Справа №577/2309/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1557/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

11 серпня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Рибалки В. Г. ,

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 липня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Конотопський арматурний завод», треті особи: Управління пенсійного фонду України в м.Конотоп та Конотопському районі, Управління праці та соціального захисту населення Конотопської міської ради про встановлення факту праці на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, -

в с т а н о в и л а:

05 травня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги мотивував тим, що працював у відповідача з 27 жовтня 1987 року по 4 березня 2013 року, в тому числі: з 11 липня 1988 року по 12 березня 1995 року майстром прольоту вільного гарячого кування поковок та злитків та гарячого штампування ковальсько-пресового цеху (№ 01); з 13 березня 1995 року по 14 грудня 1998 року старшим майстром на дільниці гарячих штамповок ковальсько-пресового цеху (№ 01). На даній посаді, він, як майстер та старший майстер, був зайнятий на гарячих ділянках робіт, працював повний робочий день, на інші роботи не залучався, працював у особливо важких і особливо шкідливих умовах праці і тому користувався додатковою відпусткою, отримував доплату до заробітної плати за шкідливі умови праці та мав право на безкоштовне отримання молока, а тому просив ухвалити рішення, яким встановити факт його роботи в шкідливих та важких умовах праці на ПАТ «Конотопський арматурний завод» з 2 серпня 1992 року по 1 липня 1993 року в якості майстра прольоту вільного гарячого кування поковок і злитків та гарячого штампування ковальсько-пресового цеху (№01), а усього 11 місяців.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 липня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено за необґрунтованістю.

На зазначене рішення ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на незаконність ухваленого рішення, на невідповідність висновків суду обставинам справи, на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Зазначає, що суд помилково дійшов висновку, що позовні вимоги про встановлення факту його роботи в шкідливих та важких умовах праці не підлягають задоволенню, оскільки даний факт визнавав і сам відповідач у справі ПАТ «Конотопський арматурний завод». Атестація не була проведена у період з 1 серпня 1992 року по 1 липня 1993 року з вини роботодавця, а його вини у не проведенні атестації робочого місця судом не встановлено. Про підтвердження факту його роботи у важких та шкідливих умовах свідчить також і наявність у нього права на користування додатковою відпусткою, отримання ним доплати до заробітної плати та право на спеціальне харчування (молоко) і даними пільгами він користувався, починаючи з 1988 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апелянта ОСОБА_3, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до приписів ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи наявний спір та відмовляючи ОСОБА_3 в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що всупереч вимог ст.ст.10,60 ЦПК України, позивач не довів належними та допустимими доказами тих обставин, на які він посилається у позові, а законом визначено інший порядок встановлення факту роботи із шкідливими і важкими умовами праці.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду, оскільки суд дійшов цих висновків повно і всебічно з'ясував обставини справи, вірно визначив юридичну природу спірних правовідносин і застосував відповідні їм норми матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач наказом від 23.10.1987 року був прийнятий на роботу на Конотопський арматурний завод на посаду учеником токаря. Вподальшому він був переведений на посаду токаря, а потім на посаду майстра і дані обставини підтверджуються записами в трудовій книжці позивача (а.с.21- 23).

Наказом №24-к Конотопського арматурного заводу від 28 березня 1995 року майстра цеху №01 позивача ОСОБА_3 з 13 березня 1995 року переведено в тому ж цеху старшим майстром на дільницю гарячого штампування (а.с.6). Наказом ОАО «Конотопський арматурний завод» № 143-к від 15 грудня 1998 року ОСОБА_3 переведено з 15 грудня 1998 року інженером-технологом дільниці вільного кування і гарячого штампування в тому ж цеху (а.с.7). Наказом ВАТ «Конотопський арматурний завод» №114 від 01 липня 1998 року «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» затверджено перелік робочих місць, професій і посад, за роботу на яких підтверджено право на пільги та компенсації (а.с.9-11). Наказом ВАТ «Конотопський арматурний завод» №90а від 01 липня 2003 року «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» затверджений перелік робочих місць, професій і посад, за роботу на яких підтверджено право на пільги та компенсації, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» (а.с.12-13). Наказом ВАТ «Конотопський арматурний завод» №66 від 01 липня 2008 року «Про результати атестації робочих місць за умовам праці» затверджений перелік робочих місць, професій і посад, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №01, за списком №2, згідно Постанови Кабінету Міністрів України №36 від 16 січня 2003 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» (а.с.14-15).

Довідками про підтвердження наявного пільгового трудового стажу № 61116 і №61117 від 25 березня 2015 року, підприємство підтвердило факт роботи позивача майстром і старшим майстром молотових (ковальських) і пресових відділень, прольотів і дільниць ковальсько-пресового цеху, що передбачено списком 01, розділ Х1, підрозділ 2б, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11 березня 1994 року, відповідно, з 11 липня 1988 року по 12 березня 1995 року, та з 13 березня 1995 року по 14 грудня 1998 року, зазначивши, що у 1992 1993 роках атестація робочого місця старшого майстра молотових (ковальських) і пресових відділень, прольотів і дільниць ковальсько-пресового цеху, яку займав ОСОБА_3, не проводилась у звязку з тяжким фінансовим становищем підприємства, відсутністю фінансування заходів, повязаних з атестацією (а.с.16-17).

Відповідно до п.»а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції Закону України від 02.03.2015 року № 213-УІІ) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Виходячи з вищезазначеного колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо відсутності у суду повноважень на встановлення факту праці на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, оскільки віднесення робіт до категорії зі шкідливими та важкими умовами праці можливе тільки на підставі результатів атестації відповідних робочих місць за умовами праці.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про отримання ним права на безоплатне отримання молока, у звязку із шкідливими умовами праці не підтверджується письмовими доказами у справи, а отримання ним відповідно до наказу від 26.03.1992 року № 172-к доплати за шкідливі умови праці не може свідчити про те, що таку доплату він отримував і в період з 1 серпня 1992 року по 1 липня 1993 року та не може підміняти собою результати атестації його робочого місця за умовами праці проведення якої передбачене Порядком проведення атестації робочих місць, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, справа розглянута в межах позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 308; 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 липня 2015 року в даній справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -