Ухвала

іменем україни

01 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В., Маляренка А.В.,

Коротуна В.М., Парінової І.К.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання заповіту недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 23 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 23 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року, позовну заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5 просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2116/ed_2014_06_04/pravo1/T041618.html?pravo=1> підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_3 без розгляду, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що повідомлений належним чином позивач повторно не з'явився у судове засідання.

Проте такого висновку суди першої та апеляційної інстанцій дійшли з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Статтею 169 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1981/ed_2014_06_04/pravo1/T041618.html?pravo=1> суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Підставою для залишення заяви без розгляду стала неявка позивача та представника позивача в судові засідання, призначені на 10 та 23 грудня 2014 року.

Однак 09 грудня до суду першої інстанції від ОСОБА_3 надійшла заява про відкладення розгляду справи з 10 грудня 2014 року на січень 2015 року у зв'язку з хворобою її представника (а. с. 183).

Відповідно до журналу судового засідання від 10 грудня 2014 року було розглянуто клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи у зв'язку з неявкою позивача, яке було задоволено (а. с. 186).

Разом з тим вказане клопотання позивача щодо можливості відкладення розгляду справи саме вна сіень 2015 року в судовому засіданні 10 грудня 2014 року не вирішувалось.

За умов наявності вказаної заяви позивача про відкладення розгляду справи на іншу дату не можна вважати неявку у судове засідання 23 грудня 2014 року належним чином повідомленого позивача повторною.

Вказівка в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції на те, що провадження за вказаною справою відкрито 07 березня 2013 року, тобто сплив розумний строк розгляду справи у зв'язку з тим, що судові засідання відкладалися через неявку в судові засідання позивача та його представника, спростовується матеріалами справи.

Так, установлено, що ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 07 березня 2013 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 14 квітня 2013 року (а. с. 28).

14 квітня 2013 року справу відкладено на 20 травня 2013 року.

20 травня 2013 року судом постановлено ухвалу про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням Солом'янського районного суду м. Києва у справі № 2-3147/13, 760/8911/13ц (а. с. 138).

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2014 року було відновлено провадження у справі з призначенням розгляду справи на 03 грудня 2014 року (а. с. 173а).

03 грудня 2014 року було задоволено клопотання та оголошено у справі перерву до 10 грудня 2014 року (а. с. 180).

Всі вказані судові засідання відбувалися за участю як позивача, так і його представника.

Матеріали справи містять лише доказ того, що позивач була належним чином повідомлена про розгляд справи на 23 грудня 2014 року, однак у судове засідання не з'явилася, що не може бути підставою для застосування п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Отже, судом першої інстанції безпідставно застосовано положення п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1981/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1>.

Переглядаючи справу, апеляційний суд на зазначене уваги не звернув та безпідставно залишив апеляційну скаргу без задоволення.

Таким чином, оскільки судами попередніх інстанцій були порушені норми процесуального права, що призвело до постановлення незаконних ухвал, що перешкоджають подальшому провадженню у справі, ухвали судів підлягають скасуванню з підстав, передбачених ч. 1 ст. 338 ЦПК України, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 23 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

В.М. Коротун

А.В. Маляренко

І.К. Парінова