АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4287/15 Головуючий 1 інст. Блага І.С.
Категорія: договірна
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року м. Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді - Яцина В.Б.

Суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю секретаря : Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 10 квітня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» в особі Харківського регіонального відділення, ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання оспорюваного правочину недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

17.11.2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому після його уточнення просив:

-визнати частково недійсною нотаріально посвідчену довіреність від 18 вересня 2007 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6 від імені ОСОБА_3 за реєстровим номером 3090 в частині уповноваження ОСОБА_5 на укладення від імені довірителя договорів іпотеки та передачу в іпотеку 1 / 2 (однієї другої) частки квартири №115 у житловому будинку №59 по вул. Іллінській у м.Харкові;

-визнати недійсним іпотечний договір №308Т-52-1 від 12.10.2007р., посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_7 за реєстровим номером 1736;

-скасувати усі обмеження та обтяження на квартиру №115 у житловому будинку №59 по вул. Іллінській у м. Харкові, що встановлені на підставі вищевказаного іпотечного договору та виключити з державного реєстру іпотек відомості про предмет іпотеки.

В обґрунтування позовних вимог послався на те, що він є власником 1/2 (однієї другої) частки квартири №115 у житловому будинку №59 по вул. Іллінській у м.Харкові. Власником іншої 1 / 2 частки цієї квартири є брат позивача, ОСОБА_9. У першій декаді серпня 2014 року позивач поштою отримав ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова у справі №642/6279/14-ц та позовну заяву ПАТ «Брокбізнесбанк» з пакетом документів, яким банк просить звернути стягнення на вищевказану квартиру в рахунок погашення кредитної заборгованості ОСОБА_8 за кредитним договором №308Т-52 від 12.10.2007р. про надання останній кредиту у сумі 161000,00 грн. та примусово виселити усіх мешканців квартири. Але позивач не підписував жодних договорів з ПАТ «Брокбізнесбанк» щодо передачі своєї частки квартири у заставу чи іпотеку. Після ознайомлення представника позивача з матеріалами зазначеної цивільної справи було з'ясовано, що в них міститься оспорюваний договір іпотеки №308Т-52-1 від 20.10.2007р., в якому сторонами зазначено: АТ (Брокбізнесбанк» - іпотекодержатель, ОСОБА_9 - майновий поручитель 1 / 2 однієї другої) частки, а також ОСОБА_5 - майновий поручитель 1/2 (однієї другої) частки, що діє від імені ОСОБА_3 на підставі довіреності від 18 вересня 2007 року, посвідченої приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6 При цьому у вданому представником банку під час розгляду зазначеної цивільної справи оригіналі довіреності міститься дописка кульковою ручкою про повноваження представника щодо передачі квартири в іпотеку. Разом з тим, позивач не надавав таких повноважень представнику за довіреністю, ОСОБА_5, а лише уповноважував її на продаж вказаного нерухомого майна. Тобто в момент підписання спірної довіреності воля позивача була направлена на вирішення питання щодо продажу своєї частки квартири і він не бажав настання наслідків у вигляді безоплатної передачі квартири в майнову поруку. Крім того, як зазначено у спірному договорі іпотеки, ОСОБА_5 є майновим поручителем, а не іпотекодавцем, тобто особою, яка передала з іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи - боржника, тобто за межами повноважень спірної довіреності навіть з урахуванням вищевказаної дописки, оскільки довіреністю не обумовлено право представника на укладення договору майнової поруки від імені довірителя, довіреність є спеціальною - виданою лише на право продажу квартири, а також у ній відсутнє посилання на назву банківської установи, з якою буде укладено договір майнової поруки, розмір зобов'язань третьої особи - боржника перед банком та строк повернення позичених коштів боржником. Крім того, вказані дописки у довіреності зроблені з порушенням Інструкції, оскільки відсутній підпис довірителя навпроти дописок, які суттєво змінюють її первинне цільове призначення. Тому приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_7 не мала права посвідчувати спірний правочин і повинна була витребувати від його сторін додаткові відомості та документи, необхідні для його вчинення, а саме: належним чином оформлену довіреність на право укладення договору майнової поруки або безпосередньої участі позивача при його укладенні. Таким чином при укладенні спірного договору не було додержано вимог ч. 3 ст.203 ЦК України щодо вільного волевиявлення учасника правочину та відповідності його внутрішній волі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_10 підтримав позов та доводи, якими він обґрунтований, з урахуванням уточнень позовної заяви.

Представник співвідповідача, ПАТ «Брокбізнесбанк» заперечував проти позову, посилаючись на те, що і спірна довіреність, і спірний договір іпотеки відповідають вимогам закону. Крім того, представник ПАТ «Брокбізнесбанк» просив застосувати позовну давність до позовних вимог, посилаючись на те, що з моменту укладення спірного договору іпотеки минуло три роки і строк позовної давності скінчився 12 жовтня 2010 року.

Співвідповідач ОСОБА_5, належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, не з'явилася в судове засідання, подавши нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що не заперечує проти позову. Також у цій заяві ОСОБА_5 пояснила, що є матір'ю позивача ОСОБА_3 та третьої особи у цій справі, ОСОБА_9 У вересні 2007 року її син ОСОБА_3 видав на її ім'я нотаріально посвідчену довіреність для продажу його половини квартири АДРЕСА_1. У цій довіреності, оригінал якої був переданий їй сином та знаходився у неї з вересня 2007 року по жовтень 2007 року, коли вона віддала довіреність синові ОСОБА_11 для узгодження з банком повного пакету документів для отримання кредиту, не містилося ніяких дописок, і сама вона не зверталася до нотаріуса з приводу внесення будь-яких дописок у цю довіреність. У середині жовтня вона в приміщенні приватного нотаріуса ОСОБА_7 розписалася за сина ОСОБА_3 про те, що він не заперечує проти передачі в іпотеку половини квартири, зареєстрованої за ОСОБА_9. Про існування дописок у довіреності вона дізналася лише у 2014 році від свого сина ОСОБА_3, коли банк звернувся до нього з позовом.

Третя особа приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти позову, пояснивши, що 18.09.2007р. вона посвідчила спірну довіреність. При цьому вже після вчинення цієї нотаріальної дії позивач у той же день повернувся до неї з проханням робити у довіреності дописку про можливість передачі його частки квартири у іпотеку. Вона виконала його прохання та зробила таку дописку у наданому їй позивачем оригіналі довіреності відповідно до законодавства, яке не забороняло це вчиняти.

Третя особа приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_12 також заперечувала у удовому засіданні проти позову, пояснивши, що 12.10.2007р. вона за викликом працівника ПАТ «Брокбізнесбанк» посвідчила спірний договір іпотеки у приміщенні банку на підставі спірної довіреності. Спірні правочини відповідають вимогам закону та волевиявленню сторін та і представників, яким перед підписанням договору було роз'яснено його суть та умови.

Треті особи ОСОБА_9 та ОСОБА_8, належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, не з'явилися в судове засідання з невідомих для суду причин.

Рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 10 квітня 2015 року було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3.

Не погоджуючись з таким рішення суду, представник ОСОБА_3М просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Посилався на те, що рішення незаконне та необґрунтоване, висновки суду не відповідають обставинам справи. В обґрунтування скарги посилається на те, що приватний нотаріус ОСОБА_7 не мала права посвідчувати оскаржуваний іпотечний договір, та в силу п. 20 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» в редакції 2007 року повинна була витребувати від сторін правочину додаткові відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме: надання належним чином оформленої довіреності на право укладення договору майнової поруки, або особистого зявлення ОСОБА_3 для укладення правочину. Проте зазначене зроблено нотаріусом не було, у зв'язку з чим приватний нотаріус ОСОБА_7 посвідчила правочин з порушенням ч.3 ст. 203 ЦК України.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового засідання, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом відповідно до наявних в матеріалах справі доказів встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_9 є власниками по 1/2 однієї другої) частині квартири №115 у житловому будинку №59 по вул. Іллінській у м. Харкові на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.11.1997р. №4-97-89681 та договору дарування від 23.10.2004р., відповідно.

Як вбачається з копії довіреності, виданої 18.09.2007р. ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_5, остання уповноважувалася на право продажу належної довірителю частини вищевказаної квартири, для чого представникові надано право, зокрема, бути представником у нотаріуса, укладення та підписання договорів завдатку та продажу вказаного нерухомого майна. Ця довіреність посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, в реєстрі за №3090. У тексті цієї довіреності містяться рукописні дописки: в абзаці першому після слів «...бути моїм представником в усіх організаціях та установах з питання продажу» - дописано «та передачі іпотеку», а також в абзаці другому після слів «...укладати та підписати договори завдатку» - дописано «, іпотеки». Крім того, перед підписом довірителя ОСОБА_3 міститься застереження, зроблене нотаріусом: «дописано: «та передачі в іпотеку», «, іпотеки»». Таке ж застереження міститься у кінці посвідчувального напису. Ці застереження засвідчені підписом нотаріуса (а.с.6, 44).

Крім того, в матеріалах справи на аркуші 7 міститься копія з оглянутої у судовому засіданні фотокопії вказаної довіреності без вищезазначених дописок та застереження про ці дописки.

Як пояснила в судовому засідання третя особа - приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_6, після оформлення нею 18.09.2007р. спірної довіреності вона віддала її оригінал та фотокопію позивачу, який покинув її приміщення, а згодом, у цей же день, звернувся до неї з проханням зробити у довіреності дописку про право на передачу квартири в іпотеку, що вона й зробила у наданому їй для цього оригіналі.

12.10.2007р. між Акціонерним банком «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_8 було укладено кредитний договір №308Т-52 про надання банком позичальнику кредиту у розмірі 161600,00 грн. на строк з 12.10.2007р. до 12.10.2017р. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17,5% річних для використання на споживчі цілі

12.10.2007р. між Акціонерним банком «Брокбізнесбанк», як іпотекодержателем, з однієї сторони, та ОСОБА_9 і ОСОБА_5, яка діяла від імені ОСОБА_3 на підставі спірної довіреності, посвідченої 18.09.2007р. приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6 за реєстровим №3090, як майновими поручителями ОСОБА_8, з іншої сторони, - було укладено іпотечний договір №308Т-52-1.

За умовами цього договору іпотекодавці з метою забезпечення виконання позичальником ОСОБА_8 основного зобов'язання, що випливає з вищезазначеного кредитного договору №308Т-52, передають в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку квартиру №115 у житловому будинку №59 по вул. Іллінській у м.Харкові. Цей договір було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 в реєстрі за № 1736.

Як вбачається з копії іпотечного договору, а також з Журналу викликів нотаріуса ХМНО ОСОБА_7 0.0. за період з 26.07.2007р. по 25.12.2007р. та реєстру для реєстрації нотаріальних дій за період з 28.09.2007р. по 17.12.2007р., оригінали яких було оглянуто в удовому засіданні, а копії долучено до матеріалів справи (а.с.117-124), нотаріус вчинила цю нотаріальну дію не за своїм робочим місцем, а була викликана працівником банку 12.10.2007р. о 12.00 годині за адресою: м. Харків, Червоношкільна набережна, 16, де і посвідчила спірний іпотечний договір 12.10.2007р. о 15 годині 50 хвилин.

Крім того, о 15 годині 55 хвилин за цією ж адресою нотаріусом у зв'язку з посвідченням казаного іпотечного договору було накладено заборону відчуження предмету іпотеки до припинення дії іпотечного договору. Відповідна нотаріальна дія зареєстрована в реєстрі за 61737.

Відповідно до абз. З п.23 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами країни, затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України від 03.03.2004р. №20/5 (зареєстрована в МЮУ 03.03.2004р. за № 283/8882), в редакції, що діяла на момент вчинення спірної довіреності, дописки і виправлення повинні бути застережені нотаріусом перед підписом відповідних осіб (сторін правочинів та інших осіб, які підписали правочин, заяву та ін.) і повторені в кінці посвідчувального напису.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що оформлення спірної довіреності, у тому числі, з урахуванням зроблених у і тексті дописок, відповідає вищевказаним вимогам чинного на той час законодавства.

Однак таке застосування судом вказаної норми права є помилковим і не відповідає визначеним у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальним засадам цивільного законодавства: справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про нотаріат» на нотаріуса покладено обовязок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Тому нотаріальне посвідчення правочину, довіреності або договору іпотеки, які не відповідають справжній волі особи, означає відсутність юридичної вірогідності, а отже й юридичної визначеності правочину, і перебуває поза межами вказаної законної мети діяльності нотаріуса.

Чинна на день нотаріального посвідчення довіреності «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» в п. 23 передбачала, що тексти нотаріально посвідчуваних правочинів, до яких належать довіреність і договір іпотеки, повинні бути написані зрозуміло і чітко, тобто не допускати подвійного тлумачення, яке не відповідає справжній волі особи, яку зясовує і посвідчує нотаріус.

Дописки і виправлення повинні бути застережені нотаріусом перед підписом відповідних осіб (сторін правочинів та інших осіб, які підписали правочин, заяву та ін.) і повторені в кінці посвідчувального напису. При цьому виправлення мають бути зроблені так, щоб усе помилково написане, а потім закреслене можна було прочитати.

Якщо дописки і виправлення будуть застережені нотаріусом без підпису відповідних осіб, які заявили про необхідність такої дописки чи виправленні, у нотаріальному документі неможливо визначити, чи була на це його воля, тобто таке нотаріальне посвідчення втрачає свою юридичну вірогідність, а сам правочин не відповідає принципу юридичної визначеності, як складної частини конституційного принципу верховенства права (ст. 8 Конституції України).

Це означає, що у разі, коли в нотаріально посвідчений документ. вноситься виправлення чи дописка, відповідна особа (сторона правочину) повинна поставити свій підпис навпроти виправленого чи дописаного слова, після чого нотаріус робить застереження.

До того ж у даному випадку, як пояснила нотаріус ОСОБА_6, звернення про внесення дописки і виправлення щодо права на вчинення договору іпотеки відбулося вже після оформлення в реєстрі нотаріальних дій самої довіреності, що відповідно до правил п. 25 вказаної Інструкції вимагало від нотаріуса вчинення нової нотаріальної дії видачі нової довіреності, а не внесення дописок і виправлень лише до оригіналу попередньої довіреності, як помилково вчинила нотаріус.

Таким чином, вказані дії нотаріуса ОСОБА_6 при посвідченні спірної довіреності не відповідали вимогам вказаної Інструкції і містили в собі не вірогідну інформацію про доручення укласти договір іпотеки.

Згідно п. 14 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» в редакції 2007 року, при посвідченні правочинів нотаріус зобов'язаний з'ясувати обсяг цивільної дієздатності фізичних та юридичних осіб, які беруть участь в угодах. У разі укладання правочинів представником перевіряються його повноваження.

Оскільки таким чином повноваження ОСОБА_5 на укладення договору іпотеки не були належним чином посвідчені, то при посвідченні 18.09.2007р. приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6 за реєстровим №3090 іпотечний договір №308Т-52-1 було порушено вказану норму п. 14 Інструкції.

За таких обставин приватний нотаріус ОСОБА_7 відповідно до п. 20 Інструкції в редакції 2007 року повинна була витребувати від сторін цього правочину додаткові відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме: надання належним чином оформленої довіреності на право укладення договору іпотеки, або особистої участі ОСОБА_3 при укладенні цього договору.

Оскільки нотаріус таких дій не вчинила, і посвідчила спірний договір іпотеки за відсутності волі власника ? частини однокімнатної квартири, яка не була виділена в натурі, ОСОБА_3, то з передбачених ч. З ст. 203, ст. 215 ЦК України підстав спірні довіреність та договір іпотеки необхідно визнати недійсними.

Згідно до ст. 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки може бути тільки нерухоме майно, зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений в натурі обєкт права власності, і реєстрації на неї як на окремий обєкт нерухомості, однак таких необхідних за законом обставин, за відсутності волі одного із співвласників на укладення договору іпотеки, - не встановлено.

Що стосується вимог про скасування обмежень та обтяжень, накладених на квартиру № 115, які встановлені на підставі іпотечного договору та виключення її з державного реєстру іпотек, то такі дії є правовими наслідками визнання договору іпотеки недійсним і тому з цього приводу рішення суду не потребує. Оскільки в цій частині спосіб захисту цивільного права не відповідає положенням ст. 16 ЦК України, в цій частині у задоволенні позову необхідно відмовити, за його безпідставністю..

При таких обставинах, з урахуванням наведених правових висновків, колегія суддів вважає за необхідне рішення районного суду з підстав, передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, скасувати і ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 316, 317, 319-325 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 10 квітня 2015 року - скасувати.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати недійсним нотаріально посвідчену довіреність від 18 вересня 2007 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6 від імені ОСОБА_13 зареєстрованим номером 3090 в частині уповноваження ОСОБА_5 на укладення від імені довірителя договорів іпотеки та передачі в іпотеку ? частки квартири № 115 в житловому будинку № 59 по вул.. Іллінській в м. Харкові.

Визнати недійсним іпотечний договір № 3081-52-1 від 20.10.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_7 за реєстровим номером 1736.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: