Справа № 456/1425/15-ц
Провадження № 2/456/863/2015
РІШЕННЯ

іменем України

21 травня 2015 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Пака В. М. ,

при секретарі Івасів А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк» Фінанси та кредит» про захист прав споживачів, суд

Встановив:

26.03.2015 року в суд поступила позовна заява ОСОБА_1, яка просить стягнути з відповідача по справі Публічного акціонерного товариства «Банку Фінанси та кредит» суму боргу за депозитним договором від 29 вересня 2014 року, укладеного на один місяць 7630 євро зі сплатою 10,00% річних, що становить 193 891,23 грн., суму 9561,76 грн. проценти за користування коштами, суму 44 594,98 грн. втрат від знецінення коштів, 10 000,00 грн. моральної шкоди, 400,00 грн. оплати за юридичні послуги, оскільки строки договору закінчилися, суми є значні і відповідач не повертає їх.

В обґрунтування позовних вимог позивачка ОСОБА_1 покликається також на те, що 29 вересня 2014 року вона уклала з відповідачем 95-им відділенням ПАТ «Банк» Фінанси та кредит» договір про надяння фінансових послуг договір заяву № 300131/113260/1-14 про банківських строковий вклад (депозит) «Класік» на 1 місяць по 29 жовтня 2014 року в іноземній валюті 7 630,00 євро, які вона накопичувала для оплати навчання дочки. Після закінчення терміну дії договору і потребі в коштах вона спочатку в усній формі звернулася до банку про повернення вкладу, але їй було відмовлено.

Позивачка ОСОБА_1В двічі 30 січня 2015 року та 02.02.2015 року подала письмову заяву відповідачу ПАТ «Банк» Фінанси та кредит» про повернеення банківського вкладу. Ні, відповіді, ні вкладу вона не отримала. Вважає, що її права споживача порушені, а тому змушена звернутись з позовом до суду, а тому просить стягнути в її користь всю суму заборгованості.

27.04.2015 року ОСОБА_1 подала до суду уточнену позовну заяву в якій зазначила, що має строковий вклад в іноземній валюті 7630,00 євро та уточнила реквізити відповідача по справі. Просила суд стягнути з відповідача 7 630, 00 євро суму вкладу, 10 % річних в сумі 376,27 євро, 1747,27 євро індекс інфляції, 10 000 грн. моральної шкоди, та 400,00 грн. оплати за юридичні послуги а.с.21-22.

В суді представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та пояснив, що між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем 29.09.2014 року було укладено договір-заяву №300131//113260/1-14 про банківський вклад (депозит) «Класік». Строки дії даного договору закінчилися, вона неодноразово зверталася до відповідача про повернення суми вкладу, але ні відповіді, ні вкладу не отримала. Просить уточнені позовні вимоги задовольнити.

Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи на 27.04.2015 року та 21.05.2015 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення в суд не зявилися про причини неявки не повідомили та не подав суду заяву про слухання справи в його відсутності, однак оспорює ухвалу суду про відкриття провадження у справі, хоча згідно ст. 293 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, а тому на підставі ст. 169 ч. 4 ЦПК України суд має право постановити заочне рішення.

Дослідженими доказами по справі доведено, що позовні вимоги підставні, підлягають до часткового задоволення.

Взаємовідносини, що виникли між Позивачем на Відповідачем регулюються Цивільним кодексом України. Статті 1058 ч.1 ЦК України визначено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором;

- частинами 1 та 2 статті 1060 ЦКУ передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). ОСОБА_3 може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною;

- у частині 1 та 6 статті 1061 ЦКУ ідеться про те, що ОСОБА_3 виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а невитребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

Крім того, статтею 526 ЦКУ визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі статтею 525 ЦКУ одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦКУ передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦКУ боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Стаття 625 ЦКУ визначає відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а саме: боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» № 2121-ІІІ вклад (депозит) це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Стаття 47 Закону № 2121-III визначає перелік банківських послуг. Так ОСОБА_3 має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг. До банківських послуг належать: залучення у вклади коштів та банківських металів від необмеженого кола юридичних і фізичних осіб; відкриття та ведення поточних рахунків клієнтів, у тому числі у банківських металах; розміщення залучених у вклади, у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик.

Закон України «Про захист прав споживачів» № 1023-ХІІ регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Як було зазначено вище, Вкладник виконав свої зобовязання за ОСОБА_3 про банківський строковий вклад (депозит), але після закінчення дії ОСОБА_3 у односторонньому порядку відмовився виконувати свої зобовязання вчасно та належним чином.

Верховний Суд України в узагальненні судової практики з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів (2009-2012 рр.) від 01.02.2013 р. у розділі «Фінансово-кредитні послуги» зазначив що, сам характер фінансово-кредитних відносин, стороною в якій є фізична особа, а також використані у Законах «Про захист прав споживачів» № 1023-XII та «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» № 2664-III терміни "споживчий кредит", "фінансова установа", "фінансова послуга" дають підстави вважати, що правовідносини, які виникають із кредитних договорів, договорів банківського вкладу, договорів страхування, підпадають під дію Закону № 1023-XII.

Згідно з преамбулою Закону № 2664-III у ньому встановлені загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг. Його метою є створення правових основ для захисту інтересів споживачів фінансових послуг.

Пленум Верховного Суду України у Постанові № 3 від 01.04.94 «Про строки розгляду судами України кримінальних і цивільних справ» частині 1 зазначив, що необхідно звернути увагу суддів на необхідність підвищення особистої відповідальності за своєчасний і якісний розгляд судових справ, маючи на увазі, що згідно зі статті 6 Закону України «Про статус суддів» повний, всебічний та об'єктивний розгляд справ з дотриманням встановлених законом строків є їх обов'язком.

Навмисне порушення процесуального закону чи несумлінність, які спричинили несвоєчасний розгляд та тяганину при розгляді кримінальних або цивільних справ та істотно обмежили права і законні інтереси громадян, слід розглядати, з урахуванням конкретних обставин, як неналежне виконання професійних обов'язків судді.

Згідно пункту 7 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» та частини 3статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати державного мита за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Згідно статті 110 Цивільного процесуального Кодексу України (надалі «ЦПКУ»), позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання до-говору.

Долученим до справи копії договору-заяви банківського вкладу 300131/113260/1-14 від 29 вересня 2014 року доведено, що позивачка внесла 7 630,00 євро на рахунок ПАТ «Банк» Фінанси і кредит» із розрахунком процентної ставки 10 % річних з виплатою процентів строком на 1 місяць з 29 вересня 2014 року по 29 жовтня 2014 року, становить 63,58 євро та по час подачі позову із врахуванням уточнень позовних вимог сума невиплачених нарахувань становить 376, 27 євро що доведено письмовими заявами від 30.01.2015 року та від 02.02.2015 року доведено, що позивачка ОСОБА_1 зверталась до ПАТ «Банк» Фінанси та кредит» про повернення банківського вкладу, однак умови договору відповідач не виконав, суму боргу та відсотки за користування їй не повернув. Виходячи з наведеного суд вважає за можливе стягнути з відповідача суму вкладу 7630 євро та 376, 27 євро відсотків за користування депозитним вкладом, що і становить 8006,27 євро.

Щодо стягнення моральної шкоди 10 000 грн. та індексу інфляції суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні вимог виходячи з практики розгляду вказаних спрів, що такі розглядаються з врахуванням часу набрання рішення законної сили даного рішення та до часу його виконання, а тому суд вважає передчасним стягнення моральної шкоди та індексу інфляції.

Керуючись ст. 10,60, 169 ч. 4, 209, 212, 215 218 ЦПК України та на підставі ст. ст. 525, 526, 610,612, 625, 1058, 1060, 1061 ЦК України, ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", п.7. ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд

Вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банку «Фінанси та Кредит», (код ЄДРППОУ 09807856) м. Київ вул. Артема, 60, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, Хабаровського краю, жительки с. Дуліби, Стрийського району, вул. Заводська, 17/9 суму боргу 8 006 (вісім тисяч шість) євро 27 євроцентів, що за курсом на час слухання справи становить 185 178 грн. 78 коп. (по курсу 23.13) для стягнення судового збору з відповідача та 400 грн. витрат за надання юридичної допомоги, згідно договору банкіського строкового вкладу №300131/113260/1-14 від 29 вересня 2014 року укладеного між позивачкою та та ПАТ «Банк» Фінанси та кредит» в особі начальника відділення № 95 м. Стрия .

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банку «Фінанси та Кредит», (код ЄДРППОУ 09807856) в доход держави 1 851 (одну тисячу вісімсот пятдесят одну) грн. 78 коп. судового збору не сплаченого позивачкою при подачі позовної заяви у звязку зі звільненням її від сплати такого.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за недоведеністю.

Рішенння може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з моменту оголошення, а відсутній стороні в той же час з моменту отримання копії даного рішення, шляхом подачі заяви про його перегляд в порядк передбаченому ст.. 226 ЦПК України.

Головуючий-суддя ОСОБА_4