Справа № 466/7856/14 Головуючий у 1 інстанції: Глинська Д.Б.
Провадження № 22-ц/783/4971/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Павлишина О.Ф.,

суддів Мікуш Ю.Р., Ніткевича А.В.,

з участю секретаря Гацій І.І.,

з участю: представника об»єднаного профкому вищого навчального закладу «Львівський кооперативний коледж економіки і права» - ОСОБА_2 представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 3 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до вищого навчального закладу «Львівський кооперативний коледж економіки і права», треті особи директор вищого навчального закладу «Львівський кооперативний коледж економіки і права», об»єднаний профком вищого навчального закладу «Львівський кооперативний коледж економіки і права», про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду відмовлено в задоволенні позову.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_5 ОСОБА_6 В апеляційній скарзі стверджує про порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає про порушення працедавцем державних гарантій на працю ветерана праці і особі похилого віку, порушення ст.49-2 КЗпП України, яка зобов»язує пропонувати вивільнюваному працівнику переведення на іншу роботу, зокрема і на посаду завідувача бібліотеки. Стверджує, що представник відповідача в судовому засіданні підтвердила факт відсутності такої пропозиції його довірительці з боку відповідача. Наголошує на відсутності доказів того, що відповідач провів зміни в організації виробництва і праці, зокрема реорганізацію або перепрофілювання підприємства, які спонукали його до скорочення чисельності або штату працівників. Вважає, що суд безпідставно відмовив в задоволенні клопотання про витребування даних про доходи коледжу для реальної оцінки його фінансово-господарського стану. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позов.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника об»єднаного профкому вищого навчального закладу «Львівський кооперативний коледж економіки і права» -ОСОБА_2 представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 про заперечення вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_5 працювала на посаді бібліотекаря в ВНЗ «Львівський кооперативний коледж економіки і права».

Наказом директора коледжу від 6.10.2014 року ОСОБА_5 звільнена з роботи на підставі п. 1 ч. 1 ст.40 КЗпП України. (а.с.17)

Про наступне звільнення ОСОБА_5 попереджена за два місяці до звільнення, що підтверджується повідомленням, отриманим останньою 4.08.2014 року. (а.с.61)

Об»єднаним профкомом Львівського кооперативного коледжу економіки і права 2.10.2014 року дано згоду на звільнення ОСОБА_5 з підстав визначених п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с.93).

Відповідно до довідки ВНЗ «Львівського кооперативного коледжу економіки і права» №822 від 21.05.2015 року станом на 6.10.2015 року в ВНЗ «Львівський кооперативний коледж економіки і права» не було вакантних посад. (а.с.182)

У зв'язку з викладеним колегія суддів вважає, що суд першої інстанції відповідно до п.1 ч.1 ст. 40, ст.ст. 43, 49-2 КЗпП України прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову та поновлення позивачки на роботі.

Посилання апелянта на порушення працедавцем державних гарантій на працю ветерана праці і особі похилого віку, порушення ст.49-2 КЗпП України, яка зобов»язує пропонувати вивільнюваному працівнику переведення на іншу роботу, зокрема і на посаду завідувача бібліотеки колегією суддів не приймається до уваги, оскільки посада завідуючого бібліотекою згідно з штатним розписом не була вакантною, як і не було інших вакантних посад.

Безпідставним є твердження апелянта про відсутність доказів того, що відповідач провів зміни в організації виробництва і праці, зокрема реорганізацію або перепрофілювання підприємства, які спонукали його до скорочення чисельності або штату працівників, так як таке спростовується даними довідок ВНЗ «Львівського кооперативного коледжу економіки і права» (а.с.183,184), відповідно до яких за період з січня 2014 року до жовтня 2014 року кількість студентів скоротилась на денній формі навчання з 1310 до 1022, на заочній з 197 до 150.

Також не може прийматись до уваги посилання апелянта на те, що суд безпідставно відмовив в задоволенні клопотання про витребування даних про доходи коледжу для реальної оцінки його фінансово-господарського стану, оскільки таке клопотання до суду апеляційної інстанції не подавалось, а відтак підстав для дослідження вказаних доказів нема.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального закону, в зв'язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 3 червня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

ОСОБА_7