Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.08.2015 Справа №607/12094/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Грицака Р.М.

при секретарі Палашовській У.А.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 міського бюро технічної інвентаризації про визнання приватизації квартири недійсною, скасування свідоцтва про право власності на житло та розпорядження ОСОБА_5 міського бюро технічної інвентаризації та скасування запису в реєстровій книзі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 міського бюро технічної інвентаризації, про визнання приватизації квартири недійсною, скасування свідоцтва про право власності на житло та розпорядження ОСОБА_5 міського бюро технічної інвентаризації. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що вона була включена в ордер №922 серії МК виданий 14.07.1986 року на зайняття двокімнатної квартири №87 за адресою вул. Довженка, 13 ( попередня назва Ковпака) в м. Тернопіль, як дочка ОСОБА_6. З 01.09.1992 року по 25.06.1993 року вона тимчасово вибула з вищевказаної квартири у звязку з навчанням в Львівському СПТУ №48. На підставі розпорядження ОСОБА_5 міського бюро технічної інвентаризації №7179 від 20.05.1994 року квартира №87 за адресою вул. Довженка в м. Тернополі була приватизована та 26.05.1994 року видано свідоцтво про право власності в якому вказано, що дана квартира належить на праві приватної власності ОСОБА_6. Про те, що квартира приватизована лише на імя ОСОБА_6 вона дізналася після смерті батька, який помер 17.09.2014 року. Оскільки вона на час приватизації вищевказаної квартири була зареєстрована та постійно проживала в даному житловому приміщенні вважає, що приватизація проведена відповідачем виключно на імя ОСОБА_6 незаконно, а тому посилаючись на Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» просить визнати приватизацію квартири АДРЕСА_1 недійсною, скасувати свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 від 26.05.1994 року, видане на ім'я ОСОБА_6, скасувати розпорядження ОСОБА_5 міського бюро технічної інвентаризації від 20.05.1994 року №7179 та скасувати в реєстровій книзі запис №7702 про право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 міського бюро технічної інвентаризації в судовому засіданні позовних вимог не визнав та суду пояснив, що приватизація квартири АДРЕСА_1 була здійснена на підставі документів поданих ОСОБА_6 та про реєстрацію позивача в даному житловому приміщенні ТзОВ міського бюро технічної інвентаризації повідомлені не були, а тому вважає, що приватизація проведена законно.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав:

Згідно свідоцтва про народження виданого 07.11.2000 року, ОСОБА_7 народилася 14.09.1974 року та її батьками є ОСОБА_6, ОСОБА_8.

14 липня 1986 року виконавчим комітетом ОСОБА_5 міської ради народних депутатів видано ОСОБА_6 в складі сімї ОСОБА_8 (дружина) та ОСОБА_7 (дочка) ордер №922 серії МК на право зайняття двокімнатної квартири №87 загальною площею 28,0 кв. м., що знаходиться в будинку №15 по вул. Ковпака в м. Тернополі.

ОСОБА_7 в період з 01.09.1992 року по 25.06.1993 року навчалася в Львівському СПТУ №48, що підтверджується дипломом №640226 виданого зазначеним навчальним закладом 26.06.1993 року.

26.05.1994 року ОСОБА_5 міським бюро технічної інвентаризації на підставі розпорядження №7179 від 20.05.1994 року видано свідоцтво про право власності на житло, згідно якого квартира №87 за адресою вул. Довженка в м. Тернополі належить на праві приватної власності ОСОБА_6.

26.05.1994 року Міським бюро технічної інвентаризації ( м. Тернопіль) в реєстровій книзі вчинено запис №7702 про право власності ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_7 15.01.1994 року уклала шлюб з ОСОБА_9 та змінила прізвище на ОСОБА_9.

ОСОБА_6 помер 17.09.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №175355.

Як вбачається з довідки виданої 24.06.2015 року ПП «Наш дім», ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 06.09.1993 року по 24.03.1995 року, з 07.10.2009 року по 02.04.2011 року, та з 05.05.2011 року та по даний час.

Згідно ст. 9 ЖКУкраїни, громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Відповідно до частини п'ятої статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кожний громадянин України мас право приватизувати займане ним житло.

За частиною 2 ст.8 зазначеного вище Закону, передача займаних квартир (будинків, кімнат у гуртожитках), здійснюється у спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку, кімнаті в гуртожитку), в тому числі тимчасово відсутні, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири, будинку, кімнати в гуртожитку.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги, що позивач ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент її приватизації, та мала право на передачу даної квартири їй у спільну часткову власність, а тому суд вважає, що позовні вимоги про визнання приватизації квартири АДРЕСА_1 недійсною, скасування свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 від 06.05.1994 року, виданого на ім'я ОСОБА_6, скасування розпорядження ОСОБА_5 міського бюро технічної інвентаризації від 20.05.1994 року №7179 та скасування в реєстровій книзі запису №7702 про право власності на квартиру АДРЕСА_1 є обґрунтованими, доведеними та підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду", суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати приватизацію квартири АДРЕСА_1 недійсною.

Скасувати свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 від 26.05.1994 року, видане на ім'я ОСОБА_6.

Скасувати розпорядження ОСОБА_5 міського бюро технічної інвентаризації від 20.05.1994 року №7179 та скасувати в реєстровій книзі запис №7702 про право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_10