РІШЕННЯ

Іменем України

30.06.2015 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої - судді Мигаль Г.П.

при секретарі Довба Ю.І.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта банк», про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта банк», про стягнення боргу. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що між нею та відповідачем - ПАТ «Дельта банк», в особі Глух Алли Володимирівни 03.07.2014р. було укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» для пенсіонерів у гривнях. Сума вкладу складає 18 000 грн., відповідно до п.1.4 договору процентна ставка на суму вкладу становить 21,75 процентів річних. Згідно п.1.3 договору, вклад залучається на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок НОМЕР_2 та по 30.12.2014р. включно. Так, після закінчення цього строку банк повинен виплатити суму вкладу повністю шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника з використанням платіжної картки НОМЕР_3. Проте позивачка зазначає, що банк виплачує їй по 100-300 грн. один раз в тиждень, що її абсолютно не влаштовує і що не передбачено умовами договору. В подальшому, на заяву позивачки з вимогою повернути вклад банк повідомив (лист №05-2777171 від 20.01.2015 р.) про можливість отримання суми боргу по вимозі у будь-якому відділенні міста та області. Однак, практично це не представляється можливим з причин відсутності коштів. Таким чином, банк свої зобов'язання не виконав, кошти позивачці не повертає, чим грубо порушує її права щодо володіння, користування та розпоряджання власними коштами. Сума боргу на дату подання позовної заяви - 31.01.2015 р. складає 16 600 грн. Просить позов задоволити та стягнути суму заборгованості в розмірі 16 600 грн. з відповідача.

В подальшому позивачка подала на адресу суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з відповідача ПАТ «Дельта банк» на її користь суму боргу в сумі 16050 грн.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовну заяву та уточнення до неї, просить позов задоволити та стягнути з відповідача 16050 грн. суми боргу.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Судом визнано неявку представника відповідача без поважних причин. Відповідно до ст.169 ЦПК України, неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи. Окрім того, представником відповідача подано на адресу суду заперечення, в яких посилається на те, що 11.06.2015 р. ПАТ «Дельта банк» розпочало виплати коштів вкладникам за договорами банківського вкладу, строк дії яких закінчився до 03.03.2015 р. та за договорами банківського рахунку. Виплати коштів в межах гарантованої суми відшкодування за вкладами будуть здійснюватись протягом терміну дії тимчасової адміністрації через банки-партнери: АБ «Укргазбанк», АТ «Укрексімбанк», АТ «Ощадбанк», ПАТ КБ «Приватбанк». Представник банку вказує на те, що станом на 30.06.2015 р.позивачка ОСОБА_1 включена до списку виплат, що здійснює Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в розмірі 16 196,72 грн. Зазначає, що зобов'язання Банку перед позивачкою виконані в повному обсязі. Просить відмовити у позові за безпідставністю.

Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ПАТ «Дельта банк» в особі Глух Алли Володимирівни та ОСОБА_1 укладено договір банківського вкладу (депозиту) №001-13501-030714 «Найкращий» (для пенсіонерів) у гривнях від 03.07.2014 року.

Відповідно до п.1.3 договору вклад залучається на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок НОМЕР_2 та по 30.12.2014р. включно. Процентна ставка на суму вкладу становить 21,75 процентів річних. Відповідно до п.1.10 вклад виплачується по закінченню строку розміщення вкладу, шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника з використанням платіжної картки НОМЕР_3.

Як вбачається із листа №05-2777171 від 20.01.2015 р., ПАТ «Дельта банк» повідомив ОСОБА_1 про те, що по закінченню строку дії договору вкладу, суму вкладу було виплачено 30.12.2014 р., шляхом зарахування на поточний рахунок НОМЕР_3 у гривні, відкритий на імя ОСОБА_1 до Договору №005-13000-030114 від 03.07.2014 р. банківського рахунку фізичної особи з випуском платіжної картки. Окрім того, ПАТ «Дельта банк» рекомендує ОСОБА_1 звернутись для отримання суми боргу по вимозі у будь-якому відділенні міста та області.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦПК України. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини.

Згідно ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Згідно ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Згідно ч. 5 ст. 1061 ЦК України, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 квітня 1996 року №5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово - кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону.

Згідно ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст. 3, 11, 509, 525, 526, 530, 610, 625, 629, 1058, 1060, 1061, 1074 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 60, 61, 79, 88, 209, 213-215, 223, Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (м. Київ, вул. Щорса, 36 «б», , р/р № 9387, МФО № 380236) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) борг в сумі 16050 грн. (шістнадцять тисяч п'ятдесят гривень).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м.Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Мигаль Г.П