У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

4 червня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В., Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства акціонерно-комерційний банк «Львів» до ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «Ізолфа Сервіс», товариства з обмеженою відповідальністю «Факторія» про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки; за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Факторія» до публічного акціонерного товариства акціонерно-комерційний банк «Львів», треті особи: ОСОБА_4, товариство з обмеженою відповідальністю «Ізолфа Сервіс», приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Шкльода Ярослава Антонівна, про визнання недійсним договору, розірвання договору іпотеки, за касаційною скаргою Луцької міської ради на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 лютого 2014 року та рішення апеляційного суду Волинської області від 4 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ПАТ АКБ «Львів» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4, ТОВ «Ізолфа Сервіс», ТОВ «Факторія» про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 13 вересня 2010 року між ним та ТОВ «Ізолфа Україна» були укладені генеральні кредитні договори № 41 і № 42 з додатковими угодами до них, на підставі яких останньому було відкрито відкличні невідновлювальні кредитні лінії за кредитним договором № 41 у сумі 510 тис. Євро під 11,5% річних з кінцевим терміном повернення 11 вересня 2015 року, за кредитним договором № 42 у сумі 1 270 000 Євро під 11,5% річних з кінцевим терміном повернення 11 вересня 2015 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за вказаними кредитними договорами від 13 вересня 2010 року між позивачем та ОСОБА_4 і ТОВ «Факторія» були укладені окремі договори поруки з додатковими угодами до них, за умовами яких поручителі на добровільних засадах беруть на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язаннях боржника, які виникають з умов генеральних кредитних договорів № 41 та № 42 від 13 вересня 2010 року.

Крім того, 16 вересня 2010 року для забезпечення виконання зобов'язань за вказаними кредитними договорами між позивачем та ТОВ «Факторія» було укладено договір іпотеки зі змінами та доповненнями, внесеними договором № 1 від 24 червня 2011 року та договором № 2 від 12 квітня 2012 року, які посвідчено приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Шкльода Я.А., на підставі якого в іпотеку банку передано нежитлове приміщення загальною площею 1 374,7 кв.м, яке розташоване по АДРЕСА_1.

Позивач зазначав, що відповідачі належним чином не виконували свої зобов'язання за вказаними кредитними договорами, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням уточнень позивач просив стягнути солідарно ТОВ «Ізолфа Сервіс», ОСОБА_4 на свою користь кредитну заборгованість в сумі 2 054 035,90 Євро, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 14 листопада 2013 року становить 22 024 623 грн 82 коп., а також в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами № 41 та № 42 звернути стягнення на предмет іпотеки - нежитлове приміщення загальною площею 1 374,7 кв.м, яке знаходиться по АДРЕСА_1 та належить на праві власності ТОВ «Факторія.

ТОВ «Факторія» звернулось до суду із зустрічним позовом до ПАТ АКБ «Львів», треті особи: ОСОБА_4, ТОВ «Ізолфа Сервіс», приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Шкльода Я.А., про визнання недійсним договору, розірвання договору іпотеки.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що Договір № 2 від 12 квітня 2012 року про внесення змін до Договору іпотеки від 16 вересня 2010 року не підписаний директором ТОВ «Факторія.

Крім того, позивач за зустрічним позовом зазначав, що не був повідомлений банком про збільшення розміру основного зобов'язання у зв'язку із збільшенням строків кредитування, так як додатковий договір № 2 від 12 квітня 2012 року, яким вносилися відповідні зміни до іпотечного договору, належним чином не укладений.

Враховуючи вищевикладене, позивач за зустрічним позовом просив визнати недійсним додатковий іпотечний договір № 2 від 12 квітня 2012 року та розірвати укладений 16 вересня 2010 року між ним та ПАТ АКБ «Львів» іпотечний договір із зняттям заборони відчуження нерухомого майна, яке є предметом договору.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 лютого 2014 року позов ПАТ АКБ «Львів» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ТОВ «Ізолфа Сервіс», на користь ПАТ АКБ «Львів» кредитну заборгованість в сумі 2 054 035,90 Євро, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 14 листопада 2013 року становить 22 024 623 грн 82 коп., до якої входить:

- заборгованість по договору кредитної лінії № 41 від 13 вересня 2010 року в сумі 606 130,90 Євро, що в еквіваленті згідно курсу НБУ станом на 14 листопада 2013 року становить 6 499 304 грн 64 коп., з яких: заборгованість по кредиту - 510 тис. Євро, заборгованість по процентах - 91 622,10 Євро, пеня - 4 508,80 Євро, що в еквіваленті згідно курсу НБУ станом на 14 листопада 2013 року становить 48 346,10 грн;

- заборгованість по кредитному договору № 42 в сумі 1 447 905 Євро, що в еквіваленті згідно курсу НБУ станом на 14 листопада 2013 року становить 15 525 319 грн 18 коп., з яких: заборгованість по кредиту - 1 210 тис. Євро, заборгованість по процентах - 217 515,15 Євро, пеня - 20 389,85 Євро, що в еквіваленті згідно курсу НБУ станом на 14 листопада 2013 року становить 218 632,39 грн.

У задоволенні іншої частини позову ПАТ АКБ «Львів» відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Зустрічний позов ТОВ «Факторія» задоволено частково.

Визнано недійсним Договір № 2 від 12 квітня 2012 року про внесення змін до Договору іпотеки від 16 вересня 2010 року, що укладений між ПАТ АКБ «Львів» та ТОВ «Факторія», посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Шкльодою Я.А. та зареєстрований в реєстрі за № 367.

Розірвано договір іпотеки від 16 вересня 2010 року, що укладений між ПАТ АКБ «Львів» та ТОВ «Факторія», посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Шкльодою Я.А. та зареєстрований в реєстрі за № 1071.

У задоволенні іншої частини зустрічного позову ТОВ «Факторія» відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 4 червня 2014 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позову про звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення зустрічного позову про розірвання договору іпотеки скасовано та ухвалено нове рішення.

В рахунок погашення заборгованості за договором кредитної лінії № 41 від 13 вересня 2010 року в сумі, що становить 606 130,90 Євро, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 14 листопада 2013 року становить 6 499 304 грн 64 коп. та за кредитним договором № 42 від 13 вересня 2010 року в сумі 1 447 905 Євро, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 14 листопада 2013 року становить 15 525 319 грн. 18 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки - нежитлове приміщення загальною площею 1 374,7 кв.м, в тому числі підвал площею 123,2 кв.м, перший поверх площею 873,9 кв.м, другий поверх площею 377,6 кв.м, РПВН 8535410, яке розташоване по АДРЕСА_1 та належить на праві власності іпотекодавцю - майновому поручителю ТОВ «Факторія».

Реалізовано предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною на рівні звичайних цін на такий вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

У задоволенні зустрічного позову ТОВ «Факторія» про розірвання договору іпотеки від 16 вересня 2010 року відмовлено.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ від 19 листопада 2014 року касаційну скаргу ТОВ «Факторія» на рішення апеляційного суду Волинської області від 4 червня 2014 року відхилено. Рішення апеляційного суду Волинської області від 4 червня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі Луцька міська рада просить скасувати зазначені судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, на підставі доказів, наданих сторонами та належним чином оцінених судом, дійшов вірного висновку щодо наявності підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки та відсутності підстав для задоволення зустрічного позову, а також правильно залишив в іншій частині рішення суду першої інстанції без змін.

Зокрема, докази та обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження судами і при їх дослідженні та встановленні судами дотримані норми процесуального та матеріального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків оскаржуваних судових рішень не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Луцької міської ради відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 лютого 2014 року в не скасованій апеляційним судом частині та рішення апеляційного суду Волинської області від 4 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун М.В. Дем'яносов О.В. Ступак