Справа № 127/8613/15-ц Провадження № 22-ц/772/1760/2015Головуючий в суді першої інстанції Ан О. В.
Категорія 57Доповідач Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючої: Копаничук С.Г.

Суддів: Медяного В.М., Жданкіна В.В.

при секретарі: Агеєвій Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Златобанк» про стягнення коштів, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Златобанк» на ухвалу Вінницького міського суду від 28 квітня 2015 року, -

В с т а н о в и в :

В квітні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Златобанк» про стягнення коштів з банківського рахунку в сумі 198000,00 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду від 28.04.2015 року відкрито провадження у справі за даним позовом.

В апеляційні скарзі ПАТ «Златобанк» просить скасувати вказану ухвалу суду через порушення судом правил підсудності, закріплених в ч.2 ст.109 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, осіб, що беруть участь в справі, перевіривши матеріали справи, ухвалу суду і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що дана справа підсудна Вінницькому міському суду.

Відповідно до ч.2 ст.109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Зі змісту ч.5 ст.110 ЦПК України вбачається, що позови про захист прав споживачів можуть пред'являтись також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача.

В п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» роз'яснено, що оскільки Закон України «Про захист прав споживачів» не визначає певних меж своєї дії, то до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій тощо).

Крім того, згідно з преамбулою ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», метою даною Закону є створення правових основ для захисту інтересів споживачів фінансових послуг, правове забезпечення діяльності та розвитку конкурентоспроможного ринку фінансових послуг в Україні. Відповідно до ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг та яка внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг. Фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Характер фінансово-кредитних відносин, стороною в якій є фізична особа, а також використані у Законах «Про захист прав споживачів» та «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» терміни «споживчий кредит», «фінансова установа», «фінансова послуга» дають підстави вважати, що правовідносини, які виникають із кредитних договорів, договорів банківського вкладу, підпадають під дію ЗУ «Про захист прав споживачів».

Як вбачається з позовної заяви, предметом даного спору є стягнення коштів з банківського рахунку, відкритого згідно договору поточного рахунку від 03.12.2014 року.

Отже, на спірні правовідносини поширюється дія ЗУ «Про захист прав споживачів», тому позивач підставно звернувся до Вінницького міського суду, посилаючись на положення ч.5 ст.110 ЦПК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, ухвала суду - законною, а відтак скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Златобанк» відхилити.

Ухвалу Вінницького міського суду від 28 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: