РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/8048/15-ц

2/643/3306/15

02.07.2015 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді Задорожної А.М.,

за участю секретаря судового засідання Тугайбей В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про виключення майна з акту опису та звільнення з-під арешту,

в с т а н о в и в:

18.05.2015р. ОСОБА_1 в особі свого представника звернувся до суду з позовом до Московського ВДВС Харківського МУЮ, в якому просив виключити з акту опису та арешту майна від 07.05.2015р. ВП №9029866 автомобіль марки «Mazda», моделі 626, рік випуску 1992, колір: чорний; об'єм двигуна: V-1998; номер кузова: НОМЕР_2; реєстраційний номер: НОМЕР_1. Також просив зняти арешт та обмеження, які накладені на вищевказаний автомобіль.

В позові зазначено, що на підставі виконавчого листа №2-1093 від 18.03.2003р., виданого Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки у розмірі ? частини усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 05.03.05 і до повноліття відкрите виконавче провадження №9029866.

07.05.2015р. державним виконавцем Московського ВДВС Харківського МУЮ складено акт опису та арешту майна, відповідно до якого накладено арешт і встановлено обмеження у відчуженні, користуванні, пошкодженні, знищені і розпорядженні автомобіля марки «Mazda», моделі 626, рік випуску 1992, колір: чорний; об'єм двигуна: V-1998; номер кузова: НОМЕР_2; реєстраційний номер: НОМЕР_1.

Вважав, що вищевказаний автомобіль вибув з власності боржника, оскільки даний автомобіль ОСОБА_3 продав йому за 7000 доларів США. Даний факт підтверджується власноруч написаною розпискою ОСОБА_3 та видав відповідну довіреність на його ім'я.

Вважав, що на теперішній час він є власником автомобіля, а тому повинен бути виключений з акту опису та арешту майна від 07.05.2015р. і з нього повинні бути зняті всі обмеження.

В судовому засіданні позивач та його представник наполягали на задоволенні позову, посилаючись на обставини, що зазначені у ньому.

Представник відповідача Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, заяв про відкладення розгляду справи або заперечень щодо позову не надавав.

Вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов наступного.

Відповідно до змісту ст.ст. 11,15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту.

Судом встановлено, що автомобіль марки «Mazda», моделі 626, рік випуску 1992, колір: чорний; об'єм двигуна: V-1998; номер кузова: НОМЕР_2; реєстраційний номер: НОМЕР_1, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів від 23.03.2005 року належать власнику ОСОБА_3

ОСОБА_3 не знімав з реєстраційного обліку вищезазначений автомобіль і даний автомобіль по теперішній час значиться зареєстрованим за ОСОБА_3

На підставі виконавчого листа №2-1093 від 18.03.2003р., виданого Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки у розмірі ? частини усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 05.03.05 і до повноліття відкрите виконавче провадження №9029866.

07.05.2015р. державним виконавцем Московського ВДВС Харківського МУЮ складено акт опису та арешту майна, відповідно до якого накладено арешт і встановлено обмеження у відчуженні, користуванні, пошкодженні, знищені і розпорядженні автомобіля марки «Mazda», моделі 626, рік випуску 1992, колір: чорний; об'єм двигуна: V-1998; номер кузова: НОМЕР_2; реєстраційний номер: НОМЕР_1.

Згідно ст..328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.. 655 ЦК України, за договором купівлі - продажу одна сторона /продавець/ передає або зобов'язується передати майно /товар/ у власність другій стороні покупцеві, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно /товар/ і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ч.5 ст. 656 ЦК України особливості договору купівлі - продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

На підставі ст. 34 Закону України «Про дорожній рух», реєстрація, перереєстрація зняття з обліку транспортних засобів здійснюється згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07 вересня 1998 р. «Про затвердження Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок».

Відповідно до п.1 вищевказаних Правил встановлюється єдиний на території України порядок державної реєстрації та обліку автомобілів. У п.2 Правил зазначено, що вони є обов'язковими для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів.

Згідно п.8 зазначеної Постанови Кабінету Міністрів України №1388 перед відчуженням, передачею транспортні засоби повинні бути зняти з обліку в підрозділах Державтоінспекції.

Зняття автомобіля з обліку в підрозділах ДАІ є обов'язковою умовою для його відчуження і у разі недотримання такого порядку належне оформлення договору купівлі - продажу автомобіля неможливо.

Виходячи із зазначених вимог чинного законодавства, договір купівлі-продажу спірного автомобіля між сторонами мав вчинятися лише в письмовій формі. Оскільки позивачем не надано суду доказів на дотримання між ним та ОСОБА_3 вимоги закону в частині додержання форми укладення правочину купівлі-продажу автомобіля, суд не може прийняти до уваги твердження позивача та його представника про те, що між ним та ОСОБА_3 існує договір купівлі-продажу спірного автомобіля, а тому він, як власника автомобіля, має право на звільнення автомобіля з виключення з акту опису та звільнення з-під арешту.

Натомість судом встановлено, що між сторонами склалися інші правовідносини: ОСОБА_3 передав право відповідачу розпоряджатися власним автомобілем за дорученням, тобто між сторонами виникли правовідносини, пов'язані з укладенням угоди на представництво інтересів особи, які врегульовано ст. 237-240,203,215,216 ЦК України.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про виключення майна з акту опису та звільнення з-під арешту, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 02.07.2015р.

Головуючий А.М. Задорожна