1Справа № 335/3881/15-ц 2/335/1773/2015
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В., при секретарі Кудряшовій Ю.І., за участю: представника позивача: ОСОБА_1, представника відповідача: ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського районного суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживача, про стягнення банківського вкладу,

ВСТАНОВИВ:

27.04.2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживача, про стягнення банківського вкладу, який у процесі розгляду справи було уточнено.

Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 18 грудня 2014 року, ОСОБА_3 з однієї сторони, та ПАТ «Дельта Банк» в особі представника Запорізького відділення № 9 «Дельта Банк» з іншої сторони, уклали договір № 0977 Банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий оn-line» у гривнях, відповідно до якого [предмет договору], вона передала Банку, а Банк прийняв грошову суму в розмірі 250 000 гривень строком розміщення до 01 січня 2015 року (з автоматичним продовженням дії договору) під 13% річних. В той самий день, позивачем передані Банку кошти в розмірі 250 000 гривень (надалі Вклад. Пізніше, 13 січня 2015 року, ОСОБА_3 з однієї сторони, та ПАТ «Дельта Банк» в особі представника Запорізького відділення № 9 «Дельта Банк» з іншої сторони, уклали ще один договір № 0278 Банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий оn-line» у гривнях, відповідно до якого [предмет договору], позивач передала Банку, а Банк прийняв грошову суму в розмірі 20 000 гривень строком розміщення до 27 січня 2015 року (з автоматичним продовженням дії договору) під 13% річних. В той самий день, передані Банку кошти в розмірі 250 000 гривень (надалі - Вклад).

27.01.2015 року позивач особисто звернулась до Банку (Запорізьке відділення № 9), але Банк, проігнорувавши законі вимоги відмовився реєструвати заяву про дострокове розірвання вищевказаних депозитних договорів, та відмовився повернути гроші.

27.01.2015 року, вона знову вже за допомогою пошти, звернулась до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Запорізького відділення № 9 «Дельта Банку» із заявою про його розірвання .

Відповідно до вказаної заяви та умов договорів, починаючи з 01.01.2015 року та з 27.01. 2015 року банк був зобов'язаний повернути повну суму вкладу по двом договорам (250 000 2 000» = 270 000 гривень.

Посилаючись на зазначене, а також що банк, не виконує зобов'язання із поверненням мені повної суми вкладів по двом договорам, просила суд стягнути з відповідача (250 000 + 20 000) = 270 000 гривень у судовому порядку.

У процесі розгляду справи, позивач зменшив позовні вимоги та зазначав, що йому повернуто грошові кошти у розмірі 200000 грн, а тому просив суд стягнути залишок неповернених вкладів у розмірі 76632,14 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити на підставах викладених у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні заперечує зазначаючи, що позивач в порядку передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", було отримано готівкою, через уповноважений банк максимальну гарантовану суму вкладу, а решту має отримати відповідно до встановленої черговості на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», крім того, позивач особисто не звертався із заявою про розірвання договору вкладу до введення тимчасової адміністрації і доводить, що передчасно звернувшись до суду, позивач фактично порушив встановлений законом порядок повернення коштів банку, який перебуває під управлінням тимчасової адміністрації.

Стверджує, що залишок неповернутих грошових коштів є кредиторською вимогою та не підлягає задоволенню під час дії тимчасової адміністрації у звязку з забороною на задоволення вимог кредиторів, встановленою статтею 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".Просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлені наступні обставини.

18 грудня 2014 року, ОСОБА_3 з однієї сторони, та ПАТ «Дельта Банк» в особі представника Запорізького відділення № 9 «Дельта Банк» з іншої сторони, уклали договір № 0977 Банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий оn-line» у гривнях, відповідно до якого [предмет договору], вона передала Банку, а Банк прийняв грошову суму в розмірі 250 000 гривень строком розміщення до 01 січня 2015 року (з автоматичним продовженням дії договору) під 13% річних. В той самий день, позивачем передані Банку кошти в розмірі 250 000 гривень (надалі Вклад. Пізніше, 13 січня 2015 року, ОСОБА_3 з однієї сторони, та ПАТ «Дельта Банк» в особі представника Запорізького відділення № 9 «Дельта Банк» з іншої сторони, уклали ще один договір № 0278 Банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий оn-line» у гривнях, відповідно до якого [предмет договору], позивач передала Банку, а Банк прийняв грошову суму в розмірі 20 000 гривень строком розміщення до 27 січня 2015 року (з автоматичним продовженням дії договору) під 13% річних.

Згідно з п. 1.4. Договору процентна ставка на суму вкладу становить 13 % річних.

Згідно з п. 1.3. Договору Вклад залучається на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок, вказаний в п. 1.6. цього Договору, та по 01 січня 2015 року включно.

Взяти на себе зобов'язання за Договором Позивачем виконанні в повному обсязі, що підтверджується вказаними договорами..

27.01.2015 року, ОСОБА_3 за допомогою пошти, звернулась до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Запорізького відділення № 9 «Дельта Банку» із заявою про розірвання вказаних договорів..

На підставі рішення №51 від 02.03.2015 року прийнятого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в ПАТ «Дельта Банк» з 03.03.2015 року діє тимчасова адміністрація по 02.06.2015 року.

На підставі рішення № 71 віл 08.04.2015 року прийнятого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в ПАТ «Дельта Банк» внесено зміни до рішення №51 від 02.03.2015 року викладено ч. 2 цього рішення в такій редакції « Тимчасову адміністрацію запровадити строком на шість місяців з 03 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року включно.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Умовами договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною ( ч.2 ст.1060 ЦК України ).

В даному випадку, на правовідносини, що склались між сторонами поширюються спеціальні норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 року № 4452-VI, який, серед іншого, регулює відносини із вкладниками такого банку.

Відповідно до п.16 ст.2 Закону України " Про систему гарантування вкладів фізичних осіб ", тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства ( п.6 ст.2 ст.2 Закону України " Про систему гарантування вкладів фізичних осіб " )

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України " Про систему гарантування вкладів фізичних осіб " є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Відповідно до ч.1 ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно з п.16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п.6 ст.2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону України врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, ч.1 встановлено, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Згідно з п.п. 1, 2 ч.5 ст.36 цього Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Обмеження встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рала Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами (ч.1 ст.26 Закону України).

З матеріалів справи також вбачається і не оспорюється позивачем, що позивач отримав через банк-агент гарантовану Фондом гарантування вкладів суму відшкодування коштів за її вкладами у ПАТ "Дельта Банк " у розмірі 200 000 грн.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно із ч.ч. 2, 3, 5 ст.27 цього Закону уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Крім того, відповідно до ст.52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вбачається що кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються Уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом у порядку четвертої черги на задоволення вимог кредиторів банку.

Згідно ч. 4 даної статті Закону вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від реалізації майна банку після повного задоволення вимог попередньої черги. У разі якщо обсяг коштів, одержаних від реалізації майна, недостатній для повного задоволення всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належать кожному кредиторові однієї черги. У разі відмови кредитора від задоволення визнаної в установленому порядку вимоги Уповноважена особа Фонду не враховує суму грошових вимог цього кредитора.

Як установлено судом першої інстанції та підтверджено зібраними у справі доказами, позивачу здійснено гарантовану виплату в межах 200000 грн. Інша частина вкладу відповідно до п.4 ч.1 ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» віднесено до 4 черги вимог кредиторів, якою передбачено, що кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів.

Отже, повернення ОСОБА_3 її коштів в частині, що перевищує виплачену Фондом гарантування вкладів фізичних осіб суму, може бути здійснено виключно в порядку, визначеному ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Тобто, якщо вимога кредитора перевищує розмір гарантованої суми компенсації, така залишкова вимога відносить до спеціальної черги вимог, питання про задоволення яких переноситься на майбутнє. Після задоволення вимог кредиторів 1-3 черг за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку, будуть задоволені вимоги кредиторів 4 черги за рахунок залишкових коштів пропорційно сумі вимоги, що визначено ч.4 ст.52 цього Закону.

Отже у задоволенні позову слід відмовити, оскільки повернення грошових коштів ОСОБА_3 буде проведено відповідно до ст.ст. 49, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» і ОСОБА_3 не позбавлена права, в порядку Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" заявити свої вимоги до Банку та така заява буде задовольнятися відповідно до вимог Закону, в порядку встановленому ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»,

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року із змінами та доповненнями Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звільнено від сплати судового збору, а згідно по п. 7 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_3 звільнена від сплати судового збору, а відтак, обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 5, 8, 10, 11, 57-61, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживача, про стягнення банківського вкладу, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ю.В. Апаллонова