АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 682/1729/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1236/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Костенка А.М.,

суддів: Гринчука Р.С., Грох Л.М.,

при секретарі : Гриньовій А.М.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 682/1729/14-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Славутського міськрайонного суду від 6 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2, звертаючись до суду з позовом, вказував, що з 24 серпня 1975 року по 2014 рік перебували із відповідачкою в шлюбі. Зазначав, що у 1980 році разом за спільні кошти придбали частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1, який пізніше перебудували і у 1992 році отримав свідоцтво про право власності на житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами. Позивач вказував, що у вересні 2011 року з власної волі залишив будинок та переїхав у м. Золотоноша, де проживають його сестра та мати. Відповідач залишилася проживати у спільному будинку. При цьому, добровільно вирішити питання про поділ житлового будинку з надвірними будівлями ОСОБА_1 відмовляється. Тому, уточнивши позовні вимоги, просив поділити спільне майно, виділивши йому реально 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по АДРЕСА_1, а саме : приміщення в житловому будинку 1-1; 1-2; 1-6; 1-7; 1-8, надвірні будівлі хлів Б, хлів Г та із призначенням йому компенсації за зменшення його частки від ідеальної в сумі 3997 грн., а ОСОБА_1 - виділити приміщення в житловому будинку 1-3; 1-4; 1-5, надвірні будівлі гараж В, погріб в, споруду вбиральні.

ОСОБА_1, звернулася до суду із зустрічним позовом, просила поділити спільне із відповідачем майно, виділивши їй в житловому будинку АДРЕСА_1 житлову кімнату 1-3 площею 10,7 кв.м., житлову кімнату 1-6 площею 15 кв.м., кухню 1-2 площею 9,5 кв.м., коридор 1-1, площею 6,4 кв.м. та ванну кімнату 1-7, площею 3 кв.м. та 1-8 котельню площею 2,6 кв.м., з надвірних будівель виділити літню кухню, половину хліва, а відповідачу виділити - дві жилі кімнати 1-4, площею 11 кв.м. та 1-5, площею 20 кв.м., з надвірних будівель виділити гараж та половину хліва. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що перебували з ОСОБА_2 в шлюбі із 24 серпня 1975 року. У _____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Маршал І.М. Провадження № 22-ц/792/1236/15

Доповідач: Костенко А.М. Категорія: 48 1980 році придбали частину житлового будинку, який в подальшому перебудували і отримали свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами Однак, позивач вказувала, що

спільне життя між сторонами не склалося, вони припинили спільно проживати, а у вересні 2011 році відповідач переїхав в м. Золотоноша, де по сьогодні проживає у своєї матері. Зазначала, що проживає у будинку, де також проживають її двоє синів. У 2012-2013 роках частково зробила ремонт в будинку, встановила новий газовий котел, облаштувала навколо будинку та двору паркан з металопрофілю, на що витратила власні кошти в розмірі 45000 грн. Позивач вказує, що згідна на поділ будинку, проте відповідач не погоджується на запропонований нею варіант поділу. Тому просила поділити спільне із відповідачем майно, виділивши їй в житловому будинку по АДРЕСА_1 жилу кімнату 1-3 площею 10,7 кв.м., жилу кімнату 1-6 площею 15 кв.м., кухню 1-2 площею 9,5 кв.м., коридор 1-1 площею 6,4 кв.м. та ванну кімнату 1-7 площею 3 кв.м. та 1-8 котельню площею 2,6 кв.м., з надвірних будівель виділити літню кухню, половину хліва, а відповідачу виділити в житловому будинку по АДРЕСА_1 дві жилі кімнати 1-4 площею 11 кв.м. та 1-5 площею 20 кв.м., з надвірних будівель виділити гараж та половину хліва.

Рішенням Славутського міськрайонного суду від 6 травня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Позов ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалено провести між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 розподіл в натурі житлового будинку та господарських споруд за адресою АДРЕСА_1, виділивши у власність ОСОБА_2 : кімнату 1-3; кімнату 1-4; кімнату1-5; надвірні будівлі гараж В, погріб в, вбиральню Д; ОСОБА_1 : коридор 1-1; кухню 1-2; кімнату 1-6; санвузол 1-7; котельню 1-8, надвірні будівлі хлів Б та хлів Г. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3997 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 336 грн.15 коп. на рахунок 0005, отримувач коштів Славутське УДКСУ, ГУ ДКСУ у Хмельницькій області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, просить змінити вказане рішення, ухвалити рішення яким провести розподіл будинку між нею та ОСОБА_2, виділивши у її власність коридор 1-1, кухню 1-2, кімнату 1-3, кімнату 1-6, санвузол 1-7, котельню 1-8, надвірні будівлі хлів Б, хлів Г, виділити ОСОБА_2 у власність кімнату 1-4, кімнату 1-5, надвірні будівлі гараж В, погріб В, вбиральню Д. Вказує, що при вирішенні спору, суд не взяв до уваги, що відповідач ОСОБА_2 фактично не проживає у спірному будинку. Судом при розподілі будинку не враховано, що вона, ОСОБА_1, постійно проживає у будинку, а також те, що крім неї у будинку проживають її сини, які є чоловічої статі. Крім того, на думку апелянта, судом при вирішення спору не було враховано її доводи про те, що під час проживання за власні кошти проводила ремонтні роботи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 п. 3 і п. 4 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги позивача ОСОБА_2 суд прийняв до уваги висновок судової будівельно-технічної експертизи від 20 лютого 2015 року № 02-01/15 та провів розподіл спірного будинковолодіння між сторонами в натурі відповідно до варіанту №1 експертизи, відійшовши, при цьому, від рівності часток сторін зі стягненням з позивача на користь відповідача вартості різниці у частках.

Однак, такий висновок суду суперечить вимогам закону.

Так судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 24 серпня 1975 року по серпень 2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі.

В період шлюбу ОСОБА_2 уклав договір купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 а після його перебудови на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 20 квітня 1992 року є власником вказаного будинку. Житловий будинок є спільною сумісною власністю подружжя, що не заперечується сторонами.

Згідно ст. 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 370, 372 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Статтею 183 Цивільного кодексу України встановлено, що подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

У п.п. 7, 8 постанови Пленуму ВСУ від 4 жовтня 1991 року №7 „Про застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" зазначено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника суд з урахуванням конкретних обставин може провести його розподіл зі зміною у зв'язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

При поділі житлового будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також які підсобні будівлі передаються власнику.

Аналіз змісту вищевказаних норм свідчить про те, що поділ житлового будинку, який перебуває у спільній частковій власності осіб, є можливими, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Визначальним для поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників і технічна можливість поділу будинку відповідно до часток співвласників.

За висновком, проведеної по справі, судової будівельно-технічної експертизи експертом ОСОБА_4 поділ житлового будинку по АДРЕСА_1 між двома власниками можливий, але з відступом від ідеальних часток. Першому співвласнику пропонується виділити приміщення загальною площею 36,5 кв.м., а саме :1-1- коридор, площею, 6,4 кв.м., 1-2 - кухню, площею 9,5 кв.м., 1-6 - кімнату, площею 15 кв.м., 1-7 - санвузол, площею 3 кв.м., 1-8 - котельню, площею 2,6 кв.м., а також надвірні будівлі Хлів Б, хлів Г.

Другому співвласнику пропонується виділити приміщення загальною площею 41,7 кв.м., а саме :1-3 - кімнату , площею 10,7 кв.м., 1-4 - кімнату, площею 11 кв.м., 1-5 - кімнату, площею 20 кв.м., а також надвірні будівлі гараж В, погріб, вбиральну Д. У зв'язку з таким варіантом поділу пропонується також призначити компенсацію за зменшення його частки від ідеальної першому співвласнику в сумі 3997 грн.

Крім того, експертом зазначено, що по даному варіанту також необхідно провести роботи по переобладнанню будинку, а саме закласти дверні прорізи з приміщень 1-6 в 1-3, з 1-6 в 1-5, влаштувати вхід з двору в приміщення 1-4, влаштувати вхід з приміщення 1-4 в приміщення 1-3, влаштувати вхід з приміщення 1-3 в приміщення 1-4, влаштувати індивідуальні інженерні системи: опалення, газопостачання, електропостачання, водопостачання, каналізації, в приміщенні 1-4 встановити перегородку, яка розділить приміщення 1-4 на санвузол та коридор, вхідні двері з двору будинку влаштувати подвійними. План поділу житлового будинку за висновком експерта не є проектом, для здійснення поділу по запропонованому плану необхідно замовити проект реконструкції житлового будинку з роз'єднанням інженерних мереж в сертифікованій організації.

Згідно ст. 152 Житлового кодексу в редакції на час ухвалення рішення суду виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

П. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" роз'яснено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої ради (ст. 152 ЖК).

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду експерт ОСОБА_5 пояснив, що влаштування входу з двору в приміщення 1-4 потребує втручання в зовнішню стіну будинку, в якій треба зробити вхід і яка є несучою конструкцією.

Отже переобладнання та перепланування житлового будинку по АДРЕСА_1 по варіанту, визначеному за висновком експерта та поділ будинку судом за цим варіантом передбачають втручання в несучі конструкції будинку, тому в силу вимог ст. 152 Житлового кодексу потребують отримання документів, що дають право на їх виконання (належний проект відповідної сертифікованої проектної організації з визначенням можливості втручання в несучі конструкції без шкоди для всього будинку, відповідні дозволи компетентних організацій тощо).

Однак таких документів позивачами до суду надано не було.

На вказані обставини суд уваги не звернув, не звернув суд уваги і на те, що у висновку експерта відсутні відомості щодо переобладнання інженерних мереж (існуючої системи опалення, газопостачання, водопостачання, каналізації і освітлення), їх вартості, а також судом не конкретизовано власника, якому необхідно виконати відповідні роботи по переобладнанню інженерних мереж, замовленню проекта.

Також експертом не повному обсязі вирішено питання щодо робіт, які необхідно провести по переобладнанню житлового будинку, (закладення дверних прорізів, влаштування окремих входів, влаштування індивідуальних інженерних систем : опалення, газопостачання, електропостачання, водопостачання, каналізації, встановлення перегород для розділення кімнати на кухню і санвузол, тощо), зокрема, хто із сторін і які роботи повинен виконати, їх вартість.

Не вирішено це питання і судом, хоча воно має суттєве значення для вирішення справи по суті.

Клопотань про призначення повторної судової-будівельної експертизи в суді першої інстанції сторони не заявляли.

Без усунення цих недоліків, які неможливо усунути судом апеляційної інстанції, вирішення питання про розподіл будинку в натурі між сторонами на дві окремі ізольовані квартири неможливе.

З цих же підстав не можливо задовольнити вимоги апеляційної скарги та зустрічного позову ОСОБА_1 щодо поділу спірного житлового будинку за варіантом апелянта, адже у висновку експерта такий варіант відсутній, клопотань про призначення експертизи щодо можливості поділу за своїм варіантом апелянт не заявляла, а вирішення цього питання потребує спеціальних знань.

За встановлених вище обставин колегія суддів з врахуванням вимог ч. 3 ст. 303 ЦПК України приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення з порушенням норм матеріального права, його висновки не відповідають обставинам справи, а рішення суду підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні позову ОСОБА_2 та зустрічного позову ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 травня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: (підпис) Судді: (підписи)

З оригіналом згідно : Суддя А.М. Костенко