АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц/796/6681/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Богінкевич С.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Невідомої Т.О.

при секретарі - Бугай О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Європейське туристичне страхування» про стягнення страхового відшкодування

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Європейське туристичне страхування», поданою його представником Шевчук Вікторією Василівною

на рішення Подільського районного суду м. Києва від 20 березня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 року ОСОБА_1звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 3 березня 2014 року між ним та відповідачем укладено договір комплексного страхування подорожуючих за межами України № 5407493. Предметом страхування відповідно до вищезазначеного договору є майнові інтереси страхувальника (застрахованої особи), що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з необхідністю відшкодування медичних витрат та/або з приводу організації надання і оплати медичної допомоги, медичної або посмертної репатріації застрахованої особи в Україну, або поховання за кордоном, в обсязі та в порядку, передбаченими цими умовами, якщо ці події відбулися в період та у місці дії договору та медичні, медично-транспортні витрати були своєчасно погоджені із страховиком та/або асистуючою компанією страховика за кордоном, визнані ними доцільними та виправданими. Зазначає, що відповідно до умов вищезазначеного договору страхова сума становить 50 000 доларів США. Відповідно до умов п.9.1.3 договору відповідач зобов'язався здійснювати страхові виплати за умови настання страхового випадку. 11 березня 2014 року стався страховий випадок, а саме - перебуваючи в м. Маніла (Філіпіни) він відчув різке погіршення зору, у зв'язку чим самостійно звернувся до лікарні, де його було оглянуто та проведено оперативне лікування. Витрати за лікування він сплатив самостійно в сумі 506 825,64 філіппінських песо (еквівалент 8 487 євро), станом на день звернення до суду (17 жовтня 2014 року), курс євро по відношенню до гривні, за даними Національного банку України склав 16,51 гривні за 1 євро, у зв'язку з чим, розмір страхового відшкодування склав 140 120, 37 грн. Після повернення до України він звернувся до відповідача із заявою про отримання страхового відшкодування за договором, яка була зареєстрована за вхідним № 477 від 10 квітня 2014 року, до якої були додані всі медичні довідки та квитанції, які підтверджували факт настання страхового випадку та факт оплати витрат, однак відповідачем було відмовлено у виплаті страхового відшкодування за договором в зв'язку з відсутністю на те правових підстав. Свою відмову відповідач аргументував тим, що він порушив умови п. 2.8.1 та п.2.8.2 договору, не повідомив про настання випадку і не узгодив свої витрати по стаціонарному або амбулаторному лікуванню.

У зв'язку з вищевикладеним позивач просив стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування у сумі 8 487 Євро, що в еквівалентно 140 120,37 грн.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 20 березня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Європейське туристичне страхування» на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування у сумі 140 120,37 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду представник відповідача подав апеляційну скаргу та посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

На обґрунтування своїх доводів, апелянт, вказує зокрема, що позивачем невиконані умови договорукомплексного страхування подорожуючих за межами України від 3 березня 2014 року, оскільки позивачем порушено терміни узгодження самостійних витрат на лікування, у зв'язку з чим відмова у здійснені виплат є правомірною.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача Публічного акціонерного товариства Європейське туристичне страхування» просив апеляцій скаргу задовольнити, рішення сулу першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 просив апеляційну скаргу відхилити рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із доведеності позовних вимог та того, що відповідачем було дотримано всі умови договору комплексного страхування подорожуючих за межами України.

Судова колегія не погоджується з таким висновком суду.

Судом встановлено, що 3 березня 2014 року між ОСОБА_1 та Приватним акціонерним товариством «Європейське туристичне страхування» укладено договір комплексного страхування подорожуючих за межами України серія КМ №5407493, відповідно до якого під час однієї поїздки на термін 11 днів у період часу з 5 березня 2014 року по 15 березня 014 року за програмою А, опціями медичні витрати та нещасний випадок на страхування було прийнято страхувальника ОСОБА_1 При цьому територією дії визначено весь світ, страхові суми по медичним витратам та нещасному випадку становили 50 000 доларів США та 5 000 доларів США відповідно.

Згідно зі ст.8 Закону України "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до п. 2.1 договору предметом страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечить чинному законодавству України, пов'язанні з необхідністю відшкодування витрат та/або з приводу організації надання і оплати медичної допомоги, медичної або посмертної репатріації застрахованої особи в Україну, або поховання за кордоном в обсязі та порядку, передбаченими цими умовами, якщо ці події відбулися в період та у місці дії договору та медичні, медично-транспортні витрати були своєчасно погоджені із страховиком та/або асистанської компанією страховика за кордоном, визнанні ними доцільними та виправданими.

Згідно з п. 2.2 договору страховою подією (страховим ризиком) є певна подія, на випадок якої здійснюється страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості. Страховими подіями визнаються події, що сталися із застрахованою особою в період і на території чинності договору страхування, зокрема звернення до медичного закладу та надання медичної допомоги застрахованій особі під час дії договору страхування у зв'язку з гострим захворюванням.

При цьому п. 2.3 передбачено, що страховим випадком є документально підтверджені витрати на оплату вартості наданих застрахованій особі медичних та інших, передбачених договором страхування послуг, внаслідок страхового ризику.

Пунктом 5 частини 1 статті 989 ЦК України та пунктом 5 частини 1 статті 21 Закону України "Про страхування" встановлено, що страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового спадку у строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 2.8.1 договору страхування страхувальник при настанні страхової події, що потребує медичної та іншої допомоги, передбаченої умовами цього договору необхідно негайно зв'язатися з асистуючою компанією за номером телефону, враховуючи країну в якій перебуває.

Згідно п.2.8.2 договору страхування, якщо страхувальник не має можливості зв'язатися з асистуючою компанією або ситуація вимагає прийняття негайного рішення, пов'язаного з необхідністю отримання термінової медичної або іншої допомоги, необхідно самостійно звернутися в найближчу медичну установу або до лікаря за допомогою. При цьому, у разі стаціонарного лікування необхідно повідомити асистуючу компанію страховика та узгодити витрати протягом 48 годин з моменту госпіталізації, а у разі амбулаторного лікування, якщо його вартість перевищує 1000 євро - узгодити витрати із асистуючою компанією Страховика до моменту оплати.

Відповідно до п.10.14.4 підставою для відмови страховика у здійсненні страхової виплати є несвоєчасне повідомлення страховика про настання страхового випадку без поважних на це причин або порушення термінів узгодження самостійних витрат на лікування, а також невчасне подання документів страховику для отримання страхової виплати (страхового відшкодування).

10 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою на отримання страхового відшкодування за вх.№477, відповідно до якої 12 березня 2014 року позивач під час перебування в м.Маніла (Філіппіни), внаслідок погіршення зору 11 березня 2014 року самостійно звернувся до лікарні, та в подальшому його було оглянуто та 13 квітня 2014 року після додаткового огляду було проведено оперативне лікування, витрати за яке в сумі 506 825,64 філіппінських песо (еквівалент 8 487 євро) він оплатив самостійно та просив відшкодувати.

Відповідно до ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків. Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Аналогічна норма міститься в ст. 26 Закону України «про страхування».

Відповідно до листа МВ-1378-2014 відповідачем було відмовлено у виплаті страхового відшкодування за договором в зв'язку з відсутністю на те правових підстав, мотивуючи тим, що позивач порушив умови п.2.8.1 та п.2.8.2 договору, не повідомив про настання випадку і не узгодив свої витрати по стаціонарному або амбулаторному лікуванню.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 11 березня 2014 року ОСОБА_1 відчув погіршення зору, після чого 12 березня 2014 року останній звернувся до лікаря, після огляду якого ОСОБА_1 постановлено діагноз відшарування сітчатки ока та госпіталізовано. 13 квітня 2014 року о 16 год43 хв після додаткового огляду ОСОБА_1 прооперовано. У лікарні останній перебував до 15 березня 2014 року.

Таким чином, судова колегія вважає, що наявні в матеріали справи свідчать про те, що з 11 березня 2014 року до моменту проведення оперативного втручання ОСОБА_1 був у свідомості, стан його був задовільним, операція, згідно звіту про операції, була планова (тобто не термінова) і проведена на третій день після погіршення здоров'я та на другий день після госпіталізації, тому застрахований мав можливість зв'язатися з асистуючою компанією за номером телефону зазначеному в договорі комплексного страхування подорожуючого за межами України, як в день погіршення здоров'я, так і вдень госпіталізації, так і на протязі сорока восьми годин від моменту госпіталізації і до самої виписки та оплати витрат.

Однак у порушення умов п. 2.8.1 та 2.8.2 договору позивач не повідомив страховика про настання страхового випадку та не узгодив свої витрати на лікування, чим порушив умови договору в частині повідомлення страховика про стаціонарне лікування, тому відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування є правомірною, а відтак - відсутні правові підстави для задоволення позову.

З огляду на наведене рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303,304, 307,309, 313-317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Європейське туристичне страхування», поданою його представником Шевчук Вікторією Василівною, задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 20 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Європейське туристичне страхування» про стягнення страхового відшкодування відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 22ц/796/6681/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Богінкевич С.М.

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Невідомої Т.О.

при секретарі - Бугай О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Європейське туристичне страхування» про стягнення страхового відшкодування

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Європейське туристичне страхування», поданою його представником Шевчук Вікторією Василівною

на рішення Подільського районного суду м. Києва від 20 березня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Відповідно до ст.ст.218,317 ЦПК України колегія суддів проголошує вступну та резолютивну частину рішення,повний текст якого буде виготовлено 15 червня 2015 року.

Колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Європейське туристичне страхування», поданою його представником Шевчук Вікторією Василівною, задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 20 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Європейське туристичне страхування» про стягнення страхового відшкодування відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді