САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1252/15-ц
Провадження №2/726/304/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2015 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Мілінчук С. В., при секретарі Руснак Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в якому посилається на те, що вона є власником частини житлового будинку у АДРЕСА_1.

Зазначає, що разом із нею у вказаному будинку зареєстровано ще декілька членів її сім'ї, серед яких і відповідач, який являється її братом. Зазначає, що останній не проживає разом з нею вже протягом 10-ти років, не вносить плату за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житла, а тому позивач просить ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 таким, що втратила право користування вищевказаним житловим будинком.

У судовому засіданні позивач та її представник дали пояснення аналогічні викладеним в позові, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення провиклик до суду в газеті «Буковина».

Свідок ОСОБА_3 який являється братом позивача вказав, що дійсно, відповідач по справі, починаючи з 2005 року, за зареєстрованим місцем проживання не проживає.

ОСОБА_4, сусід позивача, вказав, що відповідач не проживає у вказаній квартирі близько 10 років, за цей час він не бачив його жодного разу.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що будучи сусідом позивача, протягом 10 років не бачив ОСОБА_2 по місцю його реєстрації.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно позивач по справі є власником 41/100 частини житлового будинку у АДРЕСА_1. (а.с.11-14)

Згідно довідки виданої ПП «Садгора - Сервіс» № 3069 від 04.06.2015 року у будинку АДРЕСА_1 з 2000 року зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який приходиться позивачу братом, та є членом її сім'ї. (а.с.15).

Згідно довідки органу самоорганізації населення квартального комітету № 20 від 06.2015 року встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у вищевказаному будинку, проте фактично там не проживає. (а.с.16)

Відповідно до п. 39 постанови пленуму вищого спеціалізованого суду України № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК.

З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК.

Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. У цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають.

У відповідності до ст. 156 ЖК УРСР Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла за законом.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_2, брат позивачки, без поважних причин більше року не проживає за місцем своєї реєстрації, не бере участі у витратах по утриманню будинку і прибудинкової території та між ним і позивачем по справі не було ніякої домовленості щодо користування будинком. За таких умов, відповідач являється таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Таким чином, керуючись, ст. ст. 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України, ст.ст. 10, 88, 212 - 215, 218, 224-228 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2., ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області, через Садгірський районний суд м. Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом в 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти з дня отримання копії цього рішення

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя С. В. Мілінчук