У Х В А Л А

6 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Григор'євої Л.І., Сеніна Ю.Л.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до компанії "Найт Френк Сайпрес (Холдінгс) Лімітед" про зобов'язання працевлаштувати, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 19 серпня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу скасовано та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з компанії «Найт Френк Сайперс (Холдінгс) Лімітед» на користь ОСОБА_4 заробітну плату за час вимушеного прогулу. В іншій частині рішення районного суду залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня 2015 року вказане рішення апеляційного суду скасовано, а рішення Подільського районного суду м. Києва від 19 серпня 2014 року залишено в силі.

У заяві ОСОБА_4 про перегляд судового рішення порушується питання про скасування ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня 2015 року з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України:

неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах;

неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Перевіривши доводи заявниці, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою ОСОБА_4 у частині про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

В ухвалі від 25 березня 2015 року, щодо якої подана заява про перегляд, суд касаційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, виходячи із того, що ОСОБА_4 було звільнено з роботи на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією юридичної особи - роботодавця і таке звільнення проведено з дотриманням трудового законодавства. Підстави для зобов'язання відповідача працевлаштувати позивачку та стягнення з відповідача заробітної плати за час вимушеного прогулу відсутні.

У наданих для порівняння судових рішеннях від 13 червня 2013 року, від 20 березня 2014 року, від 10 липня 2014 року, від 30 липня 2014 року суди касаційної інстанції, вирішуючи спори щодо поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу тощо, виходили із того, що відповідачами порушені трудові права позивачів. Ухвалюючи такі судові рішення, судами касаційної інстанції на підставі відповідних доказів, що мають значення для кожної окремої справи, встановлені обставини, які є відмінними від установлених обставин у справі, в якій ухвалене судове рішення, про перегляд якої подано заяву.

Як і в ухвалі, щодо якої подана заява про перегляд, в наданій для прикладу ухвалі від 21 березня 2012 року, суд касаційної інстанції погодився з висновками суду попередньої інстанції про відмову у задоволенні позову про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що не свідчить про те, що суд касаційної інстанції дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 липня 2014 року, надана для порівняння, постановлена не в касаційному порядку, а в порядку перегляду судового рішення, тому така ухвала не може бути прикладом подання заяви з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судового рішення, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

За положеннями пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня 2015 року, про перегляд якої подана заява, постановлена відповідно до статті 339 ЦПК України про скасування рішення суду апеляційної інстанції і залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Проте така ухвала не може бути предметом перегляду з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, оскільки вона не відноситься до судових рішень, перегляд яких передбачений пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, заява ОСОБА_4 у частині про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, не може бути прийнята Верховним Судом України для перегляду у порядку, встановленому главою 3 розділу V ЦПК України, та підлягає поверненню.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до компанії "Найт Френк Сайпрес (Холдінгс) Лімітед" про зобов'язання працевлаштувати, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за заявою ОСОБА_4 у частині про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відмовити.

Заяву ОСОБА_4 у частині про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, повернути заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України:А.Г. Ярема Л.І. Григор'єва Ю.Л. Сенін