Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/834/15-ц
Провадження № 2/321/313/2015
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2015 року смт. Михайлівка

Суддя Михайлівського районного суду Запорізької області Дараган Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, товарної біржі «Інтергал» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, товарної біржі «Інтергал» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року, позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

При цьому було встановлено, що позов було подано з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Так, в порушення п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України відсутні посилання на докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, на підтвердження кожної обставини.

Зокрема, позивач, зазначаючи про те, що вона є спадкоємцем померлого ОСОБА_3, в позовні заяві не зазначає про жодні докази на підтвердження цих обставин, а саме про прийняття нею спадщини або про звернення із відповідною заявою до нотаріальної контори, оскільки у спорах в порядку правонаступництва може витупати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог ст.ст. 1268 1270 ЦК України.

Також, позивач, вказуючи про неможливість вирішення питання щодо оформлення спадщини в позасудовому порядку, не зазначає про жодні докази на підтвердження цих обставин, при цьому позивачем не враховуються ті обставини, що відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством; за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають; у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Однак, позивачем жодних відомостей щодо наявності або відсутності відповідної відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину в позовній заяві не зазначено.

Крім того, позивач не звертає увагу на певну невідповідність заявлених позовних вимог нормам цивільного законодавства, яке підлягає застосуванню при вирішенню спору.

Так, позивачем не враховуються ті обставини, згідно положень ст. 25 ЦК України у момент смерті припиняється цивільна правоздатність фізичної особи, отже, вбачається, що заявлені вимоги про визнання права власності на житловий будинок за померлим суперечать вимогам ст.ст. 3, 27 31 ЦПК України. оскільки судом не може вирішуватися питання про права особи, яка не є стороною процесу та у зв'язку зі смертю не має цивільної правоздатності та дієздатності. Тому в цій частині позовні вимоги підлягають уточненню.

Крім того, в порушення ч. 5 ст. 119 ЦПК України, судовий збір оплачений не в повному обсязі.

Так, до позовної заяви додано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок, тобто вбачається, що судовий збір сплачений щодо заявлених вимог майнового характеру. При цьому, як вбачається із позовної заяви, окрім вимог майнового характеру визнання права власності на житловий будинок, позивачем також заявлено вимоги немайнового характеру визнати договір купівлі-продажу дійсним. Проте, документу про сплату судового збору щодо заявлених вимог немайнового характеру позивачем не надано. Разом з цим, відповідно до Закону України «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру встановлена в 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що на день подання позову до суду складає 243 гривні 60 копійок (реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: УДКСУ у Михайлівському районі, 22030001; код отримувача: (код за ЄДРПОУ) 37830868; код банку отримувача (МФО): 813015; рахунок отримувача: 0185; призначення платежу: судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Михайлівський районний суд Запорізької області, ). При цьому жодних обставин, за наявності яких позивач може бути звільнена від сплати судового збору або їй може бути розстрочено чи відстрочено сплату судового збору, в позові не зазначено. Тому вбачається, що судовий збір оплачений не в повному обсязі.

Вказані недоліки перешкоджають розгляду справи.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року, якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Таким чином, суд вважає необхідним залишити вказаний позов без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви терміном 5 днів з дня отримання копії вказаної ухвали.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, товарної біржі «Інтергал» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви терміном 5 днів з дня отримання копії вказаної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:

23.06.2015