н/п 2/490/2698/2015
03 червня 2015 року м.Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді - Мамаєвої О.В., при секретарі - Костюк Г.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва позовну заяву ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок, -
В березні 2015 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом до Миколаївської міської ради, в якому посилаючись на те, що вона є спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_4, в звязку із чим звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка у вигляді житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_1. Однак, постановою нотаріуса від 16.10.2014р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки оригінал правовстановлюючого документу на будинок втрачено. Відновити втрачений документ не представляється можливим, оскільки дублікат правовстановлюючого документу на померлих осіб не видається.
В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач повідомлявся належним чином, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не сповістив.
Треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували.
Справа розглядалася судом у порядку заочного провадження з дотриманням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України.
Суд, перевіривши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Судом встановлено, позивач ОСОБА_1 знаходилась у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 з 18.11.1967 р. /а.с. 11/.
Від шлюбу мали двох дітей - ОСОБА_2, та ОСОБА_3
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1. /а.с.12/.
22.07.2008р. позивач звернулась із заявою до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори, про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її чоловіка.
ОСОБА_2 звернувся до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті батька.
ОСОБА_3 до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини не звертався. Із позовом матері згоден.
Постановою державного нотаріуса Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 16.10.2014р., ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно - житловий будинок АДРЕСА_1, через відсутність документів на підтвердження належності цього майна спадкодавцеві /а.с. 14/.
ОСОБА_1 13.05.2015р. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 - на земельну ділянку площею 0,1477га, розташованої за вищевказаною адресою.
Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив із наступного.
Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та способом захисту такого інтересу є, зокрема, визнання права.
Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 23 постанови №7 від 30.05.2008 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справах про спадкування», у випадку відмови нотаріуса в оформленні спадщини, особа-спадкоємець з метою прийняття спадщини може звернутися до суду за загальними правилами цивільного провадження. Відповідно до ч.1, ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних осіб в межах заявлених нами вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно наданого архівного витягу, рішенням виконавчого комітету Центральної районної ради народних депутатів №81 від 13.03.1987р. "Про оформлення права особистої власності на житлові будинки громадянами с.Матвіївка", вирішено оформити право особистої власності на жилі будинки, які належать громодянам с.Матвіївка, в тому числі і на АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 /а.с.18/ Згідно державного акту від 28 червня 1993 року ОСОБА_4 була передана у приватну власність земельна ділянка, яка розтошована: АДРЕСА_1. /а.с.26/. Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено факт належності ОСОБА_4 на праві власності спірногодомоволодіння. Виходячи з вище викладеного суд доходить висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими належним чином, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Приймаючи до уваги, що сторонами не заявлені вимоги про відшкодування судових витрат за розгляд справи, у суду відсутні підстави для розподілу таких витрат між ними, разом з тим суд зазначає, що сторони не позбавлені права звернутися в подальшому з заявою для вирішення питання про розподіл судових витрат. Керуючись ст. ст. 16, 1218 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 212-215,224-226 ЦПК України,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок, - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою с.Себіно Новоодеського району Миколаївської області, право власності на на житловий будинок АДРЕСА_1 як таке, що набуте нею в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя О. В. Мамаєва