Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 243/970/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Кузнєцов Р.В..
№ провадження 22-ц/778/3401/15 Суддя-доповідач: ОСОБА_1В
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„25 червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 31 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, Словянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про скасування арешту, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ВДВС Словянського МУЮ у Донецькій області, Словянської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Донецькій області про скасування арешту.

У позові зазначала, що постановою АН № 188312 від 12.02.2004 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державним виконавцем ВДВС Словянського МУЮ ОСОБА_3 в порядку примусового виконання наказу № 41/295а, виданого 20.01.2004 року Господарським судом Донецької області, був накладний арешт на все належне їй майно.

Вказаний борг у неї виник, як у підприємця, за позовом Словянської ОДПІ.

В рахунок виконання вказаного рішення вона сплатила суму боргу.

19.03.2007 року її підприємницька діяльність була припинена.

13.10.2014 року вона отримала витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, з яких довідалась, що вищезазначений арешт до теперішнього часу не знятий.

На її запит до ВДВС Словянського МУЮ про скасування арешту та про наявність виконавчого провадження відносно неї, листом від 29.01.2015 року їй було повідомлено, що на виконанні у ВДВС виконавче провадження відносно неї не перебуває та в архівах ВДВС воно не збереглося.

Посилаючись на те, що накладений арешт перешкоджає їй, як власнику майна, здійснювати право користування та розпорядження своїм майном, на підставі ст.391 ЦК України просила суд усунути перешкоди у здійсненні нею права розпорядження майном шляхом скасування обтяження (арешту), накладеного на усе її майно постановою АН № 188312 від 12.02.2004 року державного виконавця ДВС Словянського МУЮ, реєстраційний номер обтяження 2250846.

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 31 березня 2015 року позовні вимоги залишені без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що до 19 березня 2007 року ОСОБА_2 являлася приватним підприємцем.

Державним виконавцем ВДВС Словянського районного управління юстиції 12 лютого 2004 року було винесено постанову серії АН № 188312 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в порядку примусового виконання наказу .№ 41/295а, виданого 20 січня 2004 року господарським судом Донецької області щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь державного бюджету України мита у розмірі 124033,34 грн., відповідно до якої накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2А.(а.с.7).

За даними Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, станом на 13.10.2014 року на підставі вказаної постанови обєктами обтяженняу виді арешту зазначені: неавизначене майно; все майно; все нерухоме майно;м склад: ціле; стан: добудоване; статус: жиле, власником якого є ОСОБА_2А.(а.с.6).

Заявляючи позов в порядку ст. 391 ЦК України до ВДВС Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, Словянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про скасування арешту, накладеного постановою державного виконавця від 12 лютого 2004 року у ході примусового виконання наказу № 41/295а, виданого 20.01.2004 року Господарським судом Донецької області, ОСОБА_2 посилалася, зокрема, на те, що на теперішній час виконавче провадження з примусового виконання названого наказу на виконанні у ВДВС Словянського міськрайонного управління юстиції не перебуває, не має вона і податкових боргів, які існували станом на 2004 рік.

Розглянувши зазначений позов по суті в порядку цивільного судочинства та відмовивши у його задоволенні з підстав недоведеності, суд належним чином не визначився із характером спірних правовідносин і не врахував, що оскільки підставою позову є фактичні обставини, що наведені у заяві, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обгрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо : захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до положень норм ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

На належне ОСОБА_2 майно арешт був накладений державним виконавцем шляхом винесення постанови від 20.01.2004 року в порядку реалізації ним повноважень, передбачених ст. 55 Закону України „Про виконавче провадження в редакції, що була діючою на час вчинення названої виконавчої дії.

Таким чином, за змістом вимог ОСОБА_2, яка була боржником у виконавчому провадженні і права якої були порушені саме в результаті дій державного виконавця з накладання арешту на майно при виконанні виданого 20.01.2004 року Господарським судом Донецької області наказу № 41/295а, захист вказаних прав здійснюється у спосіб, визначений Законом України „Про виконаче провадження, а не ст. 391 ЦК України.

За положеннями ст. 82 Закону України „Про виконавче провадження та ст. 85 вказаного Закону у редакції, що діяла до внесення змін Законом від 04.11.2010 року, рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені до суду, який видав виконавчий документ.

На вказані вимоги закону суд належної уваги не звернув і, розгянувши заявлені ОСОБА_2 вимоги по суті, не врахував, що арешт на її майно був накладений у ході виконання наказу Господарського суду, а не у звязку з виконанням судового рішення у цивільній справі, а тому заявлені нею вимоги щодо скасування накладеного арешту розгляду в порядку цивільного судочинства не підлягали.

У звязку з цим ухвалене по справі рішення за результатами розгляду вимог ОСОБА_2 до ВДВС Словянського МУЮ у Донецькій області та Словянської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Донецькій області, як сторони у виконавчому провадженні з виконання рішення господарського суду, підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі з підстав, визначених п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307, 310, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 31 березня 2015 року по даній справі скасувати, провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ВДВС Словянського МУЮ у Донецькій області, Словянської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Донецькій області про скасування арешту закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: