Справа № 364/957/15-ц
Провадження № 2/364/322/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2015 року, Володарський районний суд Київської області, в складі:

головуючого судді Моргун Г. Л.,

за участю секретаря Сіваченко Л. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні , в смт Володарка , цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2,

ОСОБА_3

третя особа , яка не заявляє самостійних вимог :

реєстраційна служба Володарського районного управління юстиції Київської області,

відділ Держземагентства у Володарському районі Київської області,

про визнання права власності на спадкове майно ,

ВСТАНОВИВ :

Позивач у липні 2015 року, звернулася до суду з названим позовом , в якому вказувала , що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її батько -ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина за законом . Вона у визначені законом строки звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та частково прийняла спадкове майно , отримавши відповідне свідоцтво про прийняття спадщини. Окрім іншого майна до складу спадщини входить земельна ділянка площею 2,94 га , яка розташована в межах Ожегівської сільської ради Володарського району Київської області , цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності спадкодавця посвідчено Державним актом серії НОМЕР_1. Під час оформлення спадкових прав на вказану вище спадкову земельну ділянку, нотаріусом було встановлено , що у державному акті допущено помилку, а саме невірне розташування земельної ділянки на місцевості та конфігурація земельної ділянки , тому нотаріусом їй було відмовлено в оформленні земельної ділянки.

Позивач просить суд:

-визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, який виданий виконавчим комітетом Ожегівської сільської ради Володарського району Київської області 22 жовтня 2003 року на ім'я ОСОБА_6 на земельну ділянку загальною площею 2,894 га

-скасувати державну реєстрацію Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 , якийвиданий виконавчим комітетом Ожегівської сільської ради Володарського району Київської області 22 жовтня 2003 року на ім'я ОСОБА_6 на земельну ділянку загальною площею 2,894 га

-визнати за нею, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 2,94 у умовних кадастрових гектарах , яка розташована в межах Ожегівської сільської ради Володарського району Київської області , цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до сертифіката на право на земельну частку ( пай) серії НОМЕР_1 , який зареєстрований 26 березня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № НОМЕР_3, в порядку спадкування за законом , після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

В судовому засіданні позивач просила суд позов задоволити , посилаючись на обставини викладені у позовній заяві .

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_8 вимоги позивача визнали та не заперечували проти прийняття спадкового майна позивачем. Вказувала суду , що вона на спадкове майно не претендує .

Представники третіх осіб у судове засідання не з'явилися , на адресу суду надійшли письмові заяви , якими просять суд провести розгляд справи без їх участі , проти вимог позивача не заперечували ( а.с.26-64).

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу , взявши до уваги позицію третіх осіб викладену у їх письмових заявах, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню.

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про його смерть ( а.с.6).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина за законом на спадкове майно, зокрема на земельну ділянку площею 2,894 га , яка розташована в межах Ожегівської сільської ради Володарського району Київської області , цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва . Право власності за спадкодавцем на земельну ділянку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, який виданий виконавчим комітетом Ожегівської сільської ради Володарського району Київської області 22 жовтня 2003 року на ім'я ОСОБА_4 на земельну ділянку загальною площею 2,894 га( а.с.14). Позивач вчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини , про що свідчить спадкова справа № 7/2012 ( а.с.30-63). Однак , під час оформлення спадщини на вище вказану спадкову земельну ділянку, нотаріусом було встановлено , що у державному акті організацією , що виготовляла сам Державний акт було допущено помилку, невірно зазначено розташування земельної ділянки на місцевості , та невірно зазначено конфігурація земельної ділянки , що стверджено довідкою відділу Держземагенства у Володарському районі Київської області № 1166/1 від 06.10.2013 року ( а.с.17). У зв'язку з цим позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій про , що нотаріусом винесено відповідну постанову ( а.с.19).

Судом встановлено , що згідно списку власників земельних паїв та викопіювання із схем поділу земель , що розташовані на території Ожегівської сільської ради Володарського району Київської області ( а.с.16) за ОСОБА_4 дійсно закріплено земельну ділянку № НОМЕР_4 , загальною площею 2,89 га. Натомість в Державному акті на право власності земельну ділянку серії НОМЕР_2 на картосхемі помилково нанесено іншу земельну ділянку з іншою конфігурацією та невірним розташуванням ( а.с.14). Спадкодавець реалізував своє право земельну частку ( пай) , на його ім'я на підставі рішення Володарської районної державної адміністрації від року за № 147 , було видано сертифікат на право на земельну частку ( пай) серії НОМЕР_1 , який зареєстровано 26 березня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № НОМЕР_3( а.с.15) у розмірі 2,94 умовних кадастрових гектарах . На використання своїх прав він отримав правовстановлюючий документ - Державний акт , який посвідчував його право власності на виділену йому земельну ділянку . Однак під час складання та виготовлення правовстановлюючого документу було допущено помилку , яка в даний час перешкоджає спадкоємцю реалізувати своє право на спадщину.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю; власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 78 ЗК України право власності на землю це право володіння, користування і розпорядження земельною ділянкою. Власник земельної ділянки, землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на земельну ділянку навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою як передбачено ч.2 ст. 152 ЗК України.

Відповідно до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею ( в т.ч. на умовах оренди), виготовлення технічної документації, проведення геодезичних робіт, формування файлів Ін-4, здійснюють ліцензовані проектні організації. Судом встановлено, що на час виготовлення державного акта було допущено помилку та невірно внесено саму земельну ділянку ( конфігурація та розташування не співпадають). Було видано державний акт , який зареєстровано в реєстрі державних актів на право приватної власності.

Оскільки підпунктом 4.1 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 року № 325 виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається , тому на тепер виправити вказані вище помилки не можливо. Крім того, з 01.01.2013 року не здійснюється видача державних актів на право власності на землю, таке право посвідчується та оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Зі змісту ст. 125 ЗК України вбачається, що право власності на земельну ділянку виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст.126 ч.1 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджатися своїм майном.

Відповідно до ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується, власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта.

Позивач ОСОБА_1 має право на спадщину за законом , як спадкоємець першої черги, оскільки вона є донькою ОСОБА_4 ( а.с.8-9) та вчасно звернулася до нотаріуса , про що свідчить досліджена спадкова справа ( а.с.30-63).

Відповідачі по справі ОСОБА_2 є дружиною спадкодавця та ОСОБА_3 , яка є донькою спадкодавця , та які являються спадкоємцями першої черги за законом на рівні з позивачем , у визначені строки та визначеному порядку відмовилися від права на спадкове майно відповідно до ст. 1273 ЦК України , яка зазначає , що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини ( а.с.30-63) .

Відповідачі проти прийняття спадщини позивачем не заперечують . В судовому засіданні знайшло своє підтвердження посилання позивача , що її право порушене, так як розмір та номер земельної ділянки вказаний у технічній документації не відповідає фактичному даним , що перешкоджає їй належним чином оформити прийняття спадщини. Таким чином , суд прийшов до висновку, що на момент розгляду справи інакшим шляхом ніж за рішенням суду поновити права позивача неможливо.

Визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб . Суд вважає, що вимоги позивача базуються на законі, обґрунтовані тому їх слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 391, 393 ЦК України, ст.ст. 78, 125, 126, 152, 155, 158 Земельного Кодексу України, ст.ст. 3, 5, 8, 13, 208, 209, 212-215 ЦПК України , суд , -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити .

Визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, який виданий виконавчим комітетом Ожегівської сільської ради Володарського району Київської області 22 жовтня 2003 року на ім'я ОСОБА_6 на земельну ділянку загальною площею 2,894 га.

Скасувати державну реєстрацію Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 , який виданий виконавчим комітетом Ожегівської сільської ради Володарського району Київської області 22 жовтня 2003 року на ім'я ОСОБА_6 на земельну ділянку загальною площею 2,894 га.

Визнати за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності , в порядку спадкування за законом , на земельну ділянку площею 2,94 в умовних кадастрових гектарах , яка розташована в межах Ожегівської сільської ради Володарського району Київської області , цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до сертифіката на право на земельну частку ( пай) серії НОМЕР_1 , який зареєстрований 26 березня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай ) за № НОМЕР_3 в порядку спадкування за законом , після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г. Л. Моргун