"04" серпня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді Арапіної Н.Є.
з секретарем Батченко Д.С. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» про стягнення страхового відшкодування, інфляційних втрат, три відсотки річних,
позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування, інфляційних втрат, три відсотки річних. Свої вимоги мотивувала тим, що 23 серпня 2014 року у м. Києві стався страховий випадок, внаслідок якого було пошкоджено автомобіль марки «Шевроле АВЕО» д/н НОМЕР_3, який належить прозивачу, з вини водія автомобіля марки «Шкода» д/н НОМЕР_2, який застрахований у Публічному акціонерному товариству «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО».28 серпня 2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою про страхове відшкодування та надала усі підтверджуючі документи. 25 вересня 2014 року постановою Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_2, який керував автомобіля марки «Шкода» д/н НОМЕР_2, визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп. Позивач повідомив відповідача про розрахований розмір страхового відшкодування, який склав 7 968,59 грн. В подальшому відповідач не виплатив страхового відшкодування, чим спонукав позивача звернутися із заявами та скаргами до відповідача, Моторно-транспортного страхового бюро України та Нацфінкомпослуг. Станом на дату звернення до суду позивач так і не отримав страхового відшкодування. Просить стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 7 968,59 грн.; суму неустойки за порушення строків виплати страхового відшкодування у розмірі 14 636,00 грн.; інфляційні втрати у розмірі 3 530,00 грн. та судові витрати.
Позивач у судове засідання не з'явилася, хоча повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надала письмову заяву з прохання слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. В разі неявки відповідача до суду просила розглянути справу в заочному порядку.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.
За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.
На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступні обставини справи.
09 грудня 2013 року між відповідачем та власником автомобіля марки «Шкода» д/н НОМЕР_2 ОСОБА_3 було укладено поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/8669685, згідно якого застраховано транспортний засіб «Шкода» д/н НОМЕР_2.(а.с. 4)
25 вересня 2014 року постановою Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_2, який керував автомобілем марки «Шкода» д/н НОМЕР_2, визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.(а.с. 7).
Згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цвільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
09 жовтня 2014 року позивачем направлено відповідачу заяву про страхове відшкодування згідно полісу № АС/8669685 по події, яка мала місце 23 серпня 2014 року. 06 листопада 2014 року Публічним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» надана письмова відповідь про розмір страхового відшкодування складає у сумі 7968,59 грн.(а.с. 8,9).
Відповідно ст. 35.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цвільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.
Відповідно до ст. 36.2. цього Закону Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний.
04 грудня 2014 року позивачем подано заяву до Моторно-транспортного страхового бюро України, щодо вжиття відповідних заходів реагування відносно порушення Публічним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» законодавства України(а.с. 11-12,13,10).
03 лютого 2015 року позивачем подано скаргу на дії керівництва Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг(а.с. 14,15).
15 лютого 2015 року позивачем подано заяву до Моторно-транспортного страхового бюро України, щодо здійснення шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 страхового відшкодування(а.с. 16,17).
Судом встановлено, що страхове відшкодування не виплачено з 19 листопада 2014 року по теперішній час.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно аналізу практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві, підраховуючи суми стягнень, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, суди повинні враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в певний період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур'єр».
При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. З урахуванням встановленого індексу інфляції
січеньлютийбере зенькві-теньтра-веньчер веньли пеньсер пеньвере сеньжов теньлисто падгру день
2014 рік 103,0
2015 рік103,1105,3110,8114,0102,2100,4
інфляційні втрати за період з грудня 2014 року по червень 2015 року складають у сумі 3 577,89 грн. (7 968,59х1.449-7 968,59)
Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 3 530,00 грн., тому з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати у розмір 3 530,00 грн., що є в межах позовних вимог.
Позивач просив про стягнення трьох процентів річних за час прострочення виконання зобов»язання за період з 19 листопада 2014 року по 26 червня 2015 року в сумі 14 636,00 грн.
На відміну від інфляційних збитків, розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення.
З урахуванням вищезазначеного, три проценти річних від простроченої суми за період з 19 листопада 2014 року по 26 червня 2015 року(день подачі позову, що є в межах позовних вимог), виходячи з розміру простроченої суми - 7 968,59 грн. та строку прострочення - 219 днів складають 143 грн. 43 коп. (7 968,59 грн. х 3:365х 219 днів:100).
Виходячи з наведеного, позовні вимоги підлягають задоволенню частково: стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі 7 968,59 грн.; три проценти річних у розмірі 143 грн. 43 коп.; інфляційні втрати у розмірі 3 530,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовити.
При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 261 грн. 34 коп. відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (а.с.3).
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Відповідно до п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенені позову(частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір(наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою,визначеною Законом № 3671-1V).
Керуючись Законом України «Про обов'язкове страхування цвільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ч. 2 ст.625, ч.1 ст.990 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212, 213, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» про стягнення страхового відшкодування, інфляційних втрат, три відсотки річних, частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Повний текст рішення виготовлений 07 серпня 2015 року.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. У разі якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н. Є. Арапіна