Справа № 362/1267/15 Головуючий у І інстанції Лебідь-Гавенко Г. М.
Провадження № 22-ц/780/3743/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 29 14.07.2015
УХВАЛА

Іменем України

14 липня 2015 рокуколегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Гуля В.В., Даценко Л.М.,

При секретарі: Ромашині І.В.,

Розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок злочину,-

встановила:

У березні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь 3400 грн. завданої діями останнього матеріальної шкоди та 2 500 грн. спричиненої моральної шкоди.

При цьому, позивачка посилалась на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області № 362/23/14-к від 21 січня 2014 року, що набрав законної сили, яким встановлено обставини заподіяння ОСОБА_2 матеріальної шкоди ОСОБА_4, а також те, що дана шкода останнім їй відшкодована не була.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2015 року позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивачки 3 400 грн. - в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 1 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати в частині стягнення з нього моральної шкоди та в цій частині ухвалити нове про відмову в задоволенні вимог, посилаючись на його незаконність.

Апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Судом І інстанції встановлено, що згідно вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області № 362/23/14-к від 21 січня 2014 року (далі-Вирок), що набрав законної сили, до призначеного ОСОБА_2, який повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України, покарання застосовано вимоги ст. 75 КК України і звільнено його від відбування покарання з випробуванням (а.с. 4-7).

За вироком, потерпілими, зокрема ОСОБА_3, цивільний позов не заявлявся. Разом з тим, вироком встановлено завдання діями відповідача майну позивачці шкоди, а саме, що ОСОБА_2, продовжуючи свою злочинну діяльність, 01 грудня 2013 року, близько 09 год. 00 хв., перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1, де він мешкає разом зі своєю матір'ю ОСОБА_5, батьком ОСОБА_5 та рідною тіткою ОСОБА_3, та маючи намір на таємне викрадення чужого майна, повторно, шляхом пошкодження дверей, які були зачинені на замок, проник до кімнати своєї тітки ОСОБА_3, звідки таємно викрав ноутбук марки "Asus AMD C60" c/н D1N0CX042517022, вартістю 3400 гривень, що належить останній. Після чого ОСОБА_2 з місця скоєння злочину з викраденим зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим потерпілій ОСОБА_3 завдав матеріальної шкоди на загальну суму 3400 гривень.

Згідно до Договору № 0 про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна між ПАТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_3 укладено вказаний договір для придбання Ноутбука, "Asus " . Віповідно до п. 3 договору ціна товару складає 3399,90 грн. У забезпечення виконання всіх грошових зобов'язань позичальник передає в заставу, а Банк приймає наступне рухоме майно, а саме: Ноутбук, "Asus " (а.с.25).

Відповідно до квітанції про погашення вказаного кредиту позивачка погасила кредит у розмірі 3399, 90 грн. (а.с.27)

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд І інстанції, керуючись ст. ст. 23, 1166, 1167, 1177 ЦК України, та виходив з того, що відповідачем завдано шкоди майну позивачки, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, тому в частині відшкодування матеріальної шкоди вимоги задоволено в повному обсязі; та з урахуванням обсягу та характеру моральних страждань та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимог позивачки щодо стягнення моральної шкоди.

За ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Згідно із ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

За змістом п.п.п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31 березня 1995 року (зі змінами й доповненнями) - відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З урахуванням характеру та обсягу моральних страждань перенесених ОСОБА_3 через злочинні дії ОСОБА_2, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням останнього та його вини в її заподіянні, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи вік потерпілого, ступінь тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, зниження престижу, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, суд приходить до висновку, що на її користь підлягає відшкодуванню із відповідача моральна шкода в розмірі 1 000 грн.

Колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди, визначений судом І інстанції виходячи з фактичних обставин, доказів та з вимог розумності, справедливості й добросовісності. При цьому норми матеріального права, а також роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" судом застосовані вірно.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд І інстанції, повно встановивши фактичні обставини справи, вірно застосувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, ухвалив рішення, яке відповідає закону.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2015 року в частині позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди апеляційним судом не перевірялось, оскільки апелянт в цій частині рішення не оскаржує.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд І інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст.308, 315 ЦПК України , колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: