22-ц/775/623/2015(м)
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

О1 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Бугрим Л.М.

суддів Гаврилової Г.Л., Принцевської В.П.

при секретарі Костенко О.О..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на ? частину автомобіля,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом ОСОБА_2 ОСОБА_4 про визнання права власності на ? частину автомобіля. витребування автомобіля з чужого незаконного володіння.

В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що 17.09.2012 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб. У вересні 2013 року в період шлюбу вони придбали автомобіль Hyundai Accent, державний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску, за 9500 доларів США. Право власності оформлено на чоловіка ОСОБА_2 Оскільки автомобіль був придбаний за час шлюбу, він є спільною сумісною власністю подружжя і тому вона та відповідач мають рівні права щодо володіння автомобіля. Жодної домовленості щодо визначення часток у спільній сумісній власності між ними не встановлено, шлюбний договір не укладався, вважає, що частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль є рівними. Просила визнати за нею право власності на ? частину автомобіля.

З письмових заперечень відповідача їй стало відомо про те, що автомобіль Hyundai Accent, державний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску був проданий відповідачем своєму батькові ОСОБА_3.Відповідач розпорядився спільним майном без її згоди, що суперечить вимогам ст.65 СК України, при цьому відчуження відбулося на користь батька відповідача - ОСОБА_3В, якому було відомо про те, що автомобіль знаходиться у спільній власності подружжя, а тому автомобіль незаконно заходиться у ОСОБА_3 З цих підстав просила задовольнити позов.

Рішенням суду у задоволенні позовів ОСОБА_1 про визнання права власності на ? частину автомобіля та витребування його із чужого незаконного володіння було відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, на неповне з`ясування обставин справи, просила його скасувати. прийняти нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі..

В обґрунтування апеляційної скарги посилалась на те , що судом першої інстанції неповно зясовані обставини справи та дана невірна оцінка доказам. Спірний автомобіль було придбано у період шлюбу і вона має право на його ? частину . Судом було незаконно взято до уваги розписку про укладання договору позики між відповідачами та довідка - рахунок про укладання договору купівлі продажу , які були надані відповідачем ОСОБА_2 не в оригіналі. У даному випадку така боргова розписка не може бути доказом на підтвердження боргу перед відповідачем ОСОБА_3. і відповідач ОСОБА_3 не звертався до суду про стягнення боргу з неї та її чоловіка . Судом не було звернуто уваги на те, що продаж автомобіля без її згоди порушує її право власності на ? частину спірного автомобіля, а тому його слід витребувати із чужого незаконного володіння відповідача ОСОБА_3

В судове засіданні апеляційного суду позивачка не зявилась , про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Її представник ОСОБА_5 підтримував доводи апеляційної скарги та просив рішення суду скасувати , постановити нове рішення , яким позовні вимоги задовольнити .

Відповідач ОСОБА_2О . просив рішення суду залишити без зміни . Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився . Його представник за довіреністю ОСОБА_6 просив рішення суду залишити без зміни.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає , що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду підлягає залишенню без зміни з таких підстав..

Судом першої інстанції встановлено , що 17 листопада 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб. У вересні 2013 року в період шлюбу подружжя ОСОБА_2 придбали автомобіль Hyundai Accent, державний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску. Право власності на автомобіль було оформлено на ОСОБА_2.

Відповідно до вимог ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно з ч.2 ст.372 ЦК України та ст.70 СК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними, шлюбним договором або законом.

Позивачці стало відомо про те, що вказаний автомобіль було продано її чоловіком своєму батькові ОСОБА_3 Згоди на відчуження автомобіля вона не давала.

Вказані обставини сторони не оспорювали. Як вбачається із пояснень відповідача ОСОБА_2 він продав батькові спірний автомобіль через те,що між ним та позивачкою виникли сварки та були припинені шлюбні відносини і вона стала претендувати на автомобіль у той час як автомобіль був придбаний за кошти батька і борг йому ще не було повернуто.

Факт укладення договору купівлі- продажу спірного автомобіля між відповідачами та послідуюча реєстрація права власності за відповідачем ОСОБА_3 підтверджується довідкою рахунком та імя ОСОБА_3 та технічним паспортом виданим на його імя як власника спірної автомашини 3 03.06.2014 року ( а.с. 25, 26 )

Таким чином ,судом першої інстанції було встановлено , що на час звернення позивачки до суду за захистом порушеного права спірний автомобіль вибув із складу подружнього майна та знаходився у володінні та користуванні відповідача ОСОБА_3 на якого і було оформлено право власності .

Посилаючись на незаконність дій відповідачів, які уклали угоду без її згоди та звертаючись з позовом про визнання за нею права власності на ? частку спірного автомобіля , позивачка у той же час в установленому законом порядку не оспорила право власності відповідача ОСОБА_3 на автомобіль шляхом предявлення відповідного позову.

Встановивши вказані обставини, суд першої інстанції прийшов до правильного правового висновку про те, що спірний автомобіль вибув зі складу спільного майна подружжя , а позивачкою , яка заявила позов про визнання права власності на ? частину автомобілю та витребування його із чужого незаконного володіння ,було обрано неналежний спосіб захисту права,оскільки вона не оспорювала право власності на нього відповідача ОСОБА_3 і тому обґрунтовано відмовив у задоволенні її позову про визнання права власності на ? частину автомобілю та витребування його із чужого незаконного володіння .

Доводи апеляційної скарги про те, що судом неповно зясовані обставини справи та дана невірна оцінку наданим доказам є необґрунтованими .

Колегія суддів вважає ,що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи , наданим доказам дана правильна оцінка .

Не можна погодитись з доводами апелянта про те , що оскільки автомобіль було придбано у період шлюбу і у позивачки виникло право на ? його частину, то цей автомобіль слід витребувати у відповідача у будь-якому випадку незважаючи на те,що відповідач є власником майна .

Між тим, право власності на спірний автомобіль на час розгляду справи було оформлено на відповідача ОСОБА_3 на підставі договору купівлі- продажу , який позивач не оспорювала, а тому у суду не було підстав для задоволення ЇЇ позову.

Інші доводи скарги висновків суду не спростовують .

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права .

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 квітня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ .

Судді :