Справа № 464/4280/15-ц
пр.№ 2/464/1297/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.07.2015 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Радченко Е.А.

при секретарі Лобко А.С.

з участю прокурора Брухаль Л.Б.

неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2

законного представника неповнолітніх ОСОБА_3

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом прокурора Сихівського району м. Львова в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - відділ у справах дітей Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, до ОСОБА_4 про накладення заборони на відчуження майна,

В С Т А Н О В И В :

26.05.2015 року прокурор Сихівського району м. Львова звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про накладення заборони на відчуження майна. Позовні вимоги мотивовані тим, що мати неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Їхній батько рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 08.04.2014 року позбавлений батьківських прав. Розпорядженням голови Сихівської районної адміністрації неповнолітнім було призначено опікуна. Неповнолітні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1, проте на данний час проживають разом з опікуном у с. Йорданівка Мостиського району Львівської області. Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення бітьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, що не було зроблено рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 08.04.2014 року. Тому прокурор просить накласти заборону на відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1 до досягнення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повноліття.

В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Неповнолітні ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також їх законний представник підтримали позовні вимоги і просили їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Судові повістки, що були направлені на адресу відповідача, повернулися до суду з поміткою про закінчення строків зберігання. На підставі вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, оскільки судовий виклик направлено відповідачу на адресу за місцем його реєстрації, вважається, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Приймаючи до уваги, що прокурор, неповнолітні ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також їх законний представник не заперечували проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розглядати справу відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача з постановленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі і зазначивши про підтримання позовних вимог.

Заслухавши прокурора, неповнолітніх ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та їх законного представника, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідач є батьком неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2, їхньою матір`ю є ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова 08.04.2014 року відповідача позбавлено батьківських прав відносно його неповнолітніх доньок ОСОБА_1 і ОСОБА_2

Згідно розпорядження голови Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради № 175 від 25.04.2015 року неповнолітнім ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування.

Розпорядженням голови Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради № 177 від 25.04.2015 року над неповнолітніми ОСОБА_1 та ОСОБА_2 встановлено піклування та піклувальником призначено ОСОБА_3

З інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 12.05.2015 року вбачається, що неповнолітні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом з відповідачем на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності від 18.02.2009 року, виданого ЗАТ ПБО «Львівміськбуд» згідно розпорядження НОМЕР_1 від 28.05.2008 року, є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Неповнолітні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані у вищезазначеній квартирі, про що свідчить довідка № 52 від 28.04.2015 року, проте на теперішній час проживають разом з піклувальником у с. Йорданівка Мостиського району Львівської області.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 52 Закону України «Про охорону дитинства» та ч. 1 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи - інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування жилі приміщення, в яких проживали діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх у сім'ї громадян України, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду, не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватися лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей.

Частиною 1 ст. 248 СК України передбачено, що дитина - сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або в іншому дитячому закладі, прийомній сім'ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала.

Тобто, за неповнолітніми ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зберігається право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1.

Як зазначено в листі Верховного суду України від 11.12.2008 року «Про практику розгляду судами справ, повязаних із позбавленням батьківських прав, поновленням батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми» відповідно до п. 3 ч. 1 ст. ст. 247, п. 2 ч. 1 ст. 248 СК України, а також п. 3 ч. 3 ст. 71 ЖК України в разі поміщення дитини (дітей) на виховання в дитячий заклад, до родичів, опікуна чи піклувальника за нею (ними) зберігається право користування житлом, у якому вона проживала. Право дитини на збереження за нею права користування житлом встановлено законом і є безспірним.

Згідно з ч. 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.

Беручи до уваги, що питання з приводу накладення заборони на відчуження нерухомого майна та житла неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не було вирішено під час розгляду позову про позбавлення їхнього батька батьківських прав, враховуючи необхідність захисту прав неповнолітніх, суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Під час звернення до суду прокурор звільнений від сплати судового збору на підставі п. 11 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Оскільки позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 248 СК України, ст.ст. 17, 52 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», ст.ст. 10, 11, 27, 60, 74, 169, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 224, 225, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги прокурора Сихівського району м. Львова в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про накладення заборони на відчуження майна - задовольнити в повному обсязі.

Накласти заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1, що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, в якій зареєстровані неповнолітні ОСОБА_1 та ОСОБА_2, до настання їхнього повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 243 (двохсот сорока трьох ) гривень 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто Сихівським районним судом м. Львова за письмовою заявою ОСОБА_4, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: