07.08.2015 Справа № 756/7147/15-ц
Провадження № 2/756/3906/15
Справа № 756/7147/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 серпня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Борисевичі О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на утримання квартири,

в с т а н о в и в:

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення витрат на утримання квартири.

В обґрунтування позову зазначає, що вона разом із ОСОБА_1, ОСОБА_2, та ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 04.12.2002 року. Крім неї в цій квартирі зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_6

Особовий рахунок на сплату за житлово-комунальні послуги № 032604 на квартиру АДРЕСА_1 відкритий на її ім'я. За період з січня 2007 року по березень 2015 року за комунальні послуги (холодне водопостачання та водовідведення, гаряче водовідведення) вона сплатила 10 143 грн. 41 коп., за утримання будинку та прибудинкової території, опалення, газ - 28 657 грн. 33 коп., за спожиту електроенергію - 4 250 грн. 77 коп.

Оскільки в указаний період ОСОБА_2 будучи власником ? спірної квартири за себе та своїх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (з грудня 2008 року) коштів на її утримання не сплачувала, її частка оплачувалась позивачкою, ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідачки на її користь 4 866 грн. 84 коп. сплачених за комунальні послуги, 13 940 грн. 45 коп. сплачених за квартирну плату та 2 125 грн. 22 коп. сплачені за спожиту електроенергію, а всього 20 932 грн. 51 коп.

У судовому засіданні представник позивачки - ОСОБА_7 позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини.

ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечувала, пославшись на те, що також брала участь в утриманні квартири, давала позивачці кошти на оплату за комунальні послуги, утримання будинку та прибудинкової території, а наявність у ОСОБА_1 квитанцій про їх сплату не підтверджує їх сплату саме позивачкою.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в позові, виходячи з наступного.

Судом установлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 04.12.2002 року ОСОБА_1, ОСОБА_1, ОСОБА_2, та ОСОБА_3 набули у власність у рівних частках кожна право власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 12-13).

Відповідно до довідки з місця проживання за формою № 3 КП «Житлосервіс «Приозерне» № 19319 від 20.05.2015 року у квартирі АДРЕСА_1 з 14.01.2003 року зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_5, а з 18.11.2008 року - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 14).

Як вбачається з наданих ОСОБА_1 квитанцій про оплату за житлово-комунальні послуги, утримання будинку та прибудинкової території, централізованого постачання холодної води та водовідведення, централізованого водовідведення гарячої води, центрального опалення, енергопостачання до квартири АДРЕСА_1 за період з січня 2007 по березень 2015 року нею всього сплачено 43 069 грн. 15 коп. (а.с. 16-86).

Відповідно до ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб'єкти права власності є рівними перед законом.

Частиною 4 ст. 319 ЦК України передбачено, що власність зобов'язує.

Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Згідно ч. 3 ст. 156 ЖК УРСР повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту.

Відповідно до ч. 3 ст. 528 ЦК України інша особа може задовольнити вимогу кредитора без згоди боржника у разі небезпеки втратити право на майно боржника (право оренди, право застави тощо) внаслідок звернення кредитором стягнення на це майно. У цьому разі до іншої особи переходять права кредитора у зобов'язанні і застосовуються положення статей 512 - 519 цього Кодексу.

Враховуючи, що у судовому засіданні на підставі наданих сторонами доказів установлено, що сторони є співвласниками квартири АДРЕСА_1; кожній з них належить на праві власності по ? частині у цій квартирі; ОСОБА_1 у період з січня 2007 по березень 2015 року понесені витрати на утримання цієї квартири на загальну суму 43 069 грн. 15 коп.; ОСОБА_2 доказів на участь в утриманні квартири відповідно до розміру належної їй частки не надала, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1

Разом з цим, відповідачкою у письмових запереченнях на позовну заяву порушено клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності, а також подано відповідну заяву під час судового розгляду.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Зі змісту ч. 4 ст. 267 ЦК України випливає, що сплив позовної давності є підставою для відмови у позові.

Оскільки ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою про стягнення витрат на утримання квартири понесених з січня 2007 року лише у червні 2015 року, тобто після спливу трьохрічного строку звернення до суду за захистом порушеного права, під час розгляду справи поважних причин для поновлення цього строку не встановлено, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог позову в межах трьохрічного строку звернення до суду та стягнення понесених позивачкою документально підтверджених витрат за період з червня 2012 року в розмірі 4 513 грн. 80 коп. (3 117 грн. 85 коп. (червень-грудень 2012 року) + 6 017 грн. 48 коп. (2013 рік) + 6 710 грн. 07 коп. (2014 рік) + 2209 грн. 82 коп. (січень-березень 2015 року) / 4).

При цьому, суд критично ставиться до доводів відповідачки про те, що вона також брала участь в утриманні спірної квартири, оскільки ці доводи не підтверджені належними доказами, а наявність у позивачки розрахункових документів свідчить про здійснення цих витрат саме позивачкою.

Крім того, при вирішенні справи судом враховується те, що ОСОБА_2 зобов'язана нести витрати на утримання спірної квартири лише в межах належної їй частки у спільному майні й не несе відповідальність за зобов'язаннями її повнолітньої доньки ОСОБА_3, якій також належить ? частка у цій квартирі, вимоги до якої не пред'явлені, а її неповнолітній син ОСОБА_6 відповідно до змісту ч. 3 ст. 156 ЖК УРСР участі у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території не бере.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 61, 88, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на утримання квартири - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 4 513 грн. 80 коп. витрат на утримання квартири та 243 грн. 60 коп. судового збору, а всього 4 757 грн. 40 коп.

В решті вимог позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 07.08.2015 року.

Суддя