Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 332/1502/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Шалпегіна О.Л.
№ провадження 22-ц/778/3523/15 Суддя-доповідач: Савченко О.В
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„02" липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі представника Шевчук Вікторії Вікторівни на ухвалу судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від09 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - філії (відділення) ПАТ «Дельта Банк», про розірвання договору банківського вкладу (депозиту) та стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - філія (відділення) ПАТ «Дельта Банк», про розірвання договору банківського вкладу (депозиту) та стягнення грошових коштів.

У позові зазначала, що 29.09.2014 року між нею та відповідачем був укладений договір № 003-07500-290914 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» (для пенсіонерів), на строк по 04.10.2015 року.

Сума вкладу складала 100 000 грн. 00 коп., процентна ставка становила 22,75% річних.

За умовами договору( п. 1.9.), нараховані процентів виплачуються щомісячно, починаючи з першого робочого дня місяця, що слідує за місяцем, в якому проценти нараховані відповідно до умов договору.

Відповідач свої зобов'язання за договором не виконує.

ЇЇ звернення до банківської установи із заявою, в якій вона просила розірвати Договір банківського вкладу, залишилося без задоволення, договір не розірваний, відсотки за користування грошима відповідач не сплачує.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 100 000 грн. 00 коп. та судові витрати по справі.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09 квітня 2015 року відкрито провадження у справі.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» в особі представника Шевчук В.В., посилаючись на порушення судом правил підсудності, просить ухвалу скасувати та направити справу за територіальною підсудністю до Печерського районного суду м. Києва, за місцезнаходженням відповідача.

За правилами ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасника процесу, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред"являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Звертаючись до Заводського районного суду м. Запоріжжя, позивач в позовній заяві послалася на ч.5 ст. 110 ЦПК України, якою передбачено, що позови про захист прав споживачів можуть пред"являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Адреса зареєстрованого місця проживання позивача відноситься до Заводського району м. Запоріжжя.

В обґрунтування заявленого до ПАТ «Дельта Банк» позову посилалася на невиконання відповідачем умов договору банківського вкладу.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов"язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка( гл. 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

За роз"ясненнями п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.1996 року з подальшими змінами „Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів", оскільки Закону України „Про захист прав споживачів" не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних потреб громадян.

Відповідно до роз"яснень п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року „Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (ст.109 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності( ст. 110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (ч.14 ст. 110 ЦПК).

Таким чином, висновок суду про те, що при зверненні до Заводського районного суду м. Запоріжжя із позовом про розірвання договору банківського вкладу та стягнення грошових коштів з підстав неналежного виконання відповідачем фінансової послуги, яка надається банком за умовами договору банківського вкладу, ОСОБА_3 мала підстави для застосування встановлених ч.5 ст. 110 ЦПК України правил альтернативної підсудності, є правомірним.

Ухвала про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_3 постановлена судом з дотриманням встановлених нормами процесуального законодавства правил підсудності.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що, вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суд неправомірно керувався ч.7 ст. 110 ЦПК України, є безпідставними, оскільки суперечитать змісту оскаржуваної ухвали.

Разом з тим, при розгляді позовної заяви ОСОБА_3 по суті суду слід перевірити наявність умов, передбачених п.4 ч.1 ст. 205 ЦПК України, враховуючи, що у березні 2015 року ОСОБА_3 вже зверталась до Заводського районного суду м. Запоріжжя із аналогічною позовною заявою, яка ухвалою судді від 25.03.2015 року була повернута позивачеві. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 28.05.2015 року вказана ухвала від 25.03.2015 року була скасована, а подана ОСОБА_3 у березні 2015 року позовна заява була повернута до суду 1 інстанції.

Також слід звернути увагу і на те, що постановою Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року ПАТ „Дельта Банк" віднесен до категорії неплатоспроможних і на здійснення у банку тимчасової адміністрації рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі представника Шевчук Вікторії Вікторівни відхилити.

Ухвалу судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09 квітня 2015 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: