Провадження № 22-ц/780/3214/15 Доповідач у 2 інстанції Гуль В. В.
Категорія 1 30.06.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

30 червня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Приходька К.П., Воробйової Н.С.,

при секретарі: Ромашині І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Києво -Святошинського районного суду Київської області від 09 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку, усунення перешкод у здійсненні права власності та надання доступу до майна та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Києво -Святошинського Нотаріального округу Київської області Апишкова Зінаїда Іванівна, про визнання недійсним договору дарування, -

в с т а н о в и л а:

позивач звернулася до суду із позовом, посилаючись на те, що на підставі договору дарування від 03.04.2001 року вона була співвласником майна будинку АДРЕСА_1 та частини господарських будівель і споруд, в тому числі і сарай-гараж ''В'' площею 30,5 кв.м. (7,64 м. на 12,41 м.).

На підставі договору дарування від 26.12.2003 року позивач подарувала своєму сину ОСОБА_4 вказану вище 1/2 частину будинку АДРЕСА_1, в тому числі і сарай-гараж ''В'' площею 30,5 кв.м. (7,64 м. на 12,41 м.) та інше майно.

Іншим співвласником майна на 1/2 частину будинку та інші господарські споруди і майно є ОСОБА_3, на земельній ділянці якого (Держакт) знаходиться сарай-гараж ''В'' площею 30,5 кв.м. (7,64 м. на 12,41 м.).

Позивач просить визнати за нею право власності на земельну ділянку під сараєм-гаражем ''В'' площею 30,5 кв.м. (7,64 м. на 12,41 м.), який знаходиться на земельній ділянці відповідача.

У зустрічному позові відповідач прость визнати недійсним договір дарування від 18.03.2013 року, на підставі якого позивач подарувала своєму сину ОСОБА_4 1/2 частину будинку АДРЕСА_1, в тому числі і сарай-гараж ''В'' з тих підстав, що у договорі безпідставно вказано, що цей сарай-гараж знаходиться не земельній ділянці ОСОБА_2, в той час як це знаходиться на його земельній ділянці.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 квітня 2015 року у задоволенні первісного позову відмовлено.

Зустрічний позов задоволено та визнано недійсним договір дарування ? частини житлового будинку з належною частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 від 28.03.2013 укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Апишковою З.І. та зареєстрований в реєстрі за № 845. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати в з'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права і в задоволенні зустрічного позову відмовити, а її первісний позов задовольнити.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні первісного позову суд виходив з того, що прав позивача у даних правовідносин не порушено. Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону. Згідно ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 28 грудня 2011 року, що набрало законної сили, було визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину жилого будинку та надвірних будівель та споруд по АДРЕСА_1.

Виділено ОСОБА_4 у цьому будинку житлову кімнату 1-5, площею 8,3 кв.м.; житлову кімннату 1-6, площею 23,8 кв.м.; з надвірних будівель і споруд: сарай ''В''; площею 30 кв. м.; гараж ''В'', площею 30,5 кв.м.; сарай-прибудова ''Д'', площею 9,6 кв.м.; огорожі № 2; 1/2 огорожі № 4; 1/2 огорожі № 6.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частину жилого будинку та надвірних будівель та споруд по вул. Кооперативній, 36, в с. ПП Борщагівська, Києво-Святошинського району, Київської області.

Виділено ОСОБА_6 у будинку коридор 1-1, площею 10,2 кв.м.; коридор 1-2, площею 4,8 кв.м.; кладова 1-3, площею 4,6 кв.м.; кухня 1-4, площею 8,4 кв.м.; житлова кімната 1-7, площею 14,8 кв.м.; з надвірних будівель і споруд: погріб ''А'', площею 5,5 кв.м.; ганок, площею 3,3 кв.м.; сарай ''Б'', площею 69,8 кв.м.; вбиральня ''Г'', площею 1,1 кв.м.; ворота № 1; огорожа № 3; 1/2 огорожі № 4; замощення № 5; 1/2 огорожі № 6, свердловина ''1''.

Відповідно до договору дарування від 28.03.2013 року ОСОБА_4 подарував своїй матері ОСОБА_2 1/2 частину будинку АДРЕСА_1, в тому числі і сарай-гараж ''В'' площею 30,5 кв.м. (7,64 м. на 12,41 м.) та інше майно.

Відомостей про те, що таке право відповідно до ст. 334 ЦК України було ОСОБА_2 у встановленому законодавством порядку (державної реєстрації) зареєстровано, у справі не має. Крім того надання права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду, відповідно до ст. 120 ЗК України за вимогами цього Кодексу вирішується компетентним органом, а судом, у разі відмови в цьому.

За таких обставин порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів первісного позивача у даних правовідносин не встановлено, що вказує на необгрунтованість позовних вимог і в цій частині рішення суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

В іншій частині задовольняючи зустрічний позов суд виходив з того, що на земельній ділянці, яка на праві власності належить позивачу знаходиться сарай-гараж ''В'' площею 30,5 кв.м. (7,64 м. на 12,41 м.) і ця обставина визнана сторонами.

За висновками суду у спірному договорі дарування безпідставно вказується на те, що сарай-гараж ''В'' площею 30,5 кв.м. (7,64 м. на 12,41 м.). знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_2, в той час як він знаходиться на земельній ділянці позивача за зустрічним позовом, що стало підставою для визнання договору недійсним.

Проте такий висновок суду не відповідає вимогам закону, оскільки дана обставина свідчить не про підставу для визнання договору недійсним, а про можливу помилку нотаріуса, яка вирішується в інший спосіб.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,--

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 квітня 2015 року в частині задоволення зустрічного позову та визнання недійсним договору дарування ? частини житлового будинку з належною частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 від 28.03.2013 укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Апишковою З.І. та зареєстрований в реєстрі за № 845. - скасувати і в цій частині в задоволені зустрічного позову відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді