У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

3 червня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В., Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Жидачівської державної нотаріальної контори про скасування свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_6, на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 15 серпня 2014 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 26 лютого 2015 року та касаційною скаргою ОСОБА_8, який діє від імені ОСОБА_4, на рішення апеляційного суду Львівської області від 26 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2009 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Жидачівської державної нотаріальної контори про скасування свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько ОСОБА_9, а ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати ОСОБА_10 Після їх смерті відкрилася спадщина.

На час смерті батька позивачка проживала разом з ним, а тому зазначала, що має право на отримання спадкового майна після його смерті.

Після смерті матері у встановлений законом строк позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину їй не видано в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок.

Вказувала, що без її відома в 2009 році брат ОСОБА_11 звернувся в Жидачівський районний суд Львівської області з позовом про визнання права власності на спадкове майно. 30 липня 2009 року суд ухвалив рішення, яким визнав за ОСОБА_11 право власності на спадкове майно - житловий будинок АДРЕСА_1. Рішенням апеляційного суду Львівської області від 22 вересня 2011 року рішення суду першої інстанції змінено та визнано за ОСОБА_11 право власності на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_9 - ј частину вказаного житлового будинку з господарськими спорудами.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_11 помер.

30 червня 2010 року державним нотаріусом Жидачівської державної нотаріальної контори було посвідчено свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_11, згідно якого ОСОБА_6 отримав спадкове майно батька - житловий будинок АДРЕСА_1.

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням уточнень позивачка просила визнати нечинним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Жидачівською державною нотаріальною конторою 30 червня 2010 року на ім'я ОСОБА_6 після смерті його батька - ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року; встановити факт прийняття нею спадщини після смерті батька - ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року; визнати за нею право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_9, та на 1/3 частину цього спадкового майна після смерті матері, ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 15 серпня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на 3/8 частини житлового будинку АДРЕСА_1

Визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 30 червня 2010 року за реєстром № 1412, видане державним нотаріусом Жидачівської державної нотаріальної контори Матусек В.В. на ім'я ОСОБА_6, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_11, зареєстроване в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 23 серпня 2010 року, в частині спадкового майна, що складається із 3/8 частини житлового будинку АДРЕСА_1.

У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_4 відмовлено.

Скасовано ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 18 жовтня 2011 року про накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 26 лютого 2015 року рішення суду першої інстанції в частині визнання права власності ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, змінено, зменшено частку з 3/8 на 3/16 частини житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною господарських будівель.

Рішення суду першої інстанції в частині визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 червня 2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1412, виданого державним нотаріусом Жидачівської державної нотаріальної контори Матусеком В.В. на ім'я ОСОБА_6 змінено, визнано його недійсним в 9/16 частині житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною господарських будівель.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_6, просить скасувати ухвалені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_8, який діє від імені ОСОБА_4, просить скасувати рішення апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, на підставі доказів, наданих сторонами й належним чином оцінених судом, дійшов вірного висновку щодо наявності підстав для часткової зміни рішення суду першої інстанції.

Наведені в касаційних скаргах доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_6, та ОСОБА_8, який діє від імені ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 15 серпня 2014 року в частині, що незмінена апеляційним судом, та рішення апеляційного суду Львівської області від 26 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун М.В. Дем'яносов О.В. Ступак