Справа № 131/1086/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.07.2015

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

Головуючого судді Димбіцького Ю.В.

при секретарі Телевань С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, ціна позову 183000 грн.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що 13 грудня 2014 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Іллінецького районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_3, зареєстріваним в реєстрі за 1321. Згідно вказаного договору, він позичив відповідачу 183000 грн., , що за домовленістю між сторонами було еківалентом суми 10200,00 доларів США, які ОСОБА_2 мала повенути не пізніше 13 травня 2015 року.

На день звернення до суду сума позики обраховується, виходячи з офіційного курсу НБУ 21,25 грн. за 1 долар США.

Згідно п.2 укладеного договору, виконання зобовязань за договором має здійснюватися готівкою у межах м. Іллінці Вінницької області, шляхом вручення грошей особисто позикодавцеві, або поштовим переказом по адресу фактичного проживання позикодавця. А саме: 22700, м. Іллінці Вінницької області, вул. Чапаєва, 44-2.

Відповідно до п. 2 договору, остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 13 травня 2015 року.

Також п. 2 договору позики передбачає, що у разі, якщо позичальник своєчасно не поверне суму позики, він зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми.

В зазначений у договорі 13 травня 2015 року строк ОСОБА_2 боргу не повернула навіть частково, посилаючись на відсутність коштів.

Згідно підрахунків позивача, загальна сума заборгованості станом на момент звернення до суду з цим позовом становить 216750 грн. а з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми 266992 (216750+43740+6502).

Згідно ч.1 ст. 1049 КУпАП, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Тому він просить суд стягнути із ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за позикою в сумі 266992 грн. та понесені ним судові витрати у справі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, подав до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити та розглянути справу в його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву зі своїм визнанням позову, просить розглянути справу в її відсутність.

За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, зокрема, копії договору позики від 13 грудня 2014 року (а.с.3,4).

Відповідно до приписів ст.ст.509, 530, 536, 610, 625 1046, 1047 і 1049 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, зокрема, сплатити гроші; зобовязання має виконуватись належним чином у встановлений строк (термін); за користування чцжими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства; порушенням зобовязання є його невиконання або неналежне виконання; боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом на підставі досліджених доказів у справі встановлено, що дійсно 13 грудня 2014 року ОСОБА_1 позичив відповідачу ОСОБА_2 гроші в сумі 183000 грн., що за домовленістю між ними було еквівалентом суми 10200 доларів США, які вона зобовязувалася повернути не пізніше 13 травня 2015 року. Взятих на себе зобовязань відповідач не виконала, в результаті чого за нею утворилася заборгованість, яка, з урахуванням встанеовленого індексу інфляції за весь чсас прострочення та 3% річних від простроченої суми, склала 266992 грн.

На сьогоднішній день жодної суми в рахунок погашення боргу ОСОБА_4 не сплатила.

З огляду викладеного суд вважає, що із відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути суму 266992 грн. неповернутого боргу за договором позики, укладеним 13 грудня 2014 року.

При цьому з відповідача слід стягнути на користь держави передбачену законом суму судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 526, 530, 536, 610, 625 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 209, 212 -215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, 266992 (двісті шістдесят шість тисяч девятсот девяносто девять) грн. боргу за договором позики, укладеним 13 грудня 2014 року, між позикодавцем ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та позчальником ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який обраховано з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострпочення та 3% річних від прострорченої суми.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, 2426 (дві тисячі двадцять шість) грн. 40 (сорок) коп. судового збору.

Копію цього рішення невідкладно надіслати сторонам.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Іллінецький районний суд.

Суддя Ю.В. Димбіцький