Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25.06.2015 року Справа № 133/3852/14-ц

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

В складі головуючого - судді Сороки Д.В.

при секретарі Карій А.І.

за участю адвокатів: ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Козятині справу за позовом ОСОБА_3 , яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визначення порядку користування квартирою та розподіл спільного сумісного майна подружжя та зустрічному позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою та розподіл спільного сумісного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визначення порядку користування квартирою та розподіл спільного сумісного майна подружжя.

Свої вимоги вона мотивувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, який вони зареєстрували 04 серпня 1990 року у Хмільницькому відділі РАГС Вінницької області, за актовим записом №160.

Від спільного проживання у шлюбі вони мають двох дітей: сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду від 17 січня 2014 року шлюб між ними розірваний.

Після розірвання шлюбу повнолітній син ОСОБА_7 залишився проживати з батьком у їх спільній квартирі, а неповнолітній ОСОБА_4 проживає разом з нею.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 16 вересня 2004 року вона, відповідач по справі-Яблонський І.С. та їх діти є співвласниками квартири №18, що знаходиться в с. Козятині по вул. Тухачевського, 2. Частка кожного співвласника квартири складає ?.

Зазначена квартира складається з двох житлових кімнат, має загальну площу 68,2 кв. м.

На даний час між нею та відповідачами по справі існує конфлікт щодо користування спільною квартирою і він може бути вирішеним тільки у спосіб визначення порядку користування квартирою в судовому порядку.

В ст. ст. 355, 356, 358 ЦК України зазначено - майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Тобто кожен з подружжя має одержати реальну можливість володіти та користуватися спільним майном у натурі. Враховуючи те, що право спільної сумісної власності поширюється на усе майно, кожен з подружжя-співвласників може вимагати доступу до володіння та користування спільним майном.

Тому вона вважає, що необхідно встановити конкретний порядок користування спільною квартирою.

Крім того, в період шлюбу з відповідачем ОСОБА_5 ними було придбане наступне майно: двохярусне ліжко з матрацами вартістю 1200 грн.; компютерний стіл вартістю 200 грн.; стінку ДСП, 3м, вартістю 900 грн.; компютерний стілець вартістю 50 грн.; компютер «Samsung» вартістю 1500 грн.; кухонний комбайн BOSCH вартістю 2 253,99 грн.;штори з тюлем та ламбрекенами вартістю 700 грн.; стінку кімнатну ДП 4,0м вартістю 700 грн.; мякий куточок вартістю 900 грн.; телевізор LG вартістю 300 грн.; палас на підлогу 2,20х5 вартістю 600 грн.; комод вартістю 300 грн.; шафу-купе 1,5 м з дзеркалом вартістю 800 грн.; стінку кухонну ДСП 2м вартістю 400 грн.; кухонний мякий куточок вартістю 500 грн.; полку під телевізор вартістю 400 грн.; пральну машинку Whirlpool вартістю 500 грн.; газову плиту Гореніє вартістю 3000 грн.; холодильник Snaige вартістю 1500 грн.; мікрохвильову піч вартістю 200 грн.; штори кімнатні з ламбрекеном 4м вартістю 2500 грн.; унітаз вартістю 100 грн.; тумбочку під раковину вартістю 200 грн.; 2 велосипеди вартістю 1200 грн. Всього майна загальною вартістю 20 905, 99 грн.

Розділити майно відповідач ОСОБА_5 в добровільному порядку не бажає.

Оскільки все майно залишилось у відповідача, вона має право на грошову компенсацію половини вартості спільного сумісного майна, яку необхідно стягнути з відповідача по справі - ОСОБА_5.

СК України передбачає способи та порядок поділу майна, яким визначено як за домовленістю сторін, так і в судовому порядку.

Відповідно до ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Це правило конкретизується у ст. 60, відповідно до якої, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Просить встановити порядок користування квартирою під номером 18 (вісімнадцять), що знаходиться в будинку номер 2 (два) в с. Козятині по вул. Тухачевського, згідно з яким виділити в користування ОСОБА_5 та ОСОБА_6 житлову кімнату площею приблизно 18 кв. м., її , ОСОБА_3, разом з неповнолітнім сином ОСОБА_4 виділити житлову кімнату площею приблизно 12 кв. м.; інші приміщення - кухню, ванну, туалет, коридор - залишити у спільному користуванні.

Просить також розділити між нею та ОСОБА_5 майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, виділивши її компютерний стіл вартістю 200 грн., все інше майно , перераховане вище, виділити ОСОБА_5:

Стягнути з відповідача ОСОБА_5, на її користь різницювартості спільного нажитого майна в сумі 10 452 ( десять тисяч чотириста пятдесят дві) гривень. Стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати по справі.

До початку розгляду справи по суті ОСОБА_9 уточнила свої позовні вимоги до ОСОБА_5 в частині розподілу спільної сумісної власності подружжя. При цьому зазначила , що майно, яке є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо чоловік та дружина не домовились про порядок розподілу майна, спір може бути вирішено в судовому порядку.

При цьому просить розділити між нею та ОСОБА_5 майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, виділивши її наступне майно: компютерний стіл вартістю 200 грн.; двохярусне ліжко з матрацами вартістю 1200 грн.; стінку ДСП, 3м, вартістю 900 грн.; компютерний стілець вартістю 50 грн.; компютер «Samsung» вартістю 1500 грн.; штори з тюлем та ламбрекенами вартістю 700 грн.; комод вартістю 300 грн.; шафу-купе 1,5 м з дзеркалом вартістю 800 грн.; газову плиту Гореніє вартістю 3000 грн.; холодильник Snaige вартістю 1500 грн.; всього на загальну суму 10 150 грн.

Виділити ОСОБА_5: стінку кімнатну ДП 4,0м вартістю 700 грн.; мякий куточок вартістю 900 грн.; телевізор LG вартістю 300 грн.; палас на пол 2,20х5 вартістю 600 грн.; стінку кухонну ДСП 2м вартістю 400 грн.; кухонний мякий куточок вартістю 500 грн.; полку під телевізор вартістю 400 грн.; пральну машинку Whirlpool вартістю 500 грн.; мікрохвильову піч вартістю 200 грн.; штори кімнатні з ламбрекеном 4м вартістю 2500 грн.; 2 велосипеди вартістю 1200 грн; кухонний комбайн BOSCH вартістю 2 253,99 грн.; унітаз вартістю 100 грн.; тумбочку під раковину вартістю 200 грн., всього на загальну суму 10 753,99 грн.

А також просить стягнути з відповідача ОСОБА_5 на її користь понесені нею судові витрати оплата судового збору та оплата послуг за надання її юридичної допомоги.

Крім того уточнила позовні вимоги відносно площі житлової кімнати , яку просить виділити її та її сину Владиславу-11,2 кв.м та площі житлової кімнати , яку просить виділити відповідачам 18, 4 кв.м. В загальне користування , крім кухні, ванни, туалета, коридору , просить виділити підвал.

В свою чергу ОСОБА_5 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 , яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою та розподіл спільного сумісного майна подружжя.

Свої вимоги він мотивував тим , він не заперечую проти запропонованого позивачкою встановлення порядку користування квартирою під номером 18 (вісімнадцять), що знаходиться в будинку номер 2 (два) в с. Козятині по вул. Тухачевського, згідно з яким виділити в користування йому та ОСОБА_6 житлову кімнату площею 18,4 кв. м, відповідно позивачці разом з неповнолітнім сином ОСОБА_4 виділити житлову кімнату площею 11,2 кв. м.; інші приміщення - кухню, ванну, туалет, коридор - залишити у спільному користуванні.

Проте, він заперечую проти запропонованого позивачкою варіанту розподілу майна і вважає необхідним запропонувати свій варіант розподілу, виходячи з того, що, на його думку, з розподілу повинно бути виключене майно, яке знаходиться в приміщеннях загального користування, оскільки як він з сином так і позивачі мають намір в подальшому ним користуватись, і він не зможе цьому перешкоджати. Тому розподіл цього майна , а саме: - комоду вартістю 300 грн., шафи-купе 1,5 м з дзеркалом вартістю 800 грн., стінки кухонної ДСП 2м вартістю 400 грн., кухонного мякого куточку вартістю 500 грн., пральної машинки Whirlрооl вартістю 500 грн., газової плити вартістю 3000 грн., холодильника Snaiqe вартістю 1500 грн., мікрохвильової печі вартістю 200 грн., унітаза вартістю 100 грн., тумбочки під раковину вартістю 200 грн. - є недоцільним.

Крім того вважає, що ті речі, які знаходяться в кімнаті, яка буде виділена в користування йому з старшим сином, повинні залишитись за ним, а ті речі, які знаходяться в кімнаті, яка буде виділена в користування позивачці з меншим сином, повинні бути передані позивачці.

Таким чином, він просить виділити йому : компютерний стіл вартістю 200 грн.; компютер «Samsung» вартістю 1500 грн.; стінку кімнатну ДП 4,0м вартістю 700 грн.; мякий куточок вартістю 900 грн.; телевізор LG вартістю 300 грн.; палас на підлогу 2,20 x 5 вартістю 600 грн.; штори кімнатні з ламбрекеном 4м вартістю 2500 грн. Всього на загальну суму 6700 гривень.

Позивачці виділити: двохярусне ліжко з матрацами вартістю 1200 грн. ; стінку ДСП, Зм, вартістю 900 грн.; компютерний стілець вартістю 50 грн.; штори кімнатні з тюлем та ламбрекенами вартістю 700 грн.; полка під телевізор вартістю 400 грн.; 2 велосипеди вартістю 1200 грн., один її другий меншого сина. Всього на загальну суму 4450 грн.

Стягнути з відповідачки за зустрічним позовом ОСОБА_10 на його користь судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. та витрати на оплату юридичної допомоги в розмірі 1250 гривень.

Позивачка від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина в судовому засіданні позов з його уточненнями підтримала та підтвердила вищенаведені обставини. Зустрічний позов ОСОБА_5 в частині встановлення порядку користування квартирою визнала , щодо до розподілу сумісно нажитого майна подружжя визнала частково. При цьому пояснила , що на даний час у неї немає наміру проживати у зазначеній квартирі , але вона бажає закрити свою кімнати разом з речами для їх подальшого зберігання . Незважаючи на те, що відповідачі не заперечують її у користуванні квартирою, вона бажає порядок користування узаконити судовим рішенням. Виходячи з цього , вона просить розділити майно подружжя у натурі відповідно до її позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні свою зустрічну позовну заяву підтримав у повному обсязі та підтвердив вищенаведені обставини. Позовну заяву ОСОБА_10 .А. в частині встановлення порядку користування квартирою визнав повністю, щодо розподілу сумісно нажитого майна подружжя визнав частково. При цьому пояснив в судовому засіданні , що він на даний час проживає з сином ОСОБА_7 у спірній квартирі, ОСОБА_11 разом з неповнолітнім сином ОСОБА_8 проживає зі своїм чоловіком в іншому будинку. У позивачки побут налагоджений , а йому з сином для проживання необхідні таки речі, як комод ,шаф-купе , стінка кухонна, кухонний мякий куточок, пральна машинка, газова плита, холодильник, унітаз, тумбочка під раковину, а тому їх необхідно залишити у загальному користуванні .

Відповідач ОСОБА_6 позов ОСОБА_3 щодо встановлення порядку користування квартирою визнав повністю .

Заслухавши ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_3 , яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визначення порядку користування квартирою та розподіл спільного сумісного майна подружжя задовольнити частково. Зустричний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою та розподіл спільного сумісного майна подружжя задовольнити також частково.

Судом встановлено що ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, який вони зареєстрували 04 серпня 1990 року у Хмільницькому відділі РАГС Вінницької області, за актовим записом №160.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду від 17 січня 2014 року шлюб між ними розірваний (а.с.5).

Від спільного проживання у шлюбі сторони мають двох дітей: сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6) .

Після розірвання шлюбу повнолітній син ОСОБА_7 залишився проживати з батьком ОСОБА_5 у їх спільній квартирі, а неповнолітній ОСОБА_4 проживає разом з ОСОБА_3, що підтвердили сторони в судовому засіданні .

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 16 вересня 2004 року, виданого Козятинською сільською радою Козятинського району Вінницької області, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та їх діти: ОСОБА_6 та ОСОБА_4 є співвласниками квартири №18, що знаходиться в с. Козятині Козятинського району Вінницької області по вул. Тухачевського, 2. Частка кожного співвласника квартири складає ?. (а.с.8).

Зазначена квартира складається з двох житлових кімнат :житлова кімната - «8» площею 18,4 кв.м, житлова кімната «2» площею 11,2 кв.м та інші жилі приміщення : кухня , ванная кімната, вбиральня, коридор, підвал ( а.с.31-32).

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом

Відповідно до вимог ст.383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

За ст.ст. 317, 319 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

В ст. ст. 355, 356, 358 ЦК України зазначено - майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Тобто кожен з подружжя має одержати реальну можливість володіти та користуватися спільним майном у натурі. Враховуючи те, що право спільної сумісної власності поширюється на усе майно, кожен з подружжя-співвласників може вимагати доступу до володіння та користування спільним майном.

Пленум Верховного Суду України в п. 14 Постанови №20 від 22.12.12.1995 року "Про судову практику в справах за позовами про захист права приватної власності" роз'яснив, що в разі неможливості поділу в натурі квартири, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Тому суд прийшов до висновку , що необхідно встановити порядок користування спільною квартирою, згідно з яким виділити в користування ОСОБА_5 та ОСОБА_6 житлову кімнату, позначену в технічній документації цифрою "8", площею 18,4 кв.м , ОСОБА_3 з неповнолітнім сином ОСОБА_4 виділити житлову кімнату , позначеної в технічній документації цифрою 2", площею 11,2 кв.м, інші приміщення : кухню, ванную кімнату, вбиральню, коридор, підвал залишити у спільному користуванні. Саме до такого порядку користування квартирою дошли згоди в судовому засіданні і сторони по справі

Крім того, в період шлюбу ОСОБА_3 з ОСОБА_5 було придбане наступне майно: двохярусне ліжко з матрасами вартістю 1200 грн., компютерний стіл вартістю 200 грн., стінку ДСП, 3м, вартістю 900 грн., компютерний стілець вартістю 50 грн., компютер «Samsung» вартістю 1500 грн., кухонний комбайн BOSCH вартістю 2 253,99 грн., штори з тюлем та ламбрекенами вартістю 700 грн., стінку кімнатну ДП 4,0м вартістю 700 грн., мякий куточок вартістю 900 грн., телевізор LG вартістю 300 грн., палас на підлогу 2,20х5 вартістю 600 грн., комод вартістю 300 грн., шафу-купе 1,5 м з дзеркалом вартістю 800 грн., стінку кухонну ДСП 2м вартістю 400 грн., кухонний мякий куточок вартістю 500 грн., полку під телевізор вартістю 400 грн., пральну машинку «Whirlpool» вартістю 500 грн., газову плиту «Гореніє» вартістю 3000 грн., холодильник «Snaige» вартістю 1500 грн., мікрохвильову піч вартістю 200 грн., штори кімнатні з ламбрекеном 4м вартістю 2500 грн., унітаз вартістю 100 грн., тумбочку під раковину вартістю 200 грн., 2 велосипеди вартістю 1200 грн. , що підтверджується актом опису спільного сумісного майна подружжя від 31.07.2014 року (а.с.9). Сторони в судовому засіданні не заперечували в визначеної вартості зазначеного майна , а також про те, що зазначене майно є спільною сумісно власністю подружжя .

Відповідно до ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Це правило конкретизується у ст. 60, відповідно до якої, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Дружина та чоловік мають право на розподіл майна, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

При розподілі майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки є рівними.

Майно, яке є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо чоловік та дружина не домовились про порядок розподілу майна, спір може бути вирішено судовому порядку.

При розподілі майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, суд виходив з тих обставин , що на час розгляду справи в суді ОСОБА_5 проживає з сином ОСОБА_7 у спірній квартирі, та їм необхідно виділити майно, яке б не ускладнювало їх побут . При цьому ОСОБА_11 разом з неповнолітнім сином ОСОБА_8 проживає зі своїм чоловіком в іншому будинку і на даний час, як вона пояснила в судовому засіданні , не планує проживати у спірній квартирі. Кім цього суд врахував частково і позивні вимоги сторін . А тому суд прийшов до висновку виділити ОСОБА_5 наступне майно : стінку кімнатну ДВП 4 м вартістю 700 , м"який куточок вартістю 900 грн. , телевізор "LG EЛТ" вартістю 300 грн., штори кімнатні -ламбрікен 4 м вартістю 2500 м , комп"ютерний стім вартістю 200 грн., комп"ютерний стілець вартістю 50 грн., шафа-купе з дзеркалом вартістю 800 грн. , газовую плиту вартістю 3000 грн., холодильник "Snaige"вартістю 1500 грн, стінку кухонну ДСП вартістю 400 грн. Всього на загальну суму 10350 грн .

Унітаз вартістю 100 грн., тумбочку під раковину вартістю 200 грн залишитии у спільному користуванні ОСОБА_3 А та ОСОБА_5 виходячи з тих міркувань , що позбавити права користуватись кого небудь із сторін даними речами не представляється можливим .

ОСОБА_3 виділити інше майно на загальну суму 10253 грн. 99 коп.

При вирішенні питання про відшкодування судових витрат , суд виходив з тих обставин , що позов ОСОБА_3 до ОСОБА_12 про розподіл спільного сумісного майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про розподіл спільного сумісного майна подружжя задоволено частково, щодо позовів про визначення порядку користування квартирою сторонами визнано у повному обсязі і як зясувалось у судовому засіданні ОСОБА_3 ніхто не перешкоджав користуватись спірною квартирою , що підтвердили сторони у судовому засіданні , але їм необхідне було встановити порядок користування квартирою судовим рішенням . Враховуючи вищевикладене та куруючись ст.. 88 ЦПК України, суд прийшов до висновку , що у відшкодуванні судових витрат, а саме: судовому зборі та витрат на оплату юридичної допомоги, як ОСОБА_5 так і ОСОБА_3 необхідно відмовити .

Керуючись ст. ст. 317, 319, 321, 355, 356, 358, 369, 383 ЦК України, ст. ст. 60, 61, 69, 70, 71 СК України, ст..ст. 10,11,88, 209,212,214-215ЦПК України ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 , яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визначення порядку користування квартирою та розподіл спільного сумісного майна подружжя задовольнити частково.

Зустричний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою та розподіл спільного сумісного майна подружжя задовольнити частково.

Встановити порядок користування квартирою під номером 18, що знаходиться в будинку № 2 в с. Козятині Козятинського району Вінницької області, згідно з яким виділити в користування ОСОБА_5 та ОСОБА_6 житлову кімнату, позначену в технічній документації цифрою "8", площею 18,4 кв.м , ОСОБА_3 з неповнолітнім сином ОСОБА_4 виділити житлову кімнату , позначеної в технічній документації цифрою 2", площею 11,2 кв.м, інші приміщення : кухню, ванную кімнату, вбиральню, коридор, підвал залишити у спільному користуванні .

Розділити між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, наступним чином:

Виділити ОСОБА_3 наступне майно : двохярусне ліжко з матрацами вартістю 1200 грн., стінку ДСП 3 м вартістю 900 грн., штори- ламбрикен і тюль вартістю 700 грн., комод вартістю 300 грн., комбайн кухонний вартістю 2253 грн 99 коп., кухонний м"який куточок вартістю 500 грн.,пральну машинку "Whirpol" вартістю 500 грн., мікрохвильову пічь вартістю 200 грн., 2 велосипеди вартістю 1200 грн., комп"ютер "Samsung" вартістю 1500 грн.,палас розміром 2,20х5 вартістю 600 грн., полку під телевізор вартістю 400 грн. Всього на загальну суму 10253 грн. 99 коп.

Виділити ОСОБА_5 наступне майно : стінку кімнатну ДВП 4 м вартістю 700 , м"який куточок вартістю 900 грн. , телевізор "LG EЛТ" вартістю 300 грн., штори кімнатні -ламбрікен 4 м вартістю 2500 м , комп"ютерний стіл вартістю 200 грн., комп"ютерний стілець вартістю 50 грн., шафа-купе з дзеркалом вартістю 800 грн. , газовую плиту вартістю 3000 грн., холодильник "Snaige"вартістю 1500 грн, стінку кухонну ДСП вартістю 400 грн. Всього на загальну суму 10350 грн .

Унітаз вартістю 100 грн., тумбочку під раковину вартістю 200 грн залишити у спільному користуванні ОСОБА_3 А та ОСОБА_5

В іншій частині позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5 відмовити , а також відмовити в іншій частині зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Козятинський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії повного тексту рішення.

СУДДЯ :

25.06.2015 року