СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2-п/759/114/15
У Х В А Л А

про відвід (самовідвід)

27 липня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Зайця Т.О. при секретарі Ковтун М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві питання про самовідвід судді у справі за заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про перегляд заочного рішення суду від 10.12.2013 року у справі ун. №759/11636/13-ц (пр. №2/759/5050/13) за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист порушених прав та визнання окремого положення договору банківського дебетового карткового рахунку недійсним з моменту укладення,

В С Т А Н О В И В:

26.01.2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з заявою про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду від 10.12.2013 року. Також банк просив скасувати заочне рішення суду, призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.02.2015 року відмовлено в задоволенні заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» про поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення суду від 10.12.2013 року (а. с. 194 - 195). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14.04.2015 року, ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 18.02.2015 скасовано, передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції. Підставою скасування ухвали суду стало те, що вирішуючи питання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, судом першої інстанції одночасно не було вирішено питання про перегляд заочного рішення суду (а. с. 221 - 222).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.06.2015 року (а. с. 239 - 240) повторно відмовлено в задоволенні заяви про поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення суду від 10.12.2013 року, заяву про перегляд заочного рішення суду залишено без розгляду. Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 07.07.2015 року (а. с. 14 - 16 т. 2), ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 10.06.2015 року скасовано, направлено питання на новий розгляд, оскільки районним судом порушено процесуальний порядок вирішення заяви, заявник напередодні, за 1 день був повідомлений про розгляд заяви. Справу передано судді 21.07.2015 року.

27.07.2015 року головуючим суддею заявлено про самовідвід судді, мотивуючи це тим, що апеляційним судом м. Києва двічі скасовувалась ухвала про відмову в поновленні процесуальних строків з підстав, які є формальними, без зазначення об'єктивності скасування постановлених ухвал. Ухвали першої інстанції скасовані з формальних підстав, що заборонено процесуальним законом.

В силу ст. 311 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Жодна із зазначених підстав не встановлена і не наведена в судових рішеннях суду апеляційної інстанції, що свідчить про формальне скасування законних ухвал суду першої інстанції, та фактичне спонукання апеляційного суду до винести судом першої інстанції незаконного рішення, яке суперечить правовій позиції та внутрішньому переконанню головуючого судді І інстанції.

Головуючим суддею двічі виносилися подібні за змістом ухвали про відмову в задоволенні заяви про поновлення строку, підстави для поновлення строку залишаються тими самими, а тому звертається увага на те, що з даного приводу суддею вже висловлено свою правову позицію і підстав для її зміни немає, а у випадку зміни правової позиції це викличе обґрунтовані сумніви щодо неупередженості судді.

На підставі наведеного, для усунення сумнівів щодо неупередженості головуючого судді необхідно задовольнити заяву про самовідвід.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді. За наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід (ч. 1 ст. 23 ЦПК України). Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами ( ч. 3 ст. 23 ЦПК України).

У зв'язку наведеним, з метою виключення всіх обставин, які можуть викликати сумнів в об'єктивності та неупередженості судді при розгляді заяви, на підставі ч. 4 ст. 20 ЦПК України, заявлений самовідвід підлягає задоволенню.

У разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу (ч. 1 ст. 25 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 20, 23, 24 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити заяву про самовідвід головуючого судді Зайця Т.О. у справі за заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про перегляд заочного рішення суду від 10.12.2013 року у справі ун. №759/11636/13-ц (пр. №2/759/5050/13) за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист порушених прав та визнання окремого положення договору банківського дебетового карткового рахунку недійсним з моменту укладення.

Справу передати для повторного розподілу автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 11-1 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: Т.О. ЗАЄЦЬ