Єдиний унікальний номер 243/3618/15-ц Номер провадження 22-ц/775/35/2015
Головуючий у 1 інстанції: Руденко Л.М.
Суддя - доповідач: Краснощокова Н.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді: Краснощокової Н.С.

суддів: Гапонова А.В., Азевича В.Б.

при секретарі: Зілаковій Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Артемівську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 13 травня 2015 року по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Микитівського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції Донецької області Коцюбенко Ю.М.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015р. ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця Микитівського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції Донецької області Коцюбенко Ю.М..

Посилався на те, що на примусовому виконанні у Микитівському відділі державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції в період з 11.04.2013. по 24.12.2013р. перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документу, виданого Центрально - Міським районним судом м. Горлівки 20 лютого 2013р. про стягнення на його користь з ДП «Шахта ім. Ю.О. Гагаріна» відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, у розмірі 19 500 грн.. Після чого виконавчий документ був переданий на виконання ліквідатору ДП «Шахта ім. Ю.О. Гагаріна».

В період знаходження виконавчого листа у Микитівському відділі ДВС Горлівського міського управління юстиції з 11.04.2013. по 24.12.2013р. мала місце триваюча бездіяльність державного виконавця по невиконанню рішення суду, яка полягає у несвоєчасності здійснення виконавчих дій, у нездійсненні певних виконавчих дій, тобто у неповному здійсненні виконавчих дій, а саме державний виконавець:

1) своєчасно не організував виконання рішення суду за рахунок коштів державного бюджету України у відповідності до вимог ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», якою передбачено можливість виконання рішення суду за рахунок коштів державного бюджету у разі невиконання рішення суду через 6 місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якщо боржником є державне підприємство. У його випадку минуло 6 місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, але виконання рішення за рахунок коштів державного бюджету організоване не було;

2) своєчасно не перевіряв чи відкривав боржник нові рахунки в банківських установах України;

3) своєчасно не направляв до банківських установ платіжні вимоги про списання арештованих грошових коштів з усіх без винятку арештованих рахунків боржника та у необхідних випадках не звертався до суду для розкриття відповідної інформації (банківської таємниці) судом;

4) з метою виявлення активів підприємства ( за рахунок реалізації яких можливо було б виконати рішення суду) не витребував у боржника бухгалтерський баланс та не звертався до суду для розкриття відповідної інформації судом;

5) не звертався до правоохоронних органів для вжиття передбачених законом заходів щодо невиконання боржником законних вимог державного виконавця;

6) не арештовував касу підприємства;

7) своєчасно не арештував та не описав усе майно, яке боржнику належить згідно бухгалтерського балансу;

8) своєчасно не робив до суду подання про заборону керівнику боржника виїзду за межі України;

9) своєчасно не робив до правоохоронних органів подання про притягнення керівництва боржника до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду;

10) своєчасно не виносив постанову і не виніс постанову про арешт майна боржника. У Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень по його справі відсутня постанова про арешт майна боржника;

11) своєчасно не виносив постанову про арешт та розшук автотранспорту боржника. У Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень по його справі відсутня постанова про розшук автотранспорту боржника;

12) своєчасно не перевіряв чи були отримані постанови державного виконавця у його виконавчому провадженні відповідними установами, куди вони направлялися і не контролював хід та стан виконання своїх постанов.

Тобто державний виконавець у його виконавчому провадженні не своєчасно та не у повній мірі використовував свої можливості та несвоєчасно і не у повній мірі виконував свої обов'язки, передбачені Законами України «Про виконавче провадження», «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», що призвело до необґрунтовано тривалого невиконання рішення суду та чим порушив його права на виконання рішення суду та вимоги ст. 6, 13, ст. 1 Протоколу №1 Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини, тобто право на справедливий судовий розгляд, на внутрішні ефективні засоби правового захисту, а також право на володіння і безперешкодне користування ним своїм майном, а саме - належними йому грошима та борговими вимогами згідно рішення суду.

Заявник просив поновити йому строк на звернення до суду з даною скаргою, привівши наступні обґрунтування поважності причин пропуску строку:

- він не отримував поштою копії постанови про відкриття виконавчого провадження та усі інші постанови, отже йому достовірно не відомо з належних доказів про факти здійснення державним виконавцем усіх необхідних виконавчих дій;

- він вимушений був із сім'єю виїхати з місця проживання з м. Горлівки у зв'язку з початком АТО та бойовими діями і тривалий час не знаходився за місцем проживання, пошта за місцем проживання не працює вже більше півроку. Микитівський відділ ДВС Горлівського міського управління юстиції також більше півроку не працює по причині АТО, тож отримати відомості щодо стану виконавчого провадження зараз йому неможливо;

- він бажає з'ясувати через суд чи законною була тривала бездіяльність державного виконавця.

Заявник просив задовольнити скаргу та визнати незаконною бездіяльність в період з 11.04.2013р. по 24.12.2013р. державного виконавця Микитівський відділу ДВС Горлівського міського управління юстиції у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа, виданого виконавчого документу, виданого Центрально - Міським районним судом м. Горлівки 20 лютого 2013р. про стягнення на його користь з ДП «Шахта ім. Ю.О. Гагаріна» відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, у розмірі 19 500 грн., визнати та констатувати порушення його прав у розумінні ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини та ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 13 травня 2015 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено у зв'язку із пропуском строку для подання скарги та відсутністю поважних причин його пропуску.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу про задоволення його скарги. Посилається на те, що висновки суду про відмову у задоволенні його заяви суперечать наданим матеріалам і були зроблені з порушенням норм матеріального і процесуального права і з неправильним застосуванням судом норм матеріального права та з грубим порушенням законних прав позивача. У своїй скарзі він обґрунтував поважні причини пропуску строку на звернення із скаргою, а саме - не надсилання йому поштою копії постанови про відкриття виконавчого провадження та усіх інших постанов, отже достовірно йому було невідомо про здійснення державним виконавцем будь - яких виконавчих дій, крім того, він з сім'єю був вимушений виїхати з місця проживання з м. Горлівка у зв'язку з початком АТО та бойовими діями і тривалий час не знаходився за місцем проживання, більше півроку не працює пошта за місцем проживання та Микитівський відділ ДВС Горлівського міського управління юстиції також більше півроку не працює по причині АТО, тож отримати відомості щодо стану виконавчого провадження йому неможливо. Хоча у листопаді 2013р. він був поінформований листом Головного управління юстиції про хід виконавчого провадження, але лист не є постановою державного виконавця. Саме відсутність у нього постанови від 24.12.2013р. державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, є, у тому числі, однією з поважних причин для поновлення йому строку для звернення до суду з цією скаргою. Оскільки він обґрунтовано чекав та розраховував на надсилання йому поштою самої постанови від 24.12.2013р. про закінчення виконавчого провадження, але виконавець такого надсилання не здійснив чим порушив його права, що залишилось поза увагою суду 1 інстанції при вирішенні цієї справи. Оскільки при розгляді справи суд не звернув уваги на тривалість невиконання рішення суду, то скарга була вирішена судом з грубим порушенням норм процесуального права і його законних прав позивача, норм цивільно - процесуального законодавства та ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно права на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку, що включає виконання рішення суду в розумні строки. У даній справі суд порушив та не застосував норми зовнішньодержавного права: статті 6, 13, 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; статтю 8 Загальної декларації прав людини; статті 2 та 14 міжнародного пакту про громадянські та політичні права. Завданням цивільного судочинства в Європі і в Україні, окрім законного, є також і справедливе вирішення цивільних справ, яке суд 1 інстанції не виконав.

В засідання апеляційного суду сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені, що підтверджено отриманням телефонограм представником ОСОБА_1 - ОСОБА_4 та представником Микитівського відділу ДВС Горлівського МУЮ Донецької області Коротковою І.О., також представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_4 доставлено SMS - повідомлення про виклик до суду в цивільній справі.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно із ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відмовляючи у задоволенні скарги суду обґрунтовано прийшов до висновку про те, що заявник пропустив строк, встановлений ст. 385 ЦПК України на звернення із даною скаргою та відсутні підстави для поновлення цього строку, оскільки причини пропуску, на які посилався заявник, не є поважними.

Так, заявник звернувся до суду із скаргою 15 квітня 2015р. (дата, зазначена на поштовому конверті), у скарзі просив визнати незаконною бездіяльність державного виконавця в період з 11 квітня 2013р. по 24 грудня 2013р., тобто заявник пропустив встановлений ст. 385 ЦПК України 10 - денний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення його прав чи свобод.

Згідно ч.2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. ОСОБА_1 подав виконавчий лист до виконання у квітні 2013р., тобто через 6 місяців з дня подання виконавчого листа він знав, що виконання не відбулось, оскільки кошти він не отримав.

Крім того, за зверненнями заявника йому були надана відповідь від 8 листопада 2013р. Управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Донецькій області, у якій крім пояснень причин невиконання рішення, роз'яснено право на оскарження дій державного виконавця в порядку, визначеному ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», начальнику відділу державної виконавчої служби або до суду.

В подальшому на звернення заявника йому була надана відповідь від 25.03.2014р. Микитівським відділом державної виконавчої служби Горлівського управління юстиції в Донецькій області, у якій повідомлялось про дії, вчинені державним виконавцем за виконавчим листом заявника, про причини невиконання судового рішення та про закінчення виконавчого провадження 26 грудня 2013р. і надіслання виконавчого листа голові ліквідаційної комісії боржника.

За вказаних обставин, суд обґрунтовано прийшов до висновку про те, що заявник, подавши у квітні 2015р. скаргу на бездіяльність державного виконавця за період з 11.04.2013р. по 24.12.2013р. пропустив встановлений ст. 385 ЦПК України 10-денний строк з моменту, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення його прав чи свобод.

Посилання заявника, як на поважні причини пропуску строку на те, що він не отримував копію постанови про відкриття виконавчого провадження та усі інші постанови та про його виїзд з м. Горлівки у зв'язку з АТО та бойовими діями, припинення роботи пошти та Микитівського відділу ДВС Горлівського міського управління юстиції Донецької області суд обґрунтовано не прийняв до уваги та не визнав ці причини поважними, оскільки не отримання копій постанов не перешкоджає оскарженню бездіяльності, з врахуванням того, що через 6 місяців після подання виконавчого листа до виконання стягнені кошти не були виплачені заявникові, тому він знав про порушення його прав принаймі з листопада 2013р., АТО на території Донецької області розпочато у квітні 2014р.. Доказів поважності причин пропуску строку з листопада 2013р. не надано.

Висновки суду відповідають роз'ясненням, наданим у п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7.02.2014р. №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», яким роз'яснено, зокрема, наступне. Відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до наполягання на тому, що причини пропуску строку, вказані ним є поважними, крім того, відсутність у нього постанови про закінчення виконавчого провадження від 24 грудня 2013р. є також доказом поважності причин пропуску строку. Він чекав та розраховував на надсилання йому поштою копії цієї постанови, але такого надсилання державний виконавець не здійснив.

Вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування ухвали, як про це просить апелянт, оскільки закон не пов'язує строк на подання скарги на бездіяльність державного виконавця з датою отримання копій постанов у виконавчому провадженні, обчислення строку передбачене саме від дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

За вказаних обставин, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду відповідає встановленим у справі фактичним обставинам, ухвалена з дотриманням вимог матеріального і процесуального закону і підстав для її скасування немає.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 13 травня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: