Справа № 161/6331/15-ц
Провадження № 2/161/2376/15
У Х В А Л А

26 серпня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Гринь О.М.,

при секретарі Пилипюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом Департаменту соціальної політики Луцької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення неправильно виплаченої допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

Департамент соціальної політики Луцької міської ради звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 в порядку цивільного судочинства про стягнення неправильно виплаченої допомоги, в якому просив стягнути з відповідача неправильно виплачену тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх не відоме в розмірі 1 390,80 грн.

Належним чином повідомлені учасники судового розгляду в судове засідання не зявились. Від представника департаменту соціальної політики надійшла заява про розгляд справи у її відсутності.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що спір між сторонами виник з приводу здійснення органом владних повноважень (управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету районної ради), делегованих йому законом, щодо контролю за розподілом бюджетних коштів, спрямованих на виплату субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, а тому не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 ст. 15 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

У п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» розяснено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС України, ГПК України, КПК України або КУпАП віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення.

У звязку з наведеним, при відкритті провадження у справі суд мав виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про цивільне право (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, субєктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до розяснень, викладених у п. 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», ч. 4 ст. 50 КАС України передбачено, що громадяни України можуть бути відповідачами за адміністративним позовом субєкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Такими випадками, наприклад, є: відповідно до ч. 2 ст. 2 та ч. 1 ст. 11 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено субєктів здійснення місцевого самоврядування, до яких належать й виконавчі органи ради.

Отже, спір між сторонами з приводу здійснення органом владних повноважень (Департаментом соціальної політики Луцької міської ради), делегованих йому законом, щодо контролю за розподілом бюджетних коштів, спрямованих на виплату державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх не відоме, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що провадження у справі було відкрито передчасно і підлягає закриттю.

Разом з тим, позивачу слід розяснити право на звернення до суду з адміністративним позовом в порядку, передбаченому КАС України.

Керуючись ст.ст. 3, 15, 16, п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, ст. 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі за позовом Департаменту соціальної політики Луцької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення неправильно виплаченої допомоги.

Розяснити позивачу право на звернення до суду з адміністративним позовом в порядку, передбаченому КАС України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного суду Гринь О.М.