Справа № 359/443/15 Головуючий у І інстанції Журавський В.В.
Провадження № 22-ц/780/3302/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 18 01.07.2015
УХВАЛА

Іменем України

01 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Данілова О.М.,

суддів: Суханової Є.М., Коцюрби О.П.

при секретарі: Бобку О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Трейд Центр» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Трейд Центр» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за поставлену продукцію,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ТОВ «Торговий дім «Трейд Центр» звернулося до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2, СТОВ «Обрій» про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що протягом 2013-2014 років між позивачем та СТОВ «Обрій» було укладено ряд договорів поставки сільськогосподарської продукції, відповідно до яких останнє повинно було поставити сільськогосподарську продукцію, а позивач повинен був оплатити дану продукцію.

Позивачем було виконано умови договорів та перераховано СТОВ «Обрій» в якості авансових платежів за продукцію 3572530,60 грн.

Крім того, між ТОВ «ТД «Трейд Центр», як постачальником, та СТОВ «Обрій», як покупцем, був укладений Договір купівлі-продажу нафтопродуктів №23-2/04/13 від 02 квітня 2013 року, на підставі якого постачальником було здійснено поставку нафтопродуктів на загальну суму 130067,64 грн.

Проте, СТОВ «Обрій» так і не оплатило вартість поставлених нафтопродуктів.

На забезпечення виконання умов договорів СТОВ «Обрій», між позивачем та ОСОБА_2, як поручителем, 28 листопаада 2014 року було укладено Договір поруки.

Позивач просив суд, стягнути солідарно з відповідачів на свою користь сплачені відповідачу за договорами грошові кошти в розмірі 3702798,24 грн.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2015 року провадження в справі в частині позовних вимог ТОВ «ТД «Трейд Центр» до СТОВ «Обрій» про стягнення заборгованості за поставлену продукцію закрито, так як справа в цій частині не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2015 року позов ТОВ «ТД «Трейд Центр» задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача грошові кошти в розмірі 1000 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «ТД «Трейд Центр» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, ухваленого з порушенням норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2015 року в частині відмови у задоволенні вимог ТОВ «ТД «Трейд Центр» до СТОВ «Обрій» скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що протягом 2013-2014 років між позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Трейд Центр», та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Обрій» було укладено ряд договорів поставки сільськогосподарської продукції, а саме: договір купівлі-продажу №26-1/06/13 від 26 червня 2013 року; договір поставки №0112/5 від 02 грудня 2013 року; договір поставки ПТ-0303/1-О від 03 березня 2014 року; договір поставки ПТ-0503/1-О від 05 березня 2014 року; договір поставки ПТ-1103/1-О від 11 березня 2014 року; договір поставки ПТ-1403/1-О від 14 березня 2014 року; договір поставки ПТ-1703/1-О від 17 березня 2014 року; договір поставки ПТ-1908/1-О від 19 серпня 2014 року, за якими СТОВ «Обрій» зобовязувалось поставити сільськогосподарську продукцію, а ТОВ «ТД «Трейд Центр» повинне було оплатити цю продукцію.

Як вбачається з платіжних доручень про переказ грошових коштів, за вищевказаними договорами позивачем було перераховано СТОВ «Обрій» в якості авансових платежів за продукцію грошові кошти в розмірі 3572530,60 грн.

Однак, СТОВ «Обрій» жодної поставки товару так і не здійснило.

Крім того, між ТОВ «ТД «Трейд Центр», як постачальником, та СТОВ «Обрій», як покупцем, був укладений Договір купівлі-продажу нафтопродуктів №23-2/04/13 від 02 квітня 2013 року, на підставі якого постачальником було здійснено поставку нафтопродуктів на загальну суму 130067,64 грн., що вбачається з Акту приймання-передачі №40 від 15 липня 2013 року.

Проте, СТОВ «Обрій» так і не оплатило вартість поставлених нафтопродуктів.

На забезпечення виконання СТОВ «Обрій» своїх зобовязань за вказаними договорами між позивачем та відповідачем було укладено Договір поруки від 28 листопада 2014 року.

Як встановлено п. 4.1. Договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язання боржником згідно основних договорів у сумі, що дорівнює 1000 грн., а також за відшкодування кредитору збитків та сплату неустойки.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки СТОВ «Обрій» не виконало свої зобовязання за договорами, воно повинно повернути отримані грошові кошти.

Однак, ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2015 року провадження в справі в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Трейд Центр» до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій» про стягнення заборгованості за поставлену продукцію закрито, так як справа в цій частині не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що позивач просить стягнути отримані за договорами поставки грошові кошти, а не збитки чи неустойку, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму, в межах якої ОСОБА_2 відповідає на підставі Договору поруки, в розмірі 1000 грн.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та узгоджуються з вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За правилами ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2015 року провадження в справі в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Трейд Центр» до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій» про стягнення заборгованості за поставлену продукцію закрито, так як справа в цій частині не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зазначена ухвала набрала законної сили, та позивачем в апеляційному порядку не оскаржувалась.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про часткове задоволення позову, оскільки між позивачем та відповідачем укладено договір поруки на суму 1000 грн., тому ОСОБА_2 повинна нести відповідальність в межах цієї суми.

Висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду відповідає обставинам справи, постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «торговий дім «Трейд Центр»відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: