Справа № 144/712/15-ц
Провадження № 2/144/222/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2015 р. Теплицький районний суд Вінницької області

в складі : головуючої - судді Задорожної Л.І.,

секретаря судового засідання - Кошмелюк А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Теплик цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Орлівської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог відділ Держземагентства у Теплицькому районі, про визнання права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за заповітом,

установив :

В червні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Орлівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку після смерті рідної баби ОСОБА_2, яка померла 03 червня 2013 року в с.Орлівка Теплицького району Вінницької області. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Орлівської сільської ради. Вона являється спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, прийняла спадщину, однак, оформити свої спадкові права на земельну ділянку не має можливості, оскільки правовстановлюючий документ на земельну ділянку втрачено.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги просить задовольнити.

Представник відповідача Орлівської сільської ради Теплицького району в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представників сільської ради, вимоги ОСОБА_1 визнають.

Від відділу Держземагентства у Теплицькому районі надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника відділу.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд вважає, що позов про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом доведений і обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

ОСОБА_2 померла 03 червня 2013 року в с.Орлівка Теплицького району Вінницької області, що підтверджується відповідним свідоцтвом.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 за заповітом, який було складено 04 березня 2013 року в Орлівській сільській раді Теплицького району.

До складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 2,3642 га, яка розташована на території Орлівської сільської ради, на яку 22 березня 2005 року на імя ОСОБА_2 був виданий Державний акт на право приватної власності серії ВН №123825.

Правовідносини між сторонами регулюються Книгою шостою Цивільного кодексу України:

ст.1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків(спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців);

ст.1218 ЦК України встановлює, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті;

ч.1 ст.1221 ЦК України передбачає, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця;

ч.1 ст.1225 ЦК України визначає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Позивач ОСОБА_1 в установлений законом строк звернулась до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2І, приватним нотаріусом Теплицького районного нотаріального округу заведено спадкову справу за №60/13. Постановою приватного нотаріуса Теплицького РНО від 02 червня 2015 року позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку.

Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту.

Згідно Цивільного кодексу України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності ( ст. 392 ЦК України).

Статтею 16 ЦК України передбачено, що звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту.

Оскільки, позивач ОСОБА_1 в установлений законом строк звернулась до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_2, постановою приватного нотаріуса позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку(пай) у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, тому з метою захисту прав спадкоємців на спадщину після померлої ОСОБА_2 суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.1216, 1218, 1221, 1225, 1261 ЦК України, ст.ст. 3,10,15,60,174,209,213,215 ЦПК України, суд

вирішив :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 2,3642 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Орлівської сільської ради Теплицького району, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, виданого на імя ОСОБА_2(серії ВН №123825) 22 березня 2005 року, вартістю 88 240 грн. 90 коп., яке залишилось після смерті ОСОБА_2, яка померла 03 червня 2013 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ