У х в а л а

іменем україни

9 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Закропивного О.В., Хопти С.Ф., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та стягнення страхового відшкодування за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 21 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 22 січня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути на її користь з приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (далі - ПАТ «УОСК») та ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 58 679 грн 02 коп. та судовий збір.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 18 червня 2013 року по вул. Бердичівській у м. Житомирі з вини водія автомобіля марки «SKODA Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль марки «Форд Фиеста», державний номерний знак НОМЕР_2, який належить їй, отримав механічні ушкодження. Зазначала, що відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 21 червня 2013 року вартість матеріального збитку, внаслідок пошкодження її автомобіля складає 58 679 грн 02 коп. Вказувала, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПАТ «УОСК», що підтверджується полісом від 26 липня 2012 року, строком дії з 27 липня 2012 року по 26 липня 2013 року з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну у розмірі 50 тис. грн за виключенням франшизи в сумі 1 тис. грн. З метою виплати страхового відшкодування вона своєчасно звернулась до ПАТ «УОСК» з письмовою вимогою про виплату страхового відшкодування. Проте їй було відмовлено з тих підстав, що автомобіль «SKODA Octavia», на час укладення договору страхування належав ОСОБА_3, який 31 січня 2013 року відчужив його ОСОБА_2, а тому з моменту зміни власника застрахованого транспортного засобу поліс цивільно-правової відповідальності припинив свою дію.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 21 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 22 січня 2015 року, позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «УОСК» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 49 тис. грн та 490 грн судового збору, а всього 49 490 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 9 679 грн 02 коп. та 96 грн 79 коп. судового збору, а всього 9 775 грн 81 коп.

Скасовано заходи забезпечення позову.

У касаційній скарзі ПАТ «УОСК», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що відмова ПАТ «УОСК» у виплаті позивачу страхового відшкодування є безпідставною, оскільки на час скоєння дорожньо - транспортної пригоди п. 19.2 ст. 19 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було виключено, а відповідно до п. 1 ст. 20-1 вказаного Закону у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії, тобто до 26 липня 2013 року.

Проте, погодитись з таким висновком судів не можна.

Судами установлено, що 26 липня 2012 року між ОСОБА_3 та ПАТ «УОСК» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за умовами якого застрахована цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «SKODA Octavia», державний номерний знак НОМЕР_3. Термін дії вказаного договору визначено в один рік, тобто до 26 липня 2013 року з лімітом відповідальності страховика за заподіяння матеріальної шкоди третім особам у розмірі 50 тис. грн.

31 січня 2013 року власник застрахованого автомобіля «SKODA Octavia» змінився, автомобіль марки «SKODA Octavia» зареєстрований за ОСОБА_2 та має державний номерний знак НОМЕР_1.

18 червня 2013 року о 12-00 годині в м. Житомирі по вул. В.Бердичівська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «SKODA Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Форд Фиеста», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 18 липня 2013 року ОСОБА_2 визнано винним у вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді.

Як убачається з експертного автотоварознавчого дослідження від 21 червня 2013 року № 62 вартість завданої позивачу майнової шкоди становить 58 679 грн 02 коп.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно зі ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 19.2 ст. 19 Закону (в редакції, що діяла на час страхування) в разі відчуження транспортного засобу і його власник не подав заяву про припинення договору страхування, такий договір припиняється з дня відчуження такого транспортного засобу.

5 липня 2012 року Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виключено із статті 19 Закону пункт 19.2, натомість внесено нову статтю 20-1, в якій зазначено, що у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії. Проте за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України.
Суди, розглядаючи справу, не врахували, що вищевказані зміни до Закону набули чинності через три місяці з дня опублікування Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 5 липня 2012 року, тобто застосували редакцію закону, яка не діяла на час укладення договору страхування, та дійшли передчасного висновку про те, що договір страхування не припинив свою дію з моменту відчуження автомобіля марки «SKODA Octavia» та діяв на час дорожньо-транспортної пригоди.

За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 343-345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 21 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 22 січня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик