Справа № 712/5878/15-ц
Провадження № 2/712/1973/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого /судді Романенко В.А.

при секретарі Таран А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на поховання,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення витрат на поховання, посилаючись на те, що її батько ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та проживав разом зі своєю дружиною, а її матірю ОСОБА_2 у будинку за адресою: м. Черкаси, пров. Будівельний, 23, який належав йому на праві власності.

08.09.2012 року, за життя ОСОБА_3 склав заповіт, в якому зазначено, що «належний мені житловий будинок з надвірними спорудами та земельною ділянкою, що знаходиться в місті Черкаси по провулку Будівельному, 23 заповідаю в рівних частках - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.» Даний заповіт посвідчений державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 1-1542.

Доглядом та утриманням до смерті ОСОБА_3 займалася його онука ОСОБА_5.

02.05.2013 року її батько ОСОБА_3 помер та 03.05.2013 року похований на кладовищі у м. Черкаси.

Всі витрати щодо організації та проведення поховання, поминального обіду та встановлення надмогильного памятника і огорожі, понесені нею у повному обсязі.

Нею витрачено на організацію та проведення поховання кошти в сумі 2126,67 грн., на поминальний обід - 600,00 грн., на виготовлення та встановлення надгробного памятника та огорожі - 2000,00 грн., а загалом витрачено 4726,67 грн..

Спадкоємцями за заповітом від 08.09.2012 року після смерті її батька ОСОБА_3 є вона та її мати ОСОБА_2 з рівними частками у спадщині.

То ж, і витрати поділяються між спадкоємцями в рівних частинах, а саме: 4726,67 грн. : 2 = 2363,34 грн.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь витрати на поховання в сумі 2363,34 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на її користь сплачений неюю судовий збір в сумі 243,60 грн.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, та просила суд в позові відмовити, пояснивши, що вона давала кошти на поховання, крім того у її чоловіка були гроші на поховання.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що батько ОСОБА_1 - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та проживав разом зі своєю дружиною, та матірю позивача - ОСОБА_2 у будинку за адресою: м. Черкаси, пров. Будівельний, 23, який належав ОСОБА_3 на праві власності.

08.09.2012 року, за життя ОСОБА_3 склав заповіт, в якому зазначено, що «належний мені житловий будинок з надвірними спорудами та земельною ділянкою, що знаходиться в місті Черкаси по провулку Будівельному, 23 заповідаю в рівних частках - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.» Даний заповіт посвідчений державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 1-1542.

Доглядом та утриманням до смерті ОСОБА_3 займалася його онука ОСОБА_5.

02.05.2013 року ОСОБА_3 помер та 03.05.2013 року похований на кладовищі у м. Черкаси.

В своїй позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що нею витрачено на організацію та проведення поховання кошти в сумі 2126,67 грн., на поминальний обід - 600,00 грн., на виготовлення та встановлення надгробного памятника та огорожі - 2000,00 грн., а загалом витрачено 4726,67 грн..

Відповідно до приписів ст. 1232 ЦК України - спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Таким чином, правовою підставою для отримання відшкодування понесених витрат є факт спадкування. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В даному випадку позивач та відповідач є спадкоємцями померлого в рівних частках.

Статтею 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» передбачено, зокрема, що намогильні споруди - це пам'ятні споруди, що встановлюються на могилах та увічнюють пам'ять про померлих; поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов'язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме: такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення.

Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Виходячи із визначення поняття поховання відповідно до вказаного Закону, до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу.

При цьому суд зауважує, що закон не передбачає відшкодування витрат на оплату поминальних обідів, а саме 9-го та 40-годня, року від дня поховання, однак в судовому засіданні позивачем надано накладну від 03.05.2013 року 16.00 год., відповідно до якої поминальний обід складає 600 грн., таким чином поминальний обід був влаштований в день поховання, тому суд приходить до висновку, що вказані кошти підлягають поділу між сторонами та є витратами на похованння.

На організацію та проведення поховання були витрачені кошти в сумі 2126,67 грн., що підтверджується договором-замовлення № 1723 на організацію та проведення поховання.

Що стосується встановлення надгробного памятника та огорожі у розмірі 2000,00 грн., суд вважає, що дані вимоги не підлягають до задоволення виходячи з того, що в накладній № 16 від 13 травня 2013 року вказано, «огорожа метал. з встановленням» «ціна без ПДВ 2000 грн., тобто в даній накладній не вказано куди саме була встановлена дана огорожа. Також не зрозуміло чому позивач вказує: «встановлення надгробного памятника та огорожі», оскільки в накладній тільки вказано «огорожа метал. з встановленням».

Таким чином в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що ОСОБА_1 витрачено на організацію та проведення поховання кошти в сумі 2126,67 грн., на поминальний обід - 600,00 грн., а всього 2726,67 грн.

Також судом встановлено, що допомогу на поховання після смерті ОСОБА_3, який помер 02.05.2013 року отримала онука ОСОБА_5 в сумі 2388,78 грн., що підтверджується відповіддю на запит Управління пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області За таких обставин, заявлені позовні вимоги повинні бути зменшені на суму допомоги держави на поховання.

Отже, враховуючи наведене, суд прийшов до висновку що з відповідача підлягає стягненню: 2126,67 коп. (витрати на організацію та проведення поховання) + 600 грн. (обід) = 2726,67 грн. 2388,78 грн. = 337,89 грн. /2 (частка у спадковому майні відповідачки) = 168,90 грн.

Посилання відповідача на те, що вона давала кошти на поховання свого чоловіка суд оцінює критично, оскільки нею даний факт в судовому засіданні не доведений та належних доказів суду не надано, крім цього заперечувалося іншою стороною.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 50 грн.

На підставі зазначеного, дослідивши матеріали справи, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, щодо часткового задоволення позову, а саме стягнення з відповідача на користь позивача витрат на поховання в сумі 168,90 грн., судового збору у розмірі 50 грн., а всього 218,90 грн.

Керуючись Конституцією України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 212, 213-215, 218 ЦПК України, на підставі ст. 1216, 1232 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на поховання задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на поховання в сумі 168,90 грн., судовий збір у розмірі 50 грн., а всього 218,90 грн.

В іншій частині позовних вимогах відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: