У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Закропивний О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 25 травня 2015 року в справі за заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 про перегляд рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2012 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_4 до Черкаської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_3 про встановлення порядку користування земельною ділянкою,

в с т а н о в и в:

У червні 2008 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому просила встановити порядок користування земельною ділянкою, що розташована по АДРЕСА_1.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що відповідно до свідоцтва про право власності від 9 лютого 1998 року вона є власником 33/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1. Інша його частина належить: ОСОБА_7 - 16/100 частин, ОСОБА_6 - 1/6 частина, ОСОБА_5 - 17/100 частин, ОСОБА_8 - 17/200 частин, ОСОБА_2 - 17/200 частин.

Згідно рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 10 травня 1956 року № 390 за вказаним домоволодінням закріплена земельна ділянка площею 1257 кв. м, з приводу якої між співвласниками виник спір.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 17 жовтня 2012 року, позов задоволено. Встановлено порядок користування земельною ділянкою, що розташована в АДРЕСА_1 відповідно до четвертого варіанту, запропонованого Черкаським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз у висновку № 115/159-БТ додаткової судової будівельно-технічної експертизи, складеному 20 лютого 2012 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого 2013 року указані судові рішення залишено без змін.

У березні 2015 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду із заявою про перегляд рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2012 року у зв'язку з нововиявленими обставинами. В обґрунтування заяви зазначали, що рішення суду було постановлено нашвидкоруч, без урахування істотних для справи обставин. Земельна ділянка не відповідає розмірам відповідно до рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради, тому не маючи даних з топографічної зйомки експерт взагалі не мала права визначати та переносити в натуру межі спірної земельної ділянки. Крім того, судовий експерт невірно вказала порядок фактичного розподілу часток на спірній земельній ділянці, які знаходяться в користуванні співвласників, чим штучно безпідставно збільшила розмір частки ОСОБА_9, яка у подальшому перейшла ОСОБА_5 та ОСОБА_7 На даний час земельні ділянки № 2 та АДРЕСА_2 частково накладаються одна на одну, і частина належної їм ділянки площею 5 кв. м. незаконно відійшла у власність до ОСОБА_10 Суд, в порушення вимог ст. 35 ЦПК України, ОСОБА_10 до участі у розгляді даної справи не залучив, вказані обставини не перевірив та не врахував.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 25 травня 2015 року, у задоволенні заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять скасувати указані судові ухвали та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових ухвал й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності вказаних судових ухвал та необхідності витребування і перевірки матеріалів справи.

Зокрема, суди попередніх інстанцій правильно застосували положення ст. ст. 361, 362 ЦПК України та обґрунтовано відмовили у задоволенні заяви.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 25 травня 2015 року в справі за заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 про перегляд рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2012 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_4 до Черкаської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_3 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ О.В. Закропивний