Справа № 495/3491/15-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

15 липня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого одноособово судді Боярського О.О.

при секретарі Рачицькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на спадщину,

В с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на спадщину, а саме просить суд:

встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, який помер 15.05.2013 р., та складається з права на земельну частку (пай), розміром 4,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, що перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Успенівське» с. Успенівка, Саратського району, Одеської області, та належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №4528;

визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай), розміром 4,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, що перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Успенівське» с. Успенівка, Саратського району, Одеської області.

Позивачка в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, згідно наявної в матеріалах справи письмової заяви позов підтримує та просить задовольнити, справу розглянути у її відсутність.

Відповідачка, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, згідно наявної в матеріалах справи письмової заяви просить справу розглянути у її відсутність, заперечень проти позову немає.

Дослідивши матеріали справи та всі надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (до одруження Чекмарева (а.с. 5) ОСОБА_4 є рідною сестрою ОСОБА_5, що підтвердждується наявними в матеріалах справи документами: свідоцтвом про народження серії ІІ-УР №077003; свідоцтвом про народження ЯШ №994810; свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ЖД №436905; свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №023247 та рідною тіткою ОСОБА_3.

Так, відповідно до свідоцтва про народження від 11.08.1972 року серії ІІ-АВ №491767 ОСОБА_5 від першого шлюбу народила дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У листопаді 1981 року сестра позивачки, ОСОБА_5 розірвала шлюб з ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 24.11.1981 року І-ЖД № 436905 та у січні 1984 року вдруге уклала шлюб з ОСОБА_7, який зареєстрований Успенівською сільською радою Саратського району Одеської області, актовий запис № 1 від 14.01.1984 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 023247.

Відповідно до свідоцтв про смерть сестра позивачки ОСОБА_5 померла 26.02.2007 року у віці 55 років, а її чоловік ОСОБА_7 помер 12.02.1992 року у віці 35 років (а.с. 11,12).

27.11.2012 року ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_5, померлої 26 лютого 2007 року, яка складається з права на земельну частку (пай), розміром 4,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, що перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Успенівське» с. Успенівка, Саратського району, Одеської області та належало померлій згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0283725, виданого Саратською районною державною адміністрацією Одеської області 06 лютого 1998 року на підставі рішення Саратської районної державної адміністрації Одеської області від 30 серпня 1996 року за №271, зареєстрованого 06 лютого 1998 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №1360.

Із свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 337840, вбачається, що племінник позивачки ОСОБА_3 помер 15.05.2013 року у віці 40 років.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та

обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1263 ЦК України закріплено, що у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

При зверненні до нотаріальної контори із заявою про видачу позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом, останній було рекомендовано звернутися до суду із відповідним позовом.

Судом встановлено, що на час відкриття спадщини позивачка постійно проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується письмовими поясненнями її чоловіка ОСОБА_8 та довідкою №482 ЖЕО-1 із якої вбачається, що ОСОБА_8 проживав разом із ОСОБА_3 за адресою вул. Дзержинського, 88 в/9, м. Білгород-Дністровський, Одеської області, вели спільне господарство.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, про відмову від прийняття спадщини позивачка не заявляла, а отже вважається такою, що прийняла спадщину за законом третьої черги в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Згідно ч. 3 ст. 1268 вказаного Кодексу спадкоємець, який постійно проживав разом із

спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо

протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не заявив про відмову від спадщини.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Інших спадкоємців, що бажають прийняти спадщину після смерті племінника позивачки немає, що підтверджується відповіддю Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори від 19.06.2015 року вих №1100/01-16, письмовою заявою сестри позивачки ОСОБА_2, яка проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечувала.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що права позивачки на спадкування та визнання за нею права власності на спадкове нерухоме майно підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 1218, 1263, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 174, 209, 213, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на спадщину задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_9, який помер 15.05.2013 року, яка складається з права на земельну частку (пай), розміром 4,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, що перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Успенівське» с. Успенівка, Саратського району, Одеської області, та належала ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №4528.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай), розміром 4,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, що перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Успенівське» с. Успенівка, Саратського району, Одеської області та належала ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №4528.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: