У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Закропивний О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 13 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа - публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», про стягнення коштів по сплаті за кредитним договором та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду із указаним позовом, у якому з урахуванням уточнень просили стягнути з відповідачки на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію у розмірі 72 061 грн 74 коп., на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 50 тис. грн. та вирішити питання про судові витрати.

В обґрунтування позову зазначали, що з 23 лютого 2007 року по 5 липня 2010 року ОСОБА_3 перебував у шлюбі із відповідачкою, а фактичні шлюбні відносини припинилися з 28 червня 2009 року. Перебуваючи в шлюбі з ОСОБА_2, він уклав 17 жовтня 2007 року в інтересах сім'ї кредит у ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 57 тис. грн. для ремонту житлового приміщення. Поручителями по даному кредиту виступили ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_7, та передали в заставу свою квартиру АДРЕСА_1. Кошти за даним кредитним договором було витрачено в інтересах сім'ї на придбання автомобіля, меблі, на пологи ОСОБА_2 та на інші потреби сім'ї. Позивачі самостійно сплачували кредит згідно графіку погашення місячних платежів і продовжують його сплачувати і після припинення шлюбу. Однак відповідачка до цього часу не здійснила жодної оплати. Окрім того, своїми неправомірними діями, та внаслідок того, що їхня квартира перебуває в заставі, що вимагає додаткових зусиль для організації свого життя, позивачі зазнали моральної шкоди.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 13 травня 2015 року, позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 27 345 грн 61 коп. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо необхідності витребування матеріалів справи та їх перевірки.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Оскільки вищезазначена касаційна скарга розглянута судом касаційної інстанції по суті й у відкритті касаційного провадження відмовлено на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, судовий збір за подання та розгляд касаційної скарги поверненню не підлягає (Постанова Верховного Суду України від 12 листопада 2014 року № 6-138цс14).

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 13 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа - публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», про стягнення коштів по сплаті за кредитним договором та стягнення моральної шкоди, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ О.В. Закропивний