У х в а л а

08 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Мартинюка В.І.,

суддів: Коротуна В.М., Мостової Г.І., Наумчука М.І., Савченко В.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, Сокальської міської ради, треті особи: комунальне підприємство Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації», реєстраційна служба Сокальського районного управління юстиції у Львівській області, орган опіки та піклування Сокальської районної державної адміністрації, Сокальський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області, про визнання незаконною приватизації житла, скасування розпорядження міського голови, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання права власності на квартиру та зобов'язання зареєструвати за місцем проживання,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, Сокальської міської ради про визнання незаконною приватизації житла, скасування розпорядження міського голови, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання права власності на квартиру та зобов'язання зареєструвати за місцем проживання.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 26 грудня 2013 року відмовлено у задоволенні позову.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 03 жовтня 2014 року рішення Сокальського районного суду Львівської області від 26 грудня 2013 року скасовано та ухвалено нове, яким позов задоволено.

Визнано незаконною приватизацію квартири АДРЕСА_1.

Скасовано розпорядження міського голови м. Сокаль від 19 вересня 2007 року № 69 «Про передачу квартир (будинків) державного житлового фонду в особисту власність громадян м. Сокаль» у частині безоплатної передачі у власність ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1, відновна вартість якої 11,67 грн, на склад сім'ї п'ять чоловік.

Скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно -квартиру АДРЕСА_1 від 25 вересня 2007 року серії НОМЕР_1 в частках: ОСОБА_1 - 1/5, ОСОБА_7 - 1/5, ОСОБА_2 - 1/5, ОСОБА_5 - 1/5, ОСОБА_6 - 1/5.

Визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4

Зобов'язано реєстраційну службу Сокальського районного управляння юстиції зареєструвати право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4

Зобов'язано Сокальський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області зареєструвати ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1.

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про поворот виконання рішення Сокальського районного суду Львівської області від 30 вересня 2011 року відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2015 року, касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилено та залишено без змін рішення апеляційного суду Львівської області від 03 жовтня 2014 року.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2015 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм закону, що потягло ухвалення різних за змістом рішень у подібних правовідносинах, зокрема ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Як приклад неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник наводить ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2012 року у справі про визнання членом сім`ї та його проживання у квартирі, визнання свідоцтва про право власності на житло частково недійсним, визнання права власності на частину квартири, визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним.

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №11 від 30 вересня 2011 року «Про судову практику застосування статей 353-360 ЦПК України» заява про перегляд судових рішень у цивільних справах із підстави, передбаченої п. 1 ч.1 статті 355 ЦПК, може бути подана за сукупності таких умов: судом (судами) касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ неоднаково застосовано одні й ті самі норми матеріального права; справи стосуються спорів, які виникли з подібних правовідносин; має місце ухвалення різних за змістом судових рішень судом (судами) касаційної інстанції.

Неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права полягає, зокрема: у різному тлумаченні судами змісту і сутності правових норм, що призвело до різних висновків про наявність чи відсутність суб'єктивних прав та обов'язків учасників відповідних правовідносин; у різному застосуванні правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням юридичної сили цих правових норм, а також їх дії у часі, просторі та за колом осіб, тобто різне незастосування закону, який підлягав застосуванню; у різному визначенні предмета регулювання правових норм, зокрема застосуванні різних правових норм для регулювання одних і тих самих правовідносин або поширенні дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосуванні цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню; у різному застосуванні правил аналогії права чи закону у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових рішень означає, що суд (суди) касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ за подібних правовідносин при однаковому їх матеріально-правовому регулюванні дійшов (дійшли) неоднакових правових висновків.

Судова колегія вважає, що зі змісту доданої до заяви ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, на яку заявник посилається на підтвердження неоднакового застосування норм матеріального права, не вбачається, що при розгляді вказаної справи встановлені судом фактичні обставини, які мають значення для вирішення спорів, є тотожними у порівнянні зі справою в якій постановлена ухвала про перегляд якої подано заяву, а, відповідно, правовідносини між сторонами, які брали участь у розгляді справ подібні, і мало місце неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом рішень.

Само по собі посилання заявника на неправильне застосування норм матеріального права при відсутності рішень суду (судів) касаційної інстанції, в яких має місце неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах не може бути підставою для допуску справи до провадження Верховного Суду України.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що у допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 354, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, Сокальської міської ради, треті особи: комунальне підприємство Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації», реєстраційна служба Сокальського районного управління юстиції у Львівській області, орган опіки та піклування Сокальської районної державної адміністрації, Сокальський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області, про визнання незаконною приватизації житла, скасування розпорядження міського голови, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання права власності на квартиру та зобов'язання зареєструвати за місцем проживання, за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Мартинюк

Судді: В.М. Коротун

Г.І. Мостова

М.І. Наумчук

В.О. Савченко