РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2015 рік м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Ніколайчук А.В.,

за участю учасників процесу

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Поліграфіст-2» про визнання недійсним наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

16.06.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліграфіст-2» про поновлення на роботі на посаді директора та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що його звільнення проведено на підставі рішення загальних зборів засновників ТОВ «Поліграфіст-2» від 06.03.2015 року, яке в подальшому, рішенням Господарського суду Хмельницької області від 22.04.2015 року визнано недійсним. Таким чином вважає, що підстава для його звільнення відпала.

В ході розгляду справи позивач подав заяву про збільшення позовних вимог в частині скасування наказу про звільнення від 06.03.2015 року та в судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 наполягають на задоволені заявлених позовних вимог.

Представники відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проти позову заперечили та наголосили про пропуск позивачем строків звернення до суду.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 12.08.2000 року виконував обовязки директора ТОВ Поліграфіст-2» та загальними зборами засновників товариства двічі обирався директором з 23.05.2006 року та з 06.08.2009 року. 06.03.2015 року позачерговими повторними зборами засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліграфіст-2» вирішено звільнити ОСОБА_1 з посади директора товариства в звязку з припиненням повноважень посадової особи, за п.5ч.1 ст.41 КзпПУ, повязаних із закінченням терміну перебування на посаді, цими ж зборами на посаду директора призначено ОСОБА_5.

Згідно п.5.11 Статуту товариства цей строк визначено в пять років. Наказом новообраного директора ТОВ «Поліграфіст-2» ОСОБА_4 від 06.03.2015 року ОСОБА_1 звільнено з посади директора товариства в звязку з припиненням повноважень посадової особи за п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України, повязаних із закінченням терміну перебування на посаді (п.5.11 Статуту ТОВ «Поліграфіст-2»). Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 22.04.2015 року позачергові повторні збори засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліграфіст-2», оформлені протоколом №43 від 06.03.2015 року визнано недійсними. Вказане рішення набрало законної сили згідно постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 27.05.2015 року.

Вказані обставини підтверджуються: наказами від 12.08.2000 року; 23.05.2006 року; 06.08.2009 року; 06.03.2015 року; протоколом позачергових повторних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліграфіст-2» від 03.03.2015 року; Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 22.04.2015 року; постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 27.05.2015 року.

Відповідно до ст.235 КзпПУ у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до п.41 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008 року «Про практику розгляду судами корпоративних спорів»- повноваження посадових осіб товариства припиняються їх переобранням. За ч.3, 4 п.4 зазначеної постанови - спори, пов'язані з оскарженням членами виконавчих органів товариства, а також членами наглядової ради товариства, які уклали з товариствами трудові договори, рішень відповідних органів товариства про звільнення (усунення, відсторонення, відкликання) їх з посади, розглядаються в порядку цивільного судочинства як трудові спори. Судам необхідно звернути увагу на те, що у цьому разі позивач звертається до суду за захистом своїх трудових прав як найманого працівника, а не акціонера учасника) господарського товариства.

Способом захисту порушених або оспорюваних прав у таких категоріях спорів є позов про поновлення на посаді, зобов'язання усунути перешкоди у виконанні посадових обов'язків тощо відповідної посадової особи господарського товариства, а не позов про визнання недійсним відповідного рішення загальних зборів акціонерів (учасників) товариства чи наглядової ради товариства. У порядку цивільного судочинства слід розглядати і спори між учасником (засновником, акціонером) господарського товариства та товариством, що виникають не з корпоративних, а з трудових відносин посадових осіб товариства, якщо однією зі сторін, які беруть участь у справі, є фізична особа.

Давши оцінку дослідженим у справі доказам та проаналізувавши зазначені норми, суд дійшов висновку про те, що право позивача порушено його звільненням внаслідок рішення зборів засновників товариства від 06.03.2015 року, яке в подальшому судом визнано недійсним з підстав відсутності кворуму та порушення порядку скликання зборів. Оскільки рішення зборів, яким переобрано директора товариства визнано недійсним, залишається чинним попередній директор, ОСОБА_1, проте має місце наказ про його звільнення, що перешкоджає подальшому виконанню обовязків директора.

Суд рахує, що про наслідки проведення зборів та порушення трудових прав в ході їх проведення позивачу було відомо 10 березня 2015 року, що підтверджується показаннями останнього у судовому засіданні та 13 березня цього ж року датовано його позовну заяву до господарського суду.

Зважаючи на викладене суд вважає, що з 10.03.2015 року та навіть з моменту рішення господарського суду Хмельницької області 22.04.2015 року сплив місячний строк для звернення ОСОБА_1 до суду( даний позов подано 16.06.2015 року), визначений вимогами ст. 233 КзпП України, за якою працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду.

При цьому, суд не знаходить підстав для поновлення пропущеного строку, оскільки термін для набрання рішення господарського суду законної сили, на що посилається позивач, не являється перешкодою для подання позовної заяви в порядку цивільного судочинства, а постанова Рівненського апеляційного господарського суду в даному випадку є не підставою звернення до суду, а доказом по справі, який міг бути долучений і в ході її розгляду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в позові ОСОБА_1 слід відмовити в звязку зі спливом строків звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 214-215 ЦПК України, ст.ст.231-233 КЗпП України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитися з повним рішенням суду 13 липня 2015 року.

Суддя С.Л. Стефанишин