Справа № 459/1393/15 Головуючий у 1 інстанції: Рудаков Д.І.
Провадження № 22-ц/783/4887/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.,

секретаря Гацій І.І.,

з участю державного виконавця Кузьмів Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 28 квітня 2015 року у справі за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,-

встановила:

В квітні 2015 року державний виконавець відділу ДВС Червоноградського МУЮ Кузьмів Х.В. звернулася в Червоноградський міський суд Львівської області з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 в праві виїзду за межі України.

В обґрунтування подання покликалася на те, що у відділі державної виконавчої служби Червоноградського МУЮ перебуває постанова № 2217/20918/14, видана 31.10.2014 року Львівською митницею міндоходів Міністерства доходів і зборів України про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави заборгованості у сумі 8500 грн.

03.04.2015 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження, скеровано запити у реєструючі органи м. Червонограда з метою перевірки майнового стану боржника. 12.03.2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 17.03.2015 року здійснено вихід на дільницю за адресою: АДРЕСА_2, однак за вказаною адресою дверей квартири ніхто не відчинив, аналогічно ситуація мала місце 14.04.2015 року при виході за адресою: АДРЕСА_1. 24.03.2015 року державним виконавцем боржнику направлено попередження про його явку у ВДВС Червоноградського МУЮ, яка залишилась без виконання.

Оскаржуваною ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 28 квітня 2015 року подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції Кузьмів Х.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 задоволено.

Тимчасово обмежено громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання боргових зобов»язань за постановою Львівської митниці Міністерства доходів і зборів України без вилучення паспортного документа в справі про порушення митних правил №2217/20918/14 від 31.10.2014 року.

Ухвалу суду оскаржив боржник ОСОБА_2, вважає, що така є незаконною та необґрунтованою, оскільки судом не з'ясовано обставини що мають значення для справи, не дотримано норм матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі покликається на те, що звертаючись з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон органи державної виконавчої служби повинні вказати та підтвердити відповідними доказами те, що має місце ухилення від виконання зобов'язань, а дії боржника свідчать про намір виїхати за кордон.

Звертає увагу, що постанова митниці, на основі якої відкрито виконавче провадження, так і постанова про відкриття виконавчого провадження досі йому не вручені, тому вважає, що неможливо ухилятись від того, з чим він навіть не ознайомлений.

Вважає, що факт його відсутності в квартирі, а також відсутність пенсії і доходів від здійснення підприємницької діяльності, не може бути доказом ухилення від виконання обов'язків за виконавчим документом.

На переконання апелянта, суд не перевірив, чи виконав державний виконавець всі дії, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження», спрямовані на стягнення боргу, тому висновок суду про необхідність застосування обмеження є передчасним.

Просить скасувати ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 28 квітня 2015 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання державного виконавця відмовити.

Державний виконавець Кузьмів Х.В. в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечила, просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Боржник ОСОБА_2 в судове засіданні 07.07.2015 року не прибув, не повідомив суд про причину неявки.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення державного виконавця на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи подання суд першої інстанції виходив з того, що обізнаність боржника про наявність виконавчого провадження, несплата боргу державі протягом тривалого часу, свідчать про ухилення боржника від виконання своїх зобов»язань за рішенням суду про сплату боргу, а тому наявні підстави для тимчасового обмеження його у праві виїзду за межі України до сплати заборгованості.

З матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Червоногрдського МУЮ перебуває виконавче провадження №46758262 щодо примусового виконання постанови Державної митної служби України в справі про порушення митних правил №2217/20918/14 від 31.10.2014 року, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено на правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн. (а.с. 7).

Заява про примусове виконання постанови подана 04.03.2015 р., а постановою державного виконавця Червоноградського МУЮ Кузьмів Х.В. від 04.03.2015 року відкрито виконавче провадження з виконання зазначеної вище постанови (а.с. 4 зворот).

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством, а також рішеннями, що підлягають примусовому виконанню.

Державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

В свою чергу, згідно із ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судового рішення та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав, аналіз же перелічених вище норм дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника - фізичної особи від виконання зобов'язань за рішенням суду.

Скориставшись наданими йому законом повноваженнями, державний виконавець звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2, як боржника у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання останнім своїх зобов»язань (а.с. 1-3).

Із запитів державного виконавця та відповідей на них вбачається, що інформація про наявність у боржника пенсії, роботи за трудовим чи цивільно-правовим договором, відсутня, в центрі зайнятості на обліку він не перебуває (а.с. 9-10, зворот).

12.03.2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення 8500 грн., заборонено останньому здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить йому лише в межах суми боргу.

З актів державного виконавця від 17.03.2015 року та 14.04.2015 року встановлено, що при виході за адресами місця проживання боржника АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 дверей квартири ніхто не відчинив, державним виконавцем залишено в дверях виклики на 18.03.2015 року та 15.04.2015 року (а.с. 6 зворот).

18.03.2015 року та 15.04.2015 року державним виконавцем складено акти про те, що боржник на виклики державного виконавця не з»являвся (а.с. 8 ).

Таким чином, з досліджених матеріалів справи встановлено, що до подання не долучено жодних доказів на підтвердження вручення боржнику ОСОБА_2 документів у виконавчому провадженні, зокрема, постанови про відкриття виконавчого провадження, а також вимог державного виконавця та викликів, в порядку, передбаченому ч. 1 та ч. 4 ст. 31 ЗУ "Про виконавче провадження", які б надсилалися рекомендованим листом з повідомленням про вручення, або особисто вручалися державним виконавцем боржнику під розписку.

В свою чергу, колегія суддів звертає увагу на те, що права і обов'язки сторін та інших учасників виконавчого провадження передбачені у ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження».

У ч. 6 вказаної статті Закону визначено, що боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

На переконання колегії суддів, до подання не долучено жодних доказів, з яких можливо було б зробити висновок, чи дійсно мало місце ухилення боржника від виконання зобов"язань за виконавчим документом, яке полягає в тому, що він вчиняє будь-які свідомі діяння, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні при тому, що виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини. Відсутні такі відомості й в змісті подання.

Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В свою чергу, суд першої інстанції не навів в оскаржуваній ухвалі доказів того, що боржник умисно не виконує обов"язки, передбачені у ч. 6 ст. 12 ЗУ "Про виконавче провадження", при цьому сама по собі наявність заборгованості не може вважатися такою, що підтверджує вину боржника в несплаті сум та ухиленні від виконання виконавчого документу.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції не встановив фактичних обставин справи, а лише вважав достатньою підставою для задоволення подання невиконання боржником своїх зобов'язань за рішеннями посадових осіб митних органів.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального закону, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні подання.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 307, п. 2 ч. 1 ст. 312, ст.ст. 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 28 квітня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання державного виконавця Червоноградського міського управління юстиції Кузьмів Х.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

О.Ф. Павлишин