Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/1048/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 року Березівський районний суд Одеської області

у складі судді Курти Л.С.

при секретарі Авдєєвій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Березівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Посилаючись на те, що відповідач не повернув борг за договором позики, позивач звернулась до суду з вказаним позовом.

У судове засідання позивач не зявилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Представник позивач підтримав позовні вимоги, просив стягнути з відповідача борг за договором позики.

Відповідач позовні вимоги не визнав.

Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 взяв в борг у ОСОБА_1 95 000 гривень. Вказаний факт підтверджується розпискою, написаною ОСОБА_2 власноручно( а.с34.)

Відповідно до розписки, ОСОБА_2 зобовязався щомісячно провертати бор у сумі

2 375 гривень.

Таким чином ОСОБА_2 повернув ОСОБА_1 59 825 гривень, що підтверджується розписками( а.с 32-34.).

Залишився несплаченим борг у сумі 35 375 гривень.

Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що даного часу відповідач вказаний борг не сплатив.

Відповідач позовні вимоги не визнав, пояснив, що борг повернув повністю, але підтвердити це письмовим доказами не може.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона( позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно до ч.1 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позичальником є юридична особа - незалежно від суми.

Частиною другою ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошової суми або визначеної кількості речей.

Таким чином розписка , написана ОСОБА_2 про отримання у ОСОБА_1 95 000 гривень свідчить про укладення між ними договору позики. .

Заперечуючи проти наявності боргу за договором позики, ОСОБА_2 не надав суду письмових доказів про повернення боргу у сумі понад 59 626 гривень, яка визнані позивачем .

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і запре речень.

Згідно з ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування , не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Керуючись ст.ст.10,11,59,60,209,212,214 ЦПК України, ст.ст. 1056, 1047, 1049 ЦК

України,

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики у сумі 35 375 гривень та судовий збір - 353 гривні 75 коп.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ КУРТА Л.С.