У х в а л а

іменем україни

21 травня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Штелик С.П., Журавель В.І., Черненко В.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва до ОСОБА_4 про стягнення безпідставно одержаних коштів, за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 31 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що позивачем відповідачу здійснена переплата пенсії за період з 23 липня 2011 року по 30 червня 2013 року в зв'язку із виконанням судового рішення у справі № 2-а-964/2011, а тому сума переплати має бути стягнена з відповідача.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 29 травня 2014 року в позові відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 31 березня 2015 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29 травня 2014 року.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду м. Києва від 31 березня 2015 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

За положеннями статті 297 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що 19 березня 2015 року та 24 березня 2015 року апелянтом було надано суду заяву про усунення недоліків із зазначенням тих обставин пропуску строку, які були визнані неповажними ухвалою апеляційного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року, а тому вимоги процесуального законодавства, які давали б можливість для відкриття апеляційного провадження апелянтом не виконані.

При цьому, судом апеляційної інстанції враховано вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 04.XI.50).

Таким чином, ухвала апеляційного суду м. Києва від 31 березня 2015 року відповідає вимогам процесуального законодавства.

Відповідно до частини 3 статті 332 ЦПК України, суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження судом апеляційної інстанції допущено порушення норм процесуального права, а фактично зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновком суду з їх оцінки, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись частиною 3 статті 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва відхилити, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 31 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: С.П. Штелик

В.І. Журавель

В.А. Черненко