УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Леванчука А.О., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Південноміської ради Харківського району Харківської області про визнання права власності на земельні ділянки,

за касаційною скаргою ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, на рішення апеляційного суду Харківської області від 26 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на земельні ділянки, які розташовані у Харківському районі Харківської області, а саме:

- площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_1;

- площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_2

- площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_3

- площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_4

- площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_5

- площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_6

- площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_7

- площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_8

- площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_9

- площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_10

- площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_11

- площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_12

- площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_13

- площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_14

- площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_15

- площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_16

- площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_17

- площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_18

- площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_19

- площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_20

- площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_21

- площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_22

- площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_23

- площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_24

- площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_25

- площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_26

На обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що зазначені земельні ділянки належали на праві власності згідно державних актів громадянам: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, які на підставі укладених та нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу від 22 грудня 2009 року відчужили свої земельні ділянки на її користь.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2012 року, залишеним без змін апеляційним та касаційним судами, визнано незаконним та скасовано рішення Південноміської ради Харківського району Харківської області про надання дозволу зазначеним вище особам на розробку проектів землеустрою та безоплатну передачу у власність земельних ділянок, визнано недійсними з моменту видачі державні акти про право власності на земельні ділянки, зобов'язано ОСОБА_4 звільнити та повернути земельні ділянки у володіння та користування Південноміської ради Харківського району Харківської області, скасовано державну реєстрацію права власності на земельні ділянки, у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У зв'язку з тим, що вказаними судовими рішеннями договори купівлі-продажу земельних ділянок не визнані недійсними, вважає себе добросовісним набувачем спірних земельних ділянок та просила задовольнити позов.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 28 листопада 2014 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на земельні ділянки площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_1; площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_2; площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_3; площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_4; площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_5; площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_6; площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_7; площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_8; площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_9; площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_10; площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_11; площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_12 площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_13 площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_14 площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_15 площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_16; площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_27 площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_28; площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_29 площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_30; площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_31 площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_32; площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_33; площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_34 площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_36; площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_35

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 26 березня 2015 року апеляційну скаргу Південноміської ради Харківського району Харківської області задоволено, рішення Харківського районного суду Харківської області від 28 листопада 2014 року скасовано.

У задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. ст. 61, 212 ЦПК України), дійшов обґрунтованого висновку, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2012 року, яке є преюдиційним при розгляді цієї справи, встановлено, що спірні земельні ділянки вибули з володіння держави в особі Південноміської ради Харківського району Харківської області поза її волею, а тому можуть бути витребувані у їх добросовісного набувача ОСОБА_4 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом апеляційної інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 26 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

А.О. Леванчук

Т.О. Писана