Справа № 442/5161/15-ц
Провадження № 4-с/442/38/2015
УХВАЛА

Іменем України

13 серпня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Івасівки А.П.

при секретарі - Нестір А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобич скаргу ОСОБА_1, за участю зацікавлених осіб відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_2 про визнання бездіяльності незаконною, зобовязання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

29.07.2015 року скаржник звернувся до суду зі скаргою, якою просить визнати бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3, щодо виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 вересня 2014 року про стягнення з ОСОБА_4 на Користь ОСОБА_1 пеню за несплату аліментів в розмірі 89 394 (вісімдесят дев'ять тисяч триста дев'яносто чотири) гривні 60 копійок, незаконною.

Зобов'язати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3: направити запити до органів державної податкової служби на предмет подачі ОСОБА_4 до податкової за місцем реєстрації податкової декларації з податку на доходи фізичних осіб, за місяць, про загальні суми доходів що нараховані (виплачені, надані) на користь платників податку, і загальні суми податку на доходи фізичних осіб, що утримані з цих доходів, а також обсяг перерахованого податку до бюджету; направити запити до органів державної реєстраційної служби на предмет реєстрації за участю ОСОБА_4 актів цивільного етану: державної реєстрації за участю ОСОБА_4 VМ. речових прав на нерухоме майно; державної реєстрації ОСОБА_4. як фізичної особи-підприємця: направити запити в банківські установи м. Дрогобич та Дрогобицького району на предмет наявності рахунків та коштів на рахунках ОСОБА_4: направити запити до органів Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, на предмет реєстрації чи зняття із реєстрації ОСОБА_4. транспортних засобів: направити запити до Державного агентства земельних ресурсів на предмет наявності у боржника ОСОБА_4 земельних ділянок; направити запити до бюро технічної інвентаризації на предмет наявності боржника ОСОБА_4 об'єктів нерухомого майна; направити запити до органів нотаріату на предмет укладення боржником ОСОБА_4 цивільно-правових угод; направити запити до органів статистики на предмет участі боржника ОСОБА_4 у членстві (засновництві) юридичних осіб: вчинити дії щодо отримання та перевірки інформації про майно та доходи боржника ОСОБА_4; виїхати за місцезнаходженням (місцем проживанням) боржника ОСОБА_4, зобов'язати відділ державної виконавчої служби Дрогобицького МРУ встановити строк вказаним вище державним органам для отримання інформації документів або їх копій, необхідних для здійснення повноважень; винести постанову про арешт коштів та інших цінностей боржника ОСОБА_4 що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інші фінансових установах; винести постанову про арешт майна боржника ОСОБА_4 та оголошені заборони його відчуження; провести опис майна боржника ОСОБА_4 та накласти на нього арешт; викликати боржника ОСОБА_4 у відділ Державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції; винести постанову про привід боржника ОСОБА_4 через органи внутрішніх справ; встановити строк боржнику ОСОБА_4 (3-три дні) для надання достовірної відомостей про свої доходи та майно. У тому числі про майно, яким боржник ОСОБА_4 володіє спільно із іншими особами; звернути стягнення на майно боржника ОСОБА_4 з метою профілактичного впливу повідомити органи державної влади і громадськість за місцем проживання боржника ОСОБА_4 про факти порушення останнім вимог законодавства про виконавче провадження; звернутись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_4 за межі України до виконання ОСОБА_4 зобов'язань з рішенням суду з вилученням у боржника ОСОБА_4 паспорта громадянина України для виїзду за кордон; перевірити виконання боржником ОСОБА_4 рішення суду; накласти на боржника ОСОБА_4 штраф відповідно до статті 89 Закону Україні «Про виконавче провадження»;не пізніше п'яти робочих днів з дня накладення штрафу повторно перевірити стан виконання рішення суду; у разі повторного невиконання боржником ОСОБА_4 рішення суду накласти на ОСОБА_4 штраф у подвійному розмірі та звернутися до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника ОСОБА_4 де кримінальної відповідальності за умисне невиконання рішення суду.

В обґрунтування скарги покликається на те, що 11.11.2014 року вищевказаним державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області. За виконавчим листом №442/581/14-ц, виданого 05.11.2014 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 пеню за несплату аліментів в розмірі 89 394 грн. 60 коп.. Ознайомившись 28.07.2015 року з матеріалами виконавчого провадження, вона зрозуміла, що державним виконавцем належним чином не виконано своїх обовязків щодо стягнення із боржника визначених судовим рішенням коштів, а саме не вчинив жодних дій, які вищезазначені у прохальній частині скарги та спрямовані до зобовязання на вчинення дій.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_5 вимоги підтримав та дав пояснення, які по суті та змісту відповідають зазначеним доводам.

Представник зацікавленої особи відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції, зацікавлена особа ОСОБА_4 на виклик суду не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про день та час проведення такого, причин своєї неявки суду не повідомили.

Вислухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 11.11.2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області. За виконавчим листом №442/581/14-ц, виданого 05.11.2014 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 пеню за несплату аліментів в розмірі 89 394 грн. 60 коп.. Ознайомившись 28.07.2015 року з матеріалами виконавчого провадження скаржниця виявила, що державним виконавцем належним чином не виконано своїх обовязків щодо стягнення із боржника визначених судовим рішенням коштів, не вчинено жодних дій на виконання рішення суду.

За положеннями ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В рішенні №18-рп/2004 від 01.12.2004 року в справі №1-10/2004 Конституційний суд України визначив, що поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в ч.1ст.4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Згідно ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до вимог ст. ст. 4, 10, 11, 60, 61, 213 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Рішення суду обґрунтовується лише тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець повинен здійснити заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили, воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов'язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

Згідно абзаців 23, 27, 28 п.10 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» перш за все, при розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця суд має враховувати те, що принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду, а у статті 14 ЦПК визначені ознаки обов'язковості судових рішень.

Крім того, виконання рішення суду - є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період з надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду; отже, завданням ДВС є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинених таких дій державним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

З огляду на вищевикладене, оскаржуваною бездіяльністю порушується право ОСОБА_1 як сторони виконавчого провадження (стягувача) на виконання рішення суду (розумний строк розгляду справи).

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

З дати відкриття виконавчого провадження та до часу розгляду скарги державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції не здійснено жодних виконавчих дій для виконання рішення суду. Жодних відомостей про виконання даного рішення, або прийняття іншого рішення в межах наданих державному виконавцю повноважень, матеріали провадження не містять. Більше того, вимогу суду про надання в розпорядження суду матеріали виконавчого провадження проігноровано, і такі суд розцінює як приховання бездіяльності.

Таким чином, мотиви зазначені у скарзі є підставними, а така підлягає до задоволення шляхом визнання бездіяльності незаконною щодо виконання вказаного рішення суду та зобовязання до його виконання у відповідності до закону, оскільки перелік вимог, які просить скаржник застосувати до державного виконавця щодо виконання суду є спрямовані на вирішення спору у майбутньому, в суду не має даних про ймовірність такої необхідності.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 383-389 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Скаргу задоволити частково.

Визнати бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3, щодо виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 вересня 2014 року про стягнення з ОСОБА_4 на Користь ОСОБА_1 пеню за несплату аліментів в розмірі 89 394 (вісімдесят дев'ять тисяч триста дев'яносто чотири) гривні 60 копійок, - незаконною.

Зобовязати відділ державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції усунути порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» та виконати рішення суду про стягнення з ОСОБА_4 на Користь ОСОБА_1 пеню за несплату аліментів в розмірі 89 394 (вісімдесят дев'ять тисяч триста дев'яносто чотири) гривні 60 копійок, вжити всі заходи спрямовані на виконання, у відповідності до закону.

В решті скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення та іншими заінтересованими особами протягом пяти днів з дня її оголошення.

Суддя А.П. Івасівка