АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5789/15 Справа № 201/4771/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Антонюк О. А. Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року

09 червня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Макарова М.О.,

при секретарі: Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" про стягнення безпідставно набутих грошових коштів і відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.04.2015 року та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог (а.с.47-51).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.04.2015 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ КБ "ПриватБанк" про стягнення безпідставно набутих грошових коштів і відшкодування моральної шкоди (а.с.39-43).

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.05.2015 року судові витрати по справі віднесені за рахунок держави (а.с.58).

Як на підстави апеляційної скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, а також неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи (а.с.47-51).

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.06.2006 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ТОВ "Дніпроцентрбуд" був укладений кредитний договір №938, відповідно до умов якого ТОВ "Дніпроцентрбуд" отримав кредит у розмірі 181641.60 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.06.2011 року.

У порушення зазначених норм закону та умов договору ТОВ "Дніпроцентрбуд" зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав.

Виконання зобов'язання ТОВ "Дніпроцентрбуд" за кредитним договором №938 забезпечено договором поруки від 22.06.2006 року, укладеним з поручителем ОСОБА_2, відповідно до умов якого поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язків за кредитним договором у тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків (п.2 договору поруки).

Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

ПАТ КБ "ПриватБанк" на адресу ОСОБА_2 згідно з п.5 договору поруки направив вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором. Згідно з п.6 договору поруки, поручитель зобов'язаний виконати обов'язки, зазначені в письмовій вимозі кредитора, впродовж 5 календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п.5 цього договору. Однак ОСОБА_2 не сплатив суму заборгованості за кредитним договором №938 від 22.06.2006 року.

Пунктом 11 договору поруки встановлено, що договір поруки діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором. Отже, сторонами у договорі встановлено строк договору поруки. Договір поруки є чинним на дату списання грошових коштів з ОСОБА_2, оскільки обов'язки ТОВ "Дніпроцентрбуд" по сплаті заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками, пені за кредитним договором №938 не виконані у повному обсязі.

Даний договір поруки б/н від 22.06.2006 року, укладений між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ПАТ КБ "ПриватБанк" є чинним.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно з ч.1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Правомірність дій банку по списанню коштів відповідає нормативним актам, що регулюють спірні правовідносини, зокрема п.4.11, п.6.5 Правил надання банківських послуг, ст. 26 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", главі 6 Інструкції НБУ про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті.

Відповідно до ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених договором між банком і клієнтом.

Згідно з умовами п.7 договору поруки від 22.06.2006 року, укладеного між сторонами, у випадку порушення поручителем зобов'язання, передбаченого п.6 цього договору, кредитор та поручитель прийшли до згоди, що кредитор має право в рахунок погашення боргу за кредитним договором здійснювати договірне списання грошових коштів, що належать поручителю і знаходяться на його рахунку у Приватбанку.

Тобто договором поруки ОСОБА_2 дозволив банку списувати кошти з його рахунку на погашення існуючої заборгованості

За таких обставин, в силу діючого законодавства, а саме: ст.ст. 525,526,527,530,626,1166,1167 ЦК України, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ КБ "ПриватБанк" про стягнення безпідставно набутих грошових коштів і відшкодування моральної шкоди.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що позивач безпідставно набув грошові кошти - безпідставні.

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Згідно із ч.1 ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Пунктом 7 договору поруки від 22.06.2006 року передбачено право банку здійснювати договірне списання коштів з вказаного рахунку, що становлять суму кредиту, процентів за користування кредитом, штрафних санкцій та інших грошових зобов'язань позичальника перед банком.

Доводи ОСОБА_2в апеляційній скарзі про те, що порука припинилася, не можуть бути прийняти до уваги, оскільки ОСОБА_2 не звертався з належно оформленими позовними вимогами про визнання договору поруки припиненим.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, щокредитний договір №938 на суму 181641 грн. був укладений 22.06.2006 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ТОВ "Дніпроцентрбуд", директором якого є позивач (а.с.9)

У порушення умов договору ТОВ "Дніпроцентрбуд" зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим прострочена заборгованість складає 217636 грн. 83 коп. (а.с.14).

Докази про те, що ТОВ "Дніпроцентрбуд", директором якого є позивач, виконує зобов'язання за кредитним договором в матеріалах справи відсутні.

Інші доводи ОСОБА_2в апеляційній скарзі є необґрунтованими та не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції в оскарженій частині.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: