Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2015 р. Суворовський районний міста Одеси в складі:

головуючого судді Пепеляшкова О.С.

при секретарі Лапчинській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі в залі суду № 18 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, вказуючи, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає спільно з нею. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно в достатньому обсязі не надає, позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання в розмірі ? частини усіх видів доходу щомісячно.

Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала в повному обсязі та просить його задовольнити, посилаючись на викладені в позові обставини, додавши також, що дитина періодично хворіє, потребує додаткових витрат на утримання.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково про стягнення з нього аліментів щомісячно в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку, вказуючи, що одружений, має на утримані дружину (яка нещодавно перенесла операцію) та дитину, після допомоги лікуванню від тяжкої хвороби своїй матері та смерті останньої залишились борги, внаслідок чого відповідач перебуває у скрутному матеріальному становищі. Представник відповідача підтримав позицію ОСОБА_2.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив, що сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4), яка проживає з матірю (а.с. 17).

Відповідач працевлаштований, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину (а.с. 81, 84). Як вбачається з копій виписок по банківським рахункам, відповідач має борги перед банками (а.с. 79, 80).

Відповідача позбавлено батьківських прав відносно дитини (а.с. 16).

Однак, разом з тим, позбавлення батьківських прав не звільняє відповідача від виконання обовязків утримання неповнолітніх дітей.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей».

Згідно ст.180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальний стан дитини, ті ж обставини відносно платника аліментів та їх стягувача. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Стаття 184 СК України визначає, що суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення; відповідно до вимог статті 183 СК України судом визначається частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину.

Судом встановлено, що сторони сумісне господарство не ведуть, дитина виховується позивачкою і потребує матеріальної допомоги, відповідач працевлаштований та має постійний дохід, у зв'язку з чим може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Беручи до уваги необхідність врегулювання аліментних правовідносин, що виникли між сторонами, на принципах справедливості, сумлінності і розумності, суд вважає, що заявлений позов ОСОБА_1 з урахуванням матеріального положення обох сторін, стану здоровя дитини, їх батьків, фінансового стану відповідача, підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.11.2014р. до досягнення повноліття дитиною, тобто до 18.11.2023р.

Згідно положень ст. 11 ЦПК України право визначення предмета та підстав позову, належить позивачеві належить виключно.

Судом не можуть бути прийняті до уваги посилання позивача про необхідність включення до аліментів додаткових витрат на утримання дитини, оскільки відповідно до положень ст. 185 СК України таки вимоги позивачем не заявлялись та мають під собою інші підстави.

В силу статті 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню 243,60 грн. судового збору.

Керуючись статтями 1, 10 ,11, 60, 88, 212-215, 218, 294, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою Одеська область, Овідіопольский район, сел. Овідіопіль-2, б28, кв. 74, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, що мешкає за адресою: м.Одеса, вул. Коровицького, 20, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття починаючи з 14.11.2014р. до 18.11.2023р.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 грн.

Рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць піддати негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня отримання його проголошення через Суворовський районний суд м.Одеси.

Суддя