Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Подрєзова Г. О. ,

при секретарі Александрова А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білій Церкві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні, що перебуває в спільній частковій власності та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ нежитлового приміщення в натурі як об»єкту права спільної часткової власності;

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні, мотивуючи тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з сином відповідачки ОСОБА_3, шлюб було розірвано за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 12.03.2010року. Також за рішенням суду було поділене спільно нажите майно подружжя, а саме за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 23.04.2013року по справі № 1003/7807/12, 2/357/22/13 за ОСОБА_3 було визнане право власності на 1/ 2 частину нежитлового приміщення в житловому будинку № 101 по бульвару 50 річча Перемоги, приміщення 41, м.Біла Церква загальною площею 527,3 кв.м., яке на той час було зареєстровано за нею. В натурі приміщення не поділено, а тому під час розгляду справи в суді за її позовом до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні, справа № 357/6366/13-ц, з»ясувалося, що ОСОБА_3 подарував належну йому частку спірного нежитлового приміщення своїй матері відповідачці по цій справі, тому є необхідність звернення до суду з новим позовом до відповідачки ОСОБА_2 про припинення її права на 1/ 2 частку спільного майна, виходячи з того, що фактично цим приміщенням користується вона особисто та колектив працівників, які працюють за трудовими договорами, утримання цього майна здійснюється особисто нею за власні кошти, а вирішити спір мирним шляхом не представляється можливим. Вартість 1/ 2 частини не житлового приміщення вона готова відшкодувати на користь відповідачки. Посилаючись на зазначені обставини, а також на норму ст. 365 ЦК України просила суд позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала повністю, звернулася до суду з зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ нежитлового приміщення в натурі як об»єкту права спільної часткової власності , згідно з яким послалася на порушення її права по користуванню цим приміщенням з боку позивачки, яка особисто використовує це приміщення для здійснення своєї підприємницької діяльності, а також на те, що поділ в натурі є можливим, перепланування нежитлового приміщення , яке вбудоване у багатоквартирному житловому будинку погоджено з Управлінням містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради, головою правління ОСББ «Прогрес», яке розташоване в цьому будинку, а також проектною організацією виготовлено варіант конкретного поділу нежитлового приміщення, згідно з яким до одного не житлового приміщення входить частина торгового залу №1 площею 118кв.м., убиральня №6, площею 2,3 кв.м., умивальник №7 площею 1,5 кв.м., частина коридору №9-12,6кв.м., підсобне приміщення №11 9,10кв.м., службове приміщення №16- 9,90 кв.м., коридор №17 - 7,90 кв.м.,підсобні приміщення №18 - 5,5 кв.м., підсобні приміщення №21 -28,1кв.м., а всього на першому поверсі - 194,90кв.м. та у підвалі : частина підсобного приміщення №Х- 11,9кв.м., підсобне приміщення №Х1 50,50кв.м., коридор № Х11 6,0 кв.м. всього по підвалу -684 кв.м., що становить разом 194,9 + 68,4 = 263,3 кв.м.

До іншого не житлового приміщення відходять : частина торгового залу №1 площею 30,3 кв.м., торговий зал №2 площею 49,0кв.м., службове приміщення №3 площею 7,7кв.м., коридор №4 12,6кв.м., коридор №5 2,9 кв.м., підсобне приміщення №8 2,0кв.м., частина коридору №9 2,84 кв.м., коридор №10 5,6 кв.м., службове приміщення №12 29,3 кв.м., службове приміщення №13 61,40кв.м., санвузол №14 1,90кв.м., всього по першому поверху 205,54кв.м. та у підвалі : частина підсобного приміщення №Х 20,9кв.м., сходова клітина №У111- 3,10кв.м., коридор №У1 6,20кв.м., підсобне приміщення № 1Х- 13,7 кв.м., коридор № У11 6,10кв.м., підсобне приміщення № Х111 8,40кв.м., всього по підвалу 58,4 кв.м., а загальна площа відокремленого нежитлового приміщення становитиме 263,94кв.м. . А так як ст.ст. 317,319 ЦК України передбачено права власника, до яких віднесено як право володіння, користування так і право розпорядження своєю власністю, ст. 367 цього Кодексу передбачено поділ майна в натурі між співвласниками за домовленістю між ними, а у разі виникнення спору , співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту, тому просила суд задовольнити зустрічну позовну заяву.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, покази свідків, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а у зустрічному позові ОСОБА_2 необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що нежитлове приміщення в житловому будинку № 101 по бульвару 50 річча Перемоги, м. Біла Церква, приміщення №41, загальною площею 527,3 кв.м., було зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Білоцерківським управлінням житлово-комунального господарства на підставі рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 22.01.2008року №17, яке було зареєстроване в Білоцерківському МБТІ 05.02.2008р. у книзі 123.

Згідно з рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.04.2013року по справі № 1003/7807/12,2/357/22/13 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 в частині визнання за ним права власності на 1/ 2 частину нежитлового приміщення площею 527,3кв.м. за №41 в житловому будинку №101 по бульвару 50 річча Перемоги, в м. Білій Церкві. Право власності на 1/ 2 частку вказаного нежитлового приміщення за ОСОБА_3 було зареєстроване Реєстраційною службою Білоцерківського МРУ юстиції Київської області в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень 25.09.2013року, реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна 03.

Згідно з договором дарування частки нежитлового приміщення в житловому будинку від 25.01.2014року належна ОСОБА_3 1/ 2 частка нежитлового приміщення під №41 в житловому будинку по бульвару 50 річча Перемоги, 101 в м. Білій Церкві, загальною площею 527,3кв.м. була подарована на користь ОСОБА_2

При вирішенні спору судом враховано, що згідно частини першої статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї.

Згідно з ч.2 цієї статті суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Зі змісту зазначеної норми закону випливає, що припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якого з передбачених пунктами 1-3 ч.1 ст.365 ЦК випадку, але лише в тому разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім»ї.

Судом встановлено, що частки сторін у спірному нежитловому приміщенні рівні по 1/ 2 частині у кожного із співвласників.

Згідно з висновком судової інженерно - технічної експертизи від 03.04.2015року № 8205 виконаної Незалежним інститутом судових експертиз дійсна вартість об»єкту оцінки становить 2176855 грн., відповідно 1/ 2 частка даного об»єкта становить - 1088427,5грн.

Згідно з висновком експерта, враховуючи ідеальні частки співвласників, необхідність встановлення окремими ДБН мінімально необхідних приміщень в громадських будівлях та спорудах, технічна можливість поділити спірне не житлове приміщення між співвласниками існує.

При цьому, суд враховує вимогу пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України, право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Так, в судовому засіданні 25.11.2014року особисто ОСОБА_2 зазначила, що хоч зареєстрована з 24.07.2014року в якості суб»єкта підприємницької діяльності

згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ( а.с. 78) , планує здійснювати діяльність у належній їй частині після виділення її в натурі здача в оренду. Також має намір у майбутньому подарувати свою частку на користь онучки ОСОБА_4.

Представник відповідачки ОСОБА_2 також зазначив, що довіритель не заперечує у отриманні грошової компенсації за належну їй частку спільного майна, у розмірі оцінки майна, проведеної експертом КНДІСЕ, яка проводилася під час розгляду цивільної справи № 357/6366/13-ц та визначена в сумі 4868000грн.( а.с. 164 том 1 справа № 357/6366/13-ц).

Крім цього, відповідачка ОСОБА_2 надала довіреність від 25.01.2014року, засвідчену державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори зареєстровану у реєстрі за № 2-268 представнику ОСОБА_3 на продаж належної їй на праві приватної власності частки нежитлового приміщення під №41 по бульвару 50 річча Перемоги, 101 м. Біла Церква.

Тобто, за наведених обставин, суд вважає, що припиненням права власності співвласника ОСОБА_2 на частку у спільній частковій власності, не буде завдано істотної шкоди її інтересам.

Також, суд враховує і те, що згідно з висновком експерта інженерно технічної експертизи, хоч існує технічна можливість поділу не житлового приміщення між співвласниками відповідно до розміру їх часток у спільній частковій власності, але при цьому необхідно врахувати положення ст. ст. 183, 367 ЦК України, відповідно до яких виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом, яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані приміщення.

У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання або перепланування будинку, він провадиться за наявності на це дозволу компетентного органу (ст. 152 ЖК України).

Згідно з актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об»єкта будівництво магазину «Тканини» та майстерні по ремонту одягу , затвердженого рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 22.01.2008р. № 17 вбачається, що в експлуатацію був введений об»єкт який складається з вбудованих нежитлових приміщень житлового будинку, які будувалися за проектом Архітектурно будівельної фірми «Брама АБФ» № 0019-1б, відповідно до договору на виконання робіт по будівництву приміщення в м.Біла Церква в будинку по б-ру 50 річча Перемоги від 25.03.2001р. (а.с.81).

В повідомленні про можливість розподілу власної частини нежитлового приміщення №41 по бульвару 50 річча Перемоги від 18.08.2014р. ПП фірма «Брама- АБФ» послалося на наявність технічної можливості такого розподілу, але після з»ясування всіх питань, що стосуються перепланувань, пов»язаних з розподілом в натурі об»єкту, ПП фірма «Брама- АБФ» в листі від 15.10.2014р. указало на можливість розподілу об»єкту лише при умові розділення енергозабезпечення приміщень, заміни інженерних мереж : опалення, водопостачання, каналізації, електропостачання, з вирішенням питання додаткового енергонавантаження для електрообігріву частини приміщень, доцільність виконання яких можно визначити після підрахунку та порівняння вартості робіт і вартості приміщень.

Також з листа Білоцерківської Філії по експлуатації газового господарства від 29.07.2014р. вбачається, що можливість встановлення додаткового опалювального газового котла в зв»язку з обмеженими розмірами топкової нежитлового приміщення №41 по бульвару 50 річча Перемоги,101 відсутня (вимоги ДБН В.2.5-20-2001 «Газопостачання» Додаток Ж). А згідно повідомлення від 04.11.2014року можливість обладнання автономним опаленням кожної із частин в разі розподілу в натурі на дві окремі частини визначає проектна організація з урахуванням вимог технічних умов від експлуатаційних організацій ( а.с.139).

Відповідно до листа ОСББ «Прогрес» від 17.09.2014року враховуючи розташування технологічних мереж електропостачання, водопостачання та вкрай погану систему водовідведення будинку, розподіл приміщення №41 неможливий.

А з матеріалів справи та показів свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 вбачається, що проблемною у спірному нежитловому будинку є стан каналізації, особливо у підвальному приміщенні, в якому кілька разів на рік виникає затоплення фекаліями. Каналізація не обслуговується спеціалізованою установою, договору на відповідне обслуговування не укладено.

Як вбачається з матеріалів справи газопостачання магазину тканин та ательє виконане згідно робочого проекту 0019-1г (а.с.129-134).

Технічними вимогами з енергозбереження та енергоефективності від 11.10.2006р. , робочим проектом на автоматичну пожежну сигналізацію та систему оповіщення про пожежу за 2007р. - передбачені вимоги до проекту забудови не житлового приміщення (а.с. )

Як зазначено у висновку експерта №8205 від 03.04.2015року на а.с. 202 експертом запропоновано чотири варіанти конкретного розподілу нежитлового приміщення №41, по бульвару 50 річча Перемоги,101 м. Біла Церква, але до кожного з них експерт зазначив про те, що - розробка проектної документації, а також погодження при необхідності її у встановленому порядку з відповідними службами і установами не відноситься до діяльності інституту судових експертиз. Пропозиції щодо переобладнання комунікацій при реконструкції даного нежитлового приміщення обумовлюються технічними умовами експлуатуючих організацій та проектно кошторисною документацією.

Тобто, з врахуванням вищенаведеного, та за відсутності належного погодження запропонованих варіантів конкретного розподілу не житлового приміщення №41, в тому числі і обраного представником відповідачки ОСОБА_2 для розподілу варіанту №4 , з відповідними організаціями та установами, та з врахуванням того, що суд відповідно до ст. 10 ЦПК України з метою всебічного і повного з'ясування обставин справи та забезпечення здійснення прав сторін, пропонував представнику відповідача подати або за їх клопотанням витребувати, зокрема, висновки органів місцевого самоврядування, оскільки спірне нежитлове приміщення є вбудованим у житловий будинок, висновки пожежної і санітарної інспекцій тощо, про допустимість пов'язаних із цим поділом переобладнань і перепланувань; дані про вартість та характер робіт, які необхідно здійснити для відокремлення виділеної частки будинку або поділу будинку.

Представником відповідачки ОСОБА_2 до матеріалів справи додано лист ПП «ОСОБА_7 ПЛЮС», згідно з яким виготовлення проектно кошторисної документації на розподіл інженерних мереж можливо виключно після отримання права власності на кожну із розподілених частин.

Але, суд вважає, це не виключає висновків компетентних органів: в тому числі висновок про відповідність перепланування санітарно-епідеміологічним вимогам, пропонованим до будинків і приміщень, правилам пожежної безпеки, погодження для встановлення відокремленого газо-, водо- та енергопостачання.

Тобто, з урахуванням вимог ст..60 ЦПК України, щодо обов»язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, та не наданням до суду доказів на підтвердження наявності висновків щодо можливості певних перепланувань і переобладнань, виконання яких потребує узгодження з компетентними органами, суд вважає, що це питання не знайшло свого підтвердження у доказах наданих представником відповідачки ОСОБА_2, відповідні дозволи та погодження від компетентних органів, суду надані не були.

Представником позивачки ОСОБА_1 до суду надано квитанцію про внесення на депозитний рахунок Білоцерківського міськрайонного суду 256083грн. в рахунок сплати за частку співвласника.

Також, згідно з ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 11.09.2014року на депозитний рахунок Білоцерківського міськрайонного суду було зараховано кошти в розмірі 832345грн.

Таким чином позивачка ОСОБА_1 внесла всього на депозитний рахунок Білоцерківського міськрайонного суду 256083грн. + 832345грн. = 1088428грн., тобто вартість 1/ 2 частини спірного нежитлового приміщення.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що первісний позов ОСОБА_1 про припинення права на частку у спільному майні повністю обґрунтований і підлягає до задоволення, а у задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити, як недоведеному належними доказами.

Керуючись ст.ст. 10, 15,60, 212-215,218,223 ЦПК України, ст. ст.364, 356 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні, що перебуває в спільній частковій власності задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/ 2 частину нежитлового приміщення по бульвару 50 річча Перемоги,101 приміщення 41, загальною площею 527,3 кв.м., що належить їй на праві власності на підставі договору дарування від 25.01.2014року, засвідченого державним нотаріусом Другої міської державної нотаріальної контори та зареєстрованої в реєстрі № 2-265.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину нежитлового приміщення по бульвару 50 річча Перемоги,101 приміщення 41, загальною площею 527,3 кв.м.

Кошти в сумі 1088428грн., що знаходяться на депозитному рахунку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, згідно з ухвалами від 11.09.2014року, від 09.06.2015року, та згідно платіжного доручення від 23.06.2015року, стягнути на користь ОСОБА_2.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ нежитлового приміщення в натурі як об»єкту права спільної часткової власності - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір 3654грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_8