Справа № 296/2729/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" червня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:

головуючого судді - Маслак В.П.,

секретаря судового засідання Стефанюк О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади м.Житомира в особі Житомирської міської ради про встановлення факту та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила встановити факт належності їй та ОСОБА_2, який помер 03.08.2014р., державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №110010, виданого виконкомом Житомирської міської ради 12.02.2014р.; визнати за позивачкою право власності на 1/2 частини земельної ділянки площею 0,1000 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: м.Житомир, провул.Левківський, 29а, в порядку спадкування після смерті 03.08.2014р. брата ОСОБА_2; зобовязати Реєстраційну службу Житомирського МУЮ зареєструвати за позивачкою право власності на 1/2 частини земельної ділянки площею 0,1000 га призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: м.Житомир, провул.Левківський, 29а.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.08.2014р. помер брат позивачки ОСОБА_2, після його смерті позивачка прийняла спадщину і 26.02.2015р. отримала свідоцтво про спадщину за законом на 1/2 частини житлового будинку №29а по провул.Левківському в м.Житомирі. Позивачка з братом були співвласниками земельної ділянки площею 0,1000 га, розташованої за адресою: м.Житомир, провул.Левківський, 29а. У державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №110010, виданого виконкомом Житомирської міської ради 12.02.2014р., допущена помилка, зазначено прізвище позивачки «Міщук», замість «Мішук». Крім того, земельна ділянка знаходиться в спільній власності без визначення часток кожного із співвласників, в зв"язку з чим неможливо визначити розмір частки ОСОБА_2, оскільки він помер.

Ухвалою суду від 20.03.2015р. відмовлено у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог про зобов"язання Реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції Житомирської області зареєструвати за позивачкою право власності на 1/2 частини земельної ділянки площею 0,1000 га за адресою: м.Житомир, провул.Левківський, 29а.

Позивачка в засідання суду не зявилася, в заяві від 02.06.2015р. просила розглядати справу без її участі.

Представник відповідача в засідання суду не зявився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, державного акту серії ЖТ №111010 на право власності на земельну ділянку, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були співвласниками земельної ділянки площею 0,1000 га за адресою: м.Житомир, провул.Левківський, 29а (а.с.5).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.10.2003р., виданого на майно померлого ОСОБА_4, спадкоємцями майна ОСОБА_4, а саме земельної ділянки, є в рівних долях кожен його дочка - ОСОБА_1 та син - ОСОБА_2 (а.с.8).

Крім того, зазначені особи були співвласниками житлового будинку площею 70,8 кв.м., розташованого за адресою: м.Житомир, провул.Левківський, 29а, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 23.10.2003р. (а.с.6).

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ТП №245779, ОСОБА_2 помер 03.08.2014р. (а.с.4).

26.02.2015р. ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом 1/2 частини житлового будинку площею 70,8 кв.м., розташованого за адресою: м.Житомир, провул.Левківський, 29а, після смерті ОСОБА_2 (а.с.9).

Постановою Першої житомирської державної нотаріальної контори від 12.03.2015р. позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частини земельної ділянки площею 0,1000 га за адресою: м.Житомир, провул.Левківський, 29а, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №110010 виданий на імя ОСОБА_3 та ОСОБА_2, а прізвище спадкоємиці «Мішук» (а.с.10).

Окрім того, згідно державного акту ЖТ №111010 земельна ділянка площею 0,1000 га знаходиться в спільній власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 без визначення частки кожного із співвласників. Поділ часток здійснити неможливо, оскільки ОСОБА_2 помер.

Відповідно п.п.1,6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає окрім іншого справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Як вбачається з свідоцтв про народження серії ЯЛ №495320 та ЯВ №456286, батьками ОСОБА_5, 06.06.1951р.н., та ОСОБА_2, 10.01.1954р.н., є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.15).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ТП №340241 25.01.1978р. зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_5, після укладення шлюбу присвоєні прізвища «Мішук» (а.с.16).

В паспорті позивачки вказано її імя ОСОБА_1 (а.с.17).

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав вважати доведеним факт належності ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який помер 03.08.2014р., державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №110010, виданого виконкомом Житомирської міської ради 12.02.2014р.

Згідно ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Як вже зазначалося, ОСОБА_1 є рідною сестрою ОСОБА_2 та єдиним спадкоємцем майна померлого.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності.

Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

У відповідності до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до ст. 1226 ЦК частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Згідно п.3.4 ОСОБА_9 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Враховуючи вищевказані обставини справи суд приходить до висновку, що частка померлого ОСОБА_2 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку за адресою: м.Житомир, провул.Левківський, 29а, становила -1/2.

Враховуючи, що спадкодавець ОСОБА_2 володів на праві власності 1/2 частини земельної ділянки площею 0,1000 га за адресою: м.Житомир, провул.Левківський, 29а, єдиним спадкоємцем майна померлого є його сестра ОСОБА_1, а іншого порядку оформлення права власності на спадкове майно окрім судового не має, суд задовольняє позовні вимоги в частині визнання за позивачкою права власності на 1/2 частини земельної ділянки площею 0,1000 га за адресою: м.Житомир, провул.Левківський, 29а в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2

Керуючись, ст. ст. 10,11,60,209,212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 392, 1218, 1223 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який помер 03.08.2014р., державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №110010, виданого виконкомом Житомирської міської ради 12.02.2014р.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини земельної ділянки площею 0,1000 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: м.Житомир, провул.Левківський, 29а, в порядку спадкування після смерті 03.08.2014р. брата ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В. П. Маслак