарного відповідача перед Банком за кредитним договором укладеного між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_8

Третя особа ОСОБА_8 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки квартира АДРЕСА_1 була придбана ОСОБА_7 за кредитні кошти.

Рішенням суду у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційний скарзі поставлено питання про Скасувати повністю рішення Київського районного суду м. Харкова від 02.06.2015р. по справі №640/360/15-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7, треті особи Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Харківської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк», ОСОБА_8 про поділ спільного майна подружжя. Ухвалити по справі нове рішення, яким позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 задоволнити. В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на квартиру, розташовану в АДРЕСА_1.

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не дав належної оцінки наданим доказам, постановив рішення з порушенням вимог матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції в супереч вимогам ч.4 ст.174 ЦПК України, при отриманні заяви відповідача про визнання позову не ухвалив рішення про задоволення позову. Спірна квартира, розташована в АДРЕСА_1, була придбана за договором купівлі-продажу від 6 червня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Цимбал І.В. за реєстр. №1714. Вартість квартири склала 239 370 грн. На момент укладання договору продавець отримав суму 87870 грн., яка дорівнює 17400 доларів США.

Позивачка стверджувала, що вказана сума була повністю сплачена за рахунок її особистих коштів. В ході судового розгляду справи відповідач повністю визнав вказану обставину.

В матеріалах справи наявні пояснення відповідача ОСОБА_7 (а.с. 107-108), в яких він повністю визнав викладені позивачкою обставини. Зокрема відповідач вказав: «Всі сплачені продавцю при підписанні договору кошти у сумі 87 870,00 грн., належали позивачу - ОСОБА_5 особисто. Кошти були нею отримані, зокрема, від продажу належній їй на праві особистої власності частки у двокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_2, за договором купівлі-продажу від 04.Об.2005р. Частково кошти були отримані нею у борг у її знайомого ОСОБА_10». Суд першої інстанції прийшов до висновку, що спірна квартира була придбана відповідачем за кредитні кошти, які ним було отримано від третьої особи - ПАТ «Укрсоцбанк» (за кредитним договором №820/2-27/21/04-5/0240 від 06.06.2005р.)». Вказаний висновок суду не відповідає обставинам справи та порушує норми процесуального права. Апелянт вважає, що судом не враховано, що погашення кредиту здійснювалось повністю за рахунок позивачки. Дана обставина визнана відповідачем ОСОБА_7 Відповідно до своїх пояснень (а.с.107) відповідач визнав, що договір кредиту №820/2-27/21/04-5/0240 від 06.06.2005р. та іпотечний договір №820/3-27/21/02-5/281 від 06.06.2005р. були лише оформлені на моє ім'я, але сплата всіх платежів за договором кредиту здійснювалась за рахунок коштів, які належали ОСОБА_5 особисто. Зокрема вона отримала ці кошти у борг від свого батька ОСОБА_11 та вищевказаного ОСОБА_10

Крім того апелянт зазначає, що у випадку наявності спільного майна подружжя, суд зобов'язаний вирішити спір про поділ спільного майна подружжя та визначити частки подружжя.

Згідно п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N11 у разі коли «неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності».

Заслухавши доповідача, представника ОСОБА_12 перевіривши обставини справи колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

У відповідності до вимог ст 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 у визнанні права власності на майно квартиру АДРЕСА_1, яку придбано на ім'я відповідача в період шлюбу суд першої інстанції, не зважаючи на визнання відповідачем позову, посилався на те, що спірну квартиру хоча і придбано подружжям ОСОБА_5 та ОСОБА_7 під час шлюбу, але не за власні кошти позивачки, а за кошти, які отримані за кредитним договором в АКБ «Укрсоцбанк».

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 заявлено позов про поділ майна подружжя, але вона вважала, що в порядку поділу спільного майна вона має право на всю квартиру АДРЕСА_1, оскільки вона вважала доведеним, що оплата вартості придбаного під час шлюбу майна здійснена за її власні кошти.

Судом встановлено, що спірна квартира придбана під час шлюбу. У відповідності до вимог ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно до ст.61 СК України Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 64 України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч.1 ст.68 СК України Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до ст. 70 СК України У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно договору купівлі-продажу від 06 червня 2005 року (а.с.17) спірна квартира придбана під час шлюбу. З матеріалів справи вбачається і з цим обґрунтовано погодився суд першої інстанції, що для придбання зазначеної квартири 06 червня 2005 року ОСОБА_7 отримав кредит в АКБ «Укрсоцбанк» у розмірі 30000 доларів США (а.с.22-25) Спірна квартира згідно договору іпотеки від 06. червня 2005 року передана (а.с.50-51) передана АКБ «Укрсоцбанк» з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 06.06.20005 року.

Згідно заяви ОСОБА_5 приватному нотаріусу ОСОБА_13 вона дала згоду на придбання спірної квартири і на передачу її в іпотеку банку.

Враховуючи викладене колегія погоджується з тим, що спірна квартири була придбана сторонами під час шлюбу за кошти, які отримані чоловіком у вигляді кредиту. При таких обставинах суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що спірна квартира не була придбана за особисті кошти ОСОБА_5 і суд обґрунтовано не визнав за нею право власності на зазначену квартиру у повному обсязі.

Між тим з позовної заяви ОСОБА_5 вбачається, що спірна квартира була придбана подружжям ОСОБА_5 та ОСОБА_7 під час шлюбу. Позивачка звернулася до суду із позовом про поділ спільного майна подружжя. У відповідності до вимог ст. ч.1 ст.68, ст.64, 70, 71 СК України позивачка, як дружина на час придбання спірного майна є його співвласником і має право на ? частину цього майна, а саме квартири АДРЕСА_1.

Суд першої інстанції відмовляючи ОСОБА_5 у визнанні за нею права власності на квартиру у цілому не врахував тог, що позивачкою поставлено питання про поділ спільного майна подружжя. Колегія вважає, що відсутні підстави відмовляти ОСОБА_5 визнанні за нею права власності на частину спільного майна, придбаного під час шлюбу.

Враховуючи викладене колегія частково задовольняє апеляційну скаргу, скасовує рішення першої інстанції і задовольняє позовні вимоги частково, визнає за ОСОБА_5 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія ,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 02 червня 2015 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити частково. Визнати за ОСОБА_5 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді

.