Єдиний унікальний номер 234/3584/14-ц Номер провадження 22-ц/775/406/2015
Головуючий в 1 інстанції Скляров В.В. єдиний унікальний номер 233/3584/14-ц
Доповідач Халаджи О.В. провадження 22-ц/775/406/2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 серпня 2015 року м. Артемівськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді Халаджи О.В., суддів Жарової Ю.І., Маширо О.П.

при секретарі судового засідання Хоміч Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 6 липня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину майна, яке покращено за особисті кошти та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину сумісно нажитого майна подружжя, визнання будинку особистою власністю, стягнення ? частини сплачених коштів по кредитам, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 6 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину сумісно нажитого майна подружжя, визнання права власності на частину майна, яке покращено за особистий рахунок, задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частину житлового будинку та господарських споруд, який належить на підставі договору купівлі - продажу ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину сумісно нажитого майна подружжя, визнання будинку особистою власністю з виплатою компенсації, стягнення ? частини сплачених коштів по кредитам, задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності на ? частину нежитлового приміщення, яке належить на підставі договору купівлі - продажу ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що при винесенні судового рішення було порушено норми матеріального та процесуального права, що тягне за собою його скасування.

Так при розгляді спору про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не було враховано, що він був придбаний на кошти, отримані за кредитним договором та сам будинок знаходиться в іпотеці, а тому вирішити спір без участі банку в такому випадку не можливо.

Окрім того, судом не було враховано, що вже після розірвання шлюбу ОСОБА_5 станом на 15.10.2009 року було сплачено 2562,61 доларів США, що на 26.02.2015 року за курсом 3001,01 за 100 доларів США становить 76904,38 гривень, а тому доля кожного з подружжя за кредитним зобов'язанням повинна складати половину від зазначеної суми, а саме 38452,19 гривень. Враховуючи, що частина кредиту ще не сплачена, тому той хто буде сплачувати залишок по кредиту і буде мати право власності на будинок, а тому він вважає, що судом з нього на користь позивачки ОСОБА_2 повинно бути стягнуто суму у розмірі зазначеної суми, на право власності на весь будинок повинно бути визнано за ним.

До того ж суд неправомірно відмовив ОСОБА_5 у стягненні з ОСОБА_2 ? частини сплачених ним грошових внесків за кредитом, який брався у шлюбі в інтересах сім'ї та сплаченим ним особисто у розмірі 111032,60 гривень.

Просив змінити рішення Краматорського міського суду Донецької області від 6 липня 2015 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити, його позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_5 - апелянт по справі, у судовому засіданні доводи своєї апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 та її представник у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечували та просили залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши доводи апеляції, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 02.09.1995 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с. 21).

02.11.2010 року шлюб між сторонами було розірвано за рішенням суду, що не заперечується сторонами по справі (а.с. 20).

Згідно договору купівлі - продажу від 24.06.2005 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_1 в період шлюбу придбав будинок по АДРЕСА_1 за 76146 грн. і є його власником (а.с. 8, 13).

24.06.2005 року він взяв іпотечний кредит і придбав будинок по АДРЕСА_1.

Кредитний договір на суму 17 908,00 доларів США на придбання житла за адресою АДРЕСА_1 був укладений 14.07.2005 року (а.с. 60-61). З договору вбачається, що на придбання житла видається кредит на суму 14800 доларів США, 888,00 доларів США видається на оплату страхових платежів за договором страхування нерухомості та 2 220 доларів США на оплату страхових платежів за договором особистого страхування.

Як вбачається з копій товарних чеків та накладних наданих ОСОБА_2 вона в 2011-2012р. придбала будівельні матеріали та сплатила за будівельні роботи 38769,78 грн. (а.с.23-29).

Згідно копії домової книги по домоволодінню по АДРЕСА_1 в ньому зареєстрована позивачка і донька сторін ОСОБА_6 з 29.09.2011р. до наступного часу, проти чого сторони не заперечували (а.с.17-19).

Як вбачається з копії договору купівлі - продажу нежилого приміщення 05.12.2001 року ОСОБА_2 в період шлюбу придбала нежиле приміщення по АДРЕСА_2 (а.с.62).

Згідно ст. 368 ч. 3 ЦК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю.

Згідно ст. 69 ч. 1 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна,що належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст.70 ч. І СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що так як жилий будинок та нежиле приміщення придбані сторонами в період шлюбу, тому слід визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 та за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину нежилого приміщення по АДРЕСА_2.

Як вбачається з висновків судово-будівельної експертизи №158/7 від 27.04.2015р. риночна вартість домоволодіння по АДРЕСА_1 становить 394694 грн., риночна вартість нежилого приміщення по АДРЕСА_2 становить 390672 грн., вартість ремонтно-будівельних робіт по АДРЕСА_1 зроблених ОСОБА_2 становить 40037грн. (а.с.99-164).

Суд першої інстанції зробив правильний висновок про доведеність покращення ОСОБА_2 спірного житлового будинку по АДРЕСА_1, у зв'язку з чим цей будинок став дорожчим.

Суд першої інстанції відмовив позивачці у задоволенні її позовних вимог про визнання за нею права власності на 2/3 частини житлового будинку у зв'язку з його покращенням і позивачка погодилась з цим рішенням та його не оскаржувала.

Колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції при розгляді справи не було враховано, що житловий будинок по АДРЕСА_1 був придбаний на кошти, отримані за кредитним договором та сам будинок знаходиться в іпотеці, а тому вирішити спір без участі банку в такому випадку не можливо, є неспраможними.

Так, на підставі ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 5 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду" вирішуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у справі (стаття 26 ЦПК), суд повинен виходити з характеру спірних правовідносин, визначеної ним норми матеріального права, яка підлягає застосуванню, та з матеріально-правового інтересу у вирішенні справи. Суд має також вирішити питання про участь інших учасників процесу, які сприятимуть здійсненню правосуддя (стаття 47 ЦПК).

Відповідно до вимог ст. 119 ЦПК України, викладаючи зміст позовної заяви, дійсно саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

При розгляді справи в апеляційному порядку суд позбавлений можливості притягувати будь-яких осіб до участі у справі.

До того ж суд вважає, що вирішення питання про визнання права власності по ? частині не порушує у будь-який спосіб прав банку, який укладав іпотечний договір в період знаходження сторін у шлюбі.

Довід апеляційної скарги про те, що судом не було враховано, що вже після розірвання шлюбу ОСОБА_5 станом на 15.10.2009 року було сплачено 2562,61 доларів США, що на 26.02.2015 року за курсом 3001,01 за 100 доларів США становить 76904,38 гривень, а тому доля кожного з подружжя за кредитним зобов'язанням повинна складати половину від зазначеної суми, а саме 38452,19 гривень. Враховуючи, що частина кредиту ще не сплачена, тому той хто буде сплачувати залишок по кредиту і буде мати право власності на будинок, а тому він вважає, що судом з нього на користь позивачки ОСОБА_2 повинно бути стягнуто суму у розмірі зазначеної суми, на право власності на весь будинок повинно бути визнано за ним, також є неспроможним, оскільки як вбачається з кредитного договору 2220 доларів США були надані ОСОБА_1 на його особисте страхування.

До того ж доводи апеляції про неправомірність судового рішення в частині відмови ОСОБА_5 у стягненні з ОСОБА_2 ? частини сплачених ним грошових внесків за кредитом, який брався у шлюбі в інтересах сім'ї та сплаченим ним особисто у розмірі 111032,60 гривень, також є неспроможними, оскільки суд першої інстанції при розподілі майна по ? частині враховував і покращення, які були зроблені позивачкою за власні кошти, що значно збільшило вартість будинку і частини, яка належить ОСОБА_1 у тому ж рахунку.

Суд першої інстанції повно, всебічно, об'єктивно розглянув заявлений позов на підставі наданих сторонами доказів та прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення як первісного так і зустрічного позову.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 6 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: