Справа № 466/3677/12 Головуючий у 1 інстанції: Глинська Д.Б.
Провадження № 22-ц/783/3483/15 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Бермеса І.В., Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря: Брикайло М.В.,

з участю: ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОКП ЛОДА «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», третіх осіб: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Єгорової Наталії Юріївни, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору довічного утримання, скасування державної реєстрації, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2012 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду із зазначеним позовом у якому просили:

визнати недійсним договір довічного утримання, укладений 20 квітня 2007 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2, що посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Єгоровою Наталією Юріївною та зареєстрованим у реєстрі за № 1254;

скасувати державну реєстрацію договору довічного утримання від 20.04.2007 року в Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» (а.с.4-6).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 24 листопада 2014 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір довічного утримання, укладений 20 квітня 2007 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2, що посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Єгоровою Наталією Юріївною та зареєстрованим у реєстрі за № 1254.

Скасовано державну реєстрацію договору довічного утримання від 20 квітня 2007 року в Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» (а.с.127-128).

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 26 січня 2015 року задоволено частково апеляційну представника ОСОБА_2 - ОСОБА_8

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 листопада 2014 року в частині скасування державної реєстрації договору довічного утримання від 20 квітня 2007 року в Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у позові.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін (а.с.193-197).

27 лютого 2015 року третя особа по справі - ОСОБА_3 оскаржила рішення суду першої інстанції

Ухвалою судді Апеляційного суду Львівської області від 14 квітня 2015 року поновлено ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду від 24 листопада 2014 року.

В апеляційній скарзі посилається на те, що 20 квітня 2007 року між її чоловіком ОСОБА_7 та ОСОБА_2 було укладено договір довічного утримання і жодних сумнівів в неусвідомленні розуміння значення дій ОСОБА_7 у момент підписання Договору не було.

Рішення суду порушує її законні права та інтереси як особи, що проживає за вказаною адресою (м. Львів, вул. Малоголосківська, 10/2), яка була предметом договору довічного утримання. Іншого житла у неї немає, тому є всі підстави вважати, що визнання недійсним договору довічного утримання, істотно впливає на проживання у даній квартирі у майбутньому.

Вказує, що судом помилково до спірних правовідносин застосовано ст. 225 ЦК України, із змісту якої також убачається можливість звернення до суду з позовом на підставі означеної норми лише осіб, чиї права порушено оспорюваним правочином. При цьому суд не врахував, що позивачі, як діти спадкодавця з 90 років не проживали із батьком, отже їх права не є порушеними укладенням оспорюваного договору.

Суд необґрунтовано послався у рішенні на акти судово-психіатричних експертиз 2008 - 2009 років, які були предметом дослідження по інших справах.

Суд безпідставно задовольнив вимогу про скасування державної реєстрації оскаржуваного договору в БТІ та ЕО, оскільки з 2014 року існує інший порядок реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Просить рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення наступних підстав.

Судом та матеріалами справи установлено, що позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду із зазначеним позовом, у якому разом із вимогою про визнання недійсним договору довічного утримання, укладеного 20 квітня 2007 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2, просили скасувати державну реєстрацію цього договору в Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки».

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині скасування державної реєстрації договору довічного утримання від 20 квітня 2007 року в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» й відмовляючи у задоволенні вказаних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_5, Апеляційний суд Львівської області в рішенні від 26 січня 2015 року зазначив, що функції реєстрації прав на нерухоме майно з 01 січня 2014 року покладено на Державну реєстраційну службу України, яка на підставі судового рішення вчиняє дії по реєстрації та скасуванню реєстрації таких прав за певними фізичними та юридичними особами.

Таким чином, в частині вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про скасування державної реєстрації договору довічного утримання від 20 квітня 2007 року в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 Апеляційним судом Львівської області 26 січня 2015 року постановлено нове рішення про відмову у позові.

Оскільки вищезазначені обставини встановлені судом апеляційної інстанції після відкриття апеляційного провадження, то в цій частині провадження підлягає закриттю на підставі ст.297 ЦПК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 про незаконність рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсним договору довічного утримання укладеного 20 квітня 2007 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2, то такі не знайшли свого підтвердження.

Із матеріалів справи убачається, що відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, виданого 15 січня 1994 року Третьою Львівською державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-347, зареєстрованому 28 лютого 1994 року у Львівському міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером №5258 ОСОБА_7 належало 2/5 часток у будинку АДРЕСА_1.

Згідно договору довічного утримання від 20 квітня 2007 року ОСОБА_7 передав у власність ОСОБА_2 а останній прийняв 2/5 частин вказаного вище будинку, взамін чого ОСОБА_2 зобов'язувався забезпечувати відчужувача утриманням (доглядом) довічно на умовах договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер (а.с.23).

Після його смерті відкрилася спадщина.

Позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є дітьми ОСОБА_7, вони не усунуті від спадщини з підстав, передбачених законом, тому після смерті останнього, а саме 22 березня 2011 року, подали відповідні заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини (а.с. 60,61).

Оскільки договір довічного утримання від 20 квітня 2007 року порушував право ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на спадщину після смерті батька, останні обґрунтовано звернулися до суду з позовом про визнання недійсним договору довічного утримання від 20 квітня 2007 року з підстав п.п.2,3 ст.203, ст.ст.215, 225 ЦК України.

У межах даної справи судом першої інстанції призначалися дві посмертні судово -психіатричні експертизи ОСОБА_7 з метою вирішення питання дієздатності останнього на час вчинення оспорюваного правочину.

Згідно Акту №314 посмертної судової-психіатричної експертизи від 24 травня 2013 року, ОСОБА_7 під час укладення договору довічного утримання 20 квітня 2007 року страждав стійким психічним хронічним у формі органічного недоумства та за своїм станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Дане захворювання у ОСОБА_7 спостерігалося приблизно з 2004 року (а.с.88-90).

Згідно Акту №623 посмертної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи від 15 вересня 2014 року, ОСОБА_7 під час укладення ним договору довічного утримання 20 квітня 2007 року страждав стійким хронічним психічним розладом у виді органічного недоумства змішаного (судинно-атрофічного ) ґенезу. За своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не був здатний вільно та усвідомлено приймати рішення та реалізувати його своїми діями щодо підписання договору довічного утримання 20 квітня 2007 року та не міг прогнозувати наслідки своїх дій. Виходячи з його підпису на договорі довічного утримання від 20 квітня 2007 року та інших документах у нотаріуса, зокрема в реєстрі нотаріальних дій, які веде нотаріус, ОСОБА_7 також виявляв ознаки недоумства (а.с.116-119).

З врахуванням зазначених обставин, суд першої інстанції обґрунтовано визнав недійсним договір довічного утримання від 20 квітня 2007 року, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 з підстав, передбачених п.п.2,3 ст.203, ст.ст.215,225 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду в цій частині не спростовують.

З урахуванням зазначених обставин, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в частині скасування державної реєстрації договору довічного утримання від 20 квітня 2007 року в обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» підлягає закриттю, в решті рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 листопада 2014 року слід залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в частині скасування державної реєстрації договору довічного утримання укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 від 20 квітня 2007 року в Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» - закрити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 листопада 2014 року в частині визнання недійсним договору довічного утримання, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 від 20 квітня 2007 року, що посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Єгоровою Н.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за №1254 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Бермес І.В.

Мусіна Т.Г.