Справа № 350/1975/14-ц
Номер провадження 2/350/76/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2015 року смт.Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Пулика М.В.,

секретаря судового засідання Стадник О.С.,

адвоката Ошуста С.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Перегінської селищної ради, ОСОБА_4, відділу містобування та архітектури регіонального розвитку Рожнятівської РДА, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 про визнання недійсним і скасування будівельного паспорта, суд-

В С Т А Н О В И В :

У своїй позовній заяві позивач просив суд ухвалити рішення, яким визнати незаконними п.2 та п.2а рішення сесії Перегінської селищної ради № 175-42/2014 від 02.06.2014 року. Зобов"язати Перегінську селищну раду внести зміни до свого рішення № 175-42/2014 від 02.06.2014 року та відмінити умови, що обтяжують розробку технічної документації на земельній ділянці по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд.

Визнати незаконним будівельний паспорт на забудову земельної ділянки по АДРЕСА_2 реєстраційний № 5/298 , виданий 21.03.1986 року ОСОБА_6 районною архітектурою, та скасувати його.

Стягнути з відповідачів на його користь судові витрати.

В основу своїх позовних вимог позивач зіслався на те,що він є власником домоволодіння по АДРЕСА_1.

Рішенням сесії Перегінської селищної ради №175-42/2014 від 02 червня 2014 року йому, надано дозвіл на розробку технічної документації на земельні ділянки по АДРЕСА_1 при умові врахування спільного заїзду до господарства ОСОБА_4 (АДРЕСА_2). Пунктом 2 цього рішення рекомендовано йому, ОСОБА_2, та ОСОБА_4 укласти договір на встановлення земельного сервітуту.

Для розробки та виготовлення технічної документації з інвентаризації належних йому земельних ділянок, він звернувся до спеціалізованої організації ПП «Луги», проте листом від 17.06.2014 року йому відмовлено в розробленні технічної документації, мотивуючи тим, що спільні заїзди відносяться до земель загального користування (землі селищної ради), а Генеральним планом смт.Перегінське Рожнятівського району не передбачено проїзду через його земельну ділянку до господарства ОСОБА_4, а встановлення спільних меж відноситься до компетенції селищної ради.

В той же час відповідач по справі ОСОБА_4 відмовляється укласти договір земельного сервітуту на проїзд через його земельну ділянку, мотивуючи тим, що заїзд до його господарства передбачений будівельним паспортом, виготовленим районною архітектурою 21.03.1986 року за реєстровим №5/298.

Ні він, ні сусід ОСОБА_4 ще не набули права власності на земельні ділянки. Рішенням Перегінської селищної ради йому, позивачу, лише надано дозвіл на розробку технічної документації з подальшою передачею даної земельної ділянки у власність. Теж саме стосується й сусідньої земельної ділянки.

Генеральним планом забудови смт.Перегінське не передбачено проїзду через його земельну ділянку до господарства відповідача.

Крім того, згідно представленого відповідачем ОСОБА_4 будівельного паспорта, виготовленого йому районною архітектурою 21.03.1986 року реєстровий №5/298 у схемі виносу в натуру земельної ділянки і розбивки будівель незаконно вказано спільний заїзд до земельної ділянки ОСОБА_4 через його земельну ділянку, оскільки такий заїзд не передбачений Генеральним планом забудови смт.Перегінське Рожнятівського району, отже такий будівельний паспорт слід визнати незаконним та скасувати.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав з викладених в заяві підстав.

Представник відповідача Перегінської селищної ради у судове засідання не прибув, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов не визнав.

Представник відділу містобудування, архітектури та регіонального розвитку Рожнятівської районної державної адміністрації, ОСОБА_7,в минулих судових засіданнях позов не визнала, суду пояснила, що загальна площа земельних ділянок ОСОБА_2 згідно плану земельної ділянки виготовленого ПП «Луги» становить 0,1783 га, з них: діл. №1 площею 0,0900га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель; діл. №2 площею 0,0883га для ведення особистого селянського господарства. Земельна ділянка ОСОБА_4 згідно планів відведення земельних ділянок виготовлених Приватним підприємцем ОСОБА_8, має загальну площу 0,1843 га, з них діл. №1 площею 0,0513 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель; діл. №2 площею 0,1330 га для ведення особистого селянського господарства. Земельні ділянки згідно генплану забудови смт.Перегінське знаходяться на землях житлової забудови.

Існуючий заїзд до будинковолодіння ОСОБА_4 яким він користується, вказано в будівельному паспорті виданому в 1986 році на забудову земельної ділянки. В генплані забудови розробленого в 2005 році проектний заїзд вказано в іншому місці. Генплан 1986 року розроблення в відділі містобудування та архітектури відсутній.Земельна ділянка ОСОБА_4 до вулиці Сотенного Довбуше не прилягає і влаштувати заїзд з даної вулиці неможливо. Проектний заїзд вказаний в генеральному плані, в натурі на місцевості являється земельною ділянкою ОСОБА_5, яка згідно записів в облікових книгах в 1993 році передана їй в власність для ведення особистого селянського господарства. В генплані забудови не точно відображено фактичне розташування земельних ділянок.

ОСОБА_4, позов не визнав та пояснив, що вони з позивачем є сусідами. Він здійснює під'їзд до свого будинку по дорозі, що проходить через земельну ділянку якою користується позивач. Іншого під'їзду до його будинку не має. Просив відмовити у задоволенні позову.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Вважає, що сторони не повинні вирішувати свої проблеми за рахунок її земельної ділянки. Вона не згідна передати земельну ділянку яку обробляє багато років комусь на заїзд.

Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

За змістом ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з"ясуванню обставин справи, сприяє здійсненню прав сторін.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко-і відеозаписів, висновків експертів.

У відповідності до ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свою права власності іншою особою, може звернулися до суду .з вимогою про заборону вчинення певних дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Сторони підтвердили суду, що інших доказів на підтвердження чи заперечення позову, крім тих що є в матеріалах даної справи не існує.

Ухвалою Рожнятівського районного суду від 10 серпня 2015 року закрито провадження в частині позовних вимог ОСОБА_2 про визнання незаконними п.2 та п.2а рішення сесії Перегінської селищної ради № 175-42/2014 від 02.06.2014 року та зобов"язання Перегінської селищної ради внести зміни до свого рішення № 175-42/2014 від 02.06.2014 року та відмінити умови, що обтяжують розробку технічної документації на земельній ділянці по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд, на підставі ч.1 п.1 ст.205 ЦПК України.

Судом встановлено, що сторони являються сусідами і проживають в АДРЕСА_1. Відповідач здійснює під'їзд до свого житлового будинку, господарських будівель і споруд по дорозі, що проходить через земельну ділянку, якою користується позивач.

Статтею 39 ЗК України встановлено, що землі житлової та громадської забудови використовуються відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно - господарського устрою, з дотриманням державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови.

Згідно п. 9 ч. 4 ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план території визначає порядок організації транспортного і пішохідного руху. А ст.ст. 27 та 30 цього ж закону зазначено, що таке будівельний паспорт та технічні умови і в них чітко вказано, що план забудови та технічна документація на будинок стосується суто земельної ділянки де ведеться будівництво.

Відповідно до ст.99 ЗК власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення земельних сервітутів на право проходу та проїзду на велосипеді;на право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; на інші земельні сервітути.

За змістом вказаної норми та ст.98 ЗК України земельний сервітут встановлюється у разі потреби у використанні суміжної земельної ділянки (обслуговуючої) для усунення недоліків іншої (панівної) ділянки, пов'язаних з її місцем розташування чи природним станом. При цьому встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника обслуговуючої земельної ділянки прав володіння, користування та розпорядження нею.

Відповідно до ч.1 ст. 401 ЦК України право користування чужим майном ( сервітут) може бути встановлене, щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Таким чином, закон вимагає від позивача надання суду доказів того, що нормальне, у відповідності до закону господарське використання земельної ділянки, на якій розташоване домоволодіння відповідача, неможливо без обтяження сервітутом його земельної ділянки.

Актом від 20 січня 2015 року підтверджено, що відповідачу слід залишити існуючий заїзд до будинковолодіння, яким він користується і який вказаний в будівельному паспорті.

Відповідно до вимог ст. 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей.

В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження посилання позивача на те, що будівельний паспорт , виготовлений районною архітектурою 21.03.1986 року реєстровий №5/298 підлягає скасуванню оскільки заїзд не передбачений Генеральним планом забудови смт.Перегінське Рожнятівського району.

Суд приходить до переконання, що оскільки будівельний паспорт, виготовлений районною архітектурою 21.03.1986 року реєстровий №5/298 на будинковолодінння відповідача, не суперечить нормам чинного законодавства, тому у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Перегінської селищної ради, ОСОБА_4, відділу містобування та архітектури регіонального розвитку Рожнятівської РДА, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 про визнання недійсним і скасування будівельного паспорта відмовити за їх безпідставністю.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга, яка подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рожнятівський районний суд.

Суддя: