Номер провадження: 22-ц/785/5462/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кварталової А.М.,

суддів Заїкіна А.П., Гірняк Л.А.,

при секретарі Ардаковської А.О.,

за участю: позивача ОСОБА_2, голови Гуляївської сільської ради Березівського району, Одеської області ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області, голови Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області ОСОБА_3, Державного казначейства у Березівському районі Одеської області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями органу місцевого самоврядування та діями посадової особи органу місцевого самоврядування, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Березівського районного суду Одеської області від 28 квітня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

02 лютого 2015р. ОСОБА_2 звернуласьдо суду з позовом до Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області, голови Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області ОСОБА_3, Державного казначейства у Березівському районі Одеської області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями органу місцевого самоврядування та діями посадової особи органу місцевого самоврядування.

У судовому засіданні ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги, пояснила, що Гуляївською сільською радою Березівського району Одеської області та її головою, ОСОБА_3, порушується її право на отримання у власність земельної ділянки, у звязку з чим їй спричинена моральна шкода у розмірі 25 000 грн.

Представники Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області позовні вимоги ОСОБА_2 не визнали, посилаючись на те, що Гуляївська сільська рада усі питання, повязані з виділенням земельної ділянки ОСОБА_2 розглядала колегіально, виконавчим комітетом або сесією. Порушень з боку сільської ради допущено не було, а тому моральну шкоду у розмірі 25 000 грн. їй завдано не було.

ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_2 не визнала і пояснила, що вона, як сільський голова, жодного питання одноособово не приймала. Усі заяви ОСОБА_2 розглядались виконавчим комітетом та сесією, рішення приймались відповідно до діючого законодавства у межах наданих їм повноважень. Вважала, що моральну шкоду ОСОБА_2 її діями не завдано.

Представник управління Державної казначейської служби України у Березівському районі Одеської області у судове засіданні не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 28 квітня 2015р. в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення Березівського районного суду Одеської області від 28 квітня 2015р. скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому посилається на те, що суд безпідставно відмовив їй у відшкодуванні моральної шкоди.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати.

Голова Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області ОСОБА_3 просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Інші сторони не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази. Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України така неявка сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, мотиви і доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, вислухавши пояснення сторін, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції посилався на те, що ОСОБА_2 не довела наявність вини Гуляївської сільської ради та голови Гуляївської сільської ради ОСОБА_3 щодо спричинення ними їй моральної шкоди . Посилання позивача на те, що вона хворіє та перебуває на лікуванні не доводить спричинення їй моральної шкоди відповідачами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Березівського районного суду Одеської області від 18 квітня 2006р. домоволодіння №3 по вул. Лермонтова в с.Гуляївка, Березівського району, Одеської області визнано спільною сумісною власністю сторін, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Суд виділив ОСОБА_2 1/2 частину вказаного будинку та господарських споруд: коридор, площею 3,4 кв.м, кухню, площею 9,1 кв.м, жилу кімнату, площею 13,2 кв.м, прибудову літ.А, площею 4,3 кв.м, коридор, площею 5,4 кв.м, сарай літ З, Т,Д,Е, погреб літ.Ж, 1/2 частину паркану на загальну суму 5889грн. Зобовязано сторони провести переобладнання виділених приміщень в ізольовані за власний рахунок( а.с.48).

При цьому питання про поділ земельної ділянки судом не вирішувалось.

Рішення Березівського районного суду Одеської області від 18 квітня 2006р. пройшло державну реєстрацію. Згідно до витягу про держану реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_2 зареєстровано у спільну часткову власність 1/2 частина житлового будинку №3 по вул. Лермонтова в с.Гуляївка, Березівського району, Одеської області( а.с.54,55).

Таким чином, вирішуючи питання про розподіл житлового будинку та господарських споруд, суд не визначився з порядком користування земельною ділянкою на якій розташований житловий будинок. На час розгляду справи право власності подружжя на земельну ділянку не було встановлено, у користуванні сторін знаходилася земельна ділянка площею 0,29 га, яка була виділена раніше ОСОБА_4

Як вбачається з Постанови Березівського районного суду Одеської області від 25 лютого 2014р., було скасовано рішення Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області від 31 жовтня 2013р. №260-У1, про надання згоди на виготовлення проекту землеустрою щодо земельної ділянки у спільну сумісну власність ОСОБА_2 та ОСОБА_4 орієнтовано 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд, які знаходяться по вул. Лермонтова,№3 в с. Гуляївка. Під час розгляду цієї справи суд дійшов висновку про те, що рішення Гуляївської сільської ради підлягає скасуванню, у звязку з тим, що воно винесено без врахування заяви ОСОБА_2 та без встановлення фактичних обставин, які мають місце (а.с.14-15).

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2014р. було скасовано рішення Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області від 20 березня 2014р. №316-У1, про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для обслуговування житлового будинку, господарських споруд, що знаходяться по вул. Лермонтова, №3 в с.Гуляївка(а.с.16-17).

Неправильне тлумачення рішення Березівського районного суду Одеської області

від 18 квітня 2006р. органами, які здійснювали державну реєстрацію, стало підставою для ухвалення відповідних рішень сесією Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області, які були оскаржені ОСОБА_2 до суду.

Постановою Березівського районного суду Одеської області від 25 лютого 2014р. та постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2014р. вказані порушення були виправлені, а рішення скасовані.

У порядку виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2014р., 06.03.2015р. сесія Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області вирішила передати безкоштовно у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку у розмірі, пропорційному до 1/2 частини домоволодіння, яке знаходиться у власності ОСОБА_2, від загальної земельної ділянки площею 0,29 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Гуляївської сільської ради за адресою: вул.Лермонтова, 3, с.Гуляївка, Березівського району, Одеської області ( а.с.97,119).

Як пояснила голова Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області ОСОБА_3 позивачка до теперішнього часу не виготовила технічну документацію(проект землеустрою в спеціалізованій організації) для вирішення питання щодо приватизації земельної ділянки , згідно рішення Гуляївської сільської ради від 06.03.2015р.№373-У1.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів ( ст.1173 ЦК України).

Статті 1173,1174 ЦК України передбачають спеціальні підстави і умови відповідності при завданні фізичній або юридичній особі шкоди у позадоговірних правовідносинах, які відрізняють їх від інших норм, що містять загальні правила позадоговірної (деліктної) відповідальності у цивільно-правових правовідносинах і полягають у спеціальному суб'єктному складі відповідальних осіб, спеціальній сфері діяльності цих суб'єктів та характері їх дій (владно-адміністративний, юридично-обов'язковий, односторонній).

Статтею 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в України», яка передбачає відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування перед юридичними і фізичними особами, передбачено, що шкода, заподіяна юридичним і фізичним особам в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності органів місцевого самоврядування, відшкодовується за рахунок коштів місцевого бюджету, а в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності посадових осіб місцевого самоврядування - за рахунок їх власних коштів у порядку, встановленому законом. Спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Відповідно дост.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок її порушення прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та моральних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Вирішуючи зазначений спір, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем ОСОБА_2 по справі не надані докази у спричиненні їй моральної шкоди, в справі відсутні будь-які докази на які посилається ОСОБА_2, а саме у втратах, тих негативних наслідках немайнового характеру, які виникли через дії відповідачів, погіршення стосунків в сім'ї, погіршення самопочуття та інше.

Звернення позивача до суду за захистом свого права та винесення судом рішення на захист позивача не може бути підставою для стягнення на користь позивача коштів на відшкодування моральної шкоди без доведення її спричинення та в чому вона полягає.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справи про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Наявність моральної шкоди є умовою виникнення обов'язку щодо її відшкодування, тому цей факт має бути встановлено й доведено стороною, яка вимагає відшкодування, у встановленому законом порядку.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд виходив із того, що позивачем не доведено зазначені вимоги, не надано доказів на підтвердження її завдання та її розміру. Вказаний висновок суду є вірним, він витікає з фактичних обставин справи.

Крім того, колегією суддів звернута увага на те, що між сторонами ОСОБА_2 та ОСОБА_4 існує спір щодо земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок. 27.10.2010р. рішенням Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області №405 У скасоване рішення №31-У від 06.06.2006р. за заявою від 15.10.2010р., яка надана ОСОБА_4 на адресу Гуляївської сільської ради про те, що ОСОБА_4 не погоджується на розподіл земельної ділянки біля житлового будинку, що вказує на те, що між сторонами існує спір щодо користування земельною ділянкою, в звязку з такими обставинами, позивачка ОСОБА_2 повинна була звернутися до суду з позовом про встановлення порядку користування та виділ в натурі земельної ділянки щодо своєї частки. В разі задоволення судом цих вимог, звернутися до Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області для приватизації земельної ділянки(а.с.117-121).

Само по собі скасування рішення Гуляївської сільської ради за Постановою Березівського районного суду Одеської області від 25 лютого 2014р. та постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2014р. не порушує права позивача ОСОБА_2 на право користування земельною ділянкою, яка знаходиться під частиною будинку, яка їй належить, оскільки в разі спору між власниками будинку щодо земельної ділянки, ОСОБА_2 не позбавлена права звернутися до суду з позовом про виділ земельної ділянки відповідно до її частки в натурі.

Доводи ОСОБА_2 про те, що відповідачі повинні виділити, як їй так і ОСОБА_4, власнику іншої частини будинку земельну ділянку згідно розміру їх часток у будинку є необґрунтованими, оскільки земельна ділянка виділяється органами місцевого самоврядування тільки за заявою сторони.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів, розглянувши скаргу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Інші доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, тому мають бути відхилені.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Підстав для ухвалення нового рішення не має.

Керуючись ст.ст. 209,303,307 п.1.ч.1,308,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Березівського районного суду Одеської області від 28 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7