АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4989/15 Головуючий 1 інст. Рибальченко І.Г.
Справа № 626/1790/14-ц Доповідач Кружиліна О.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Кружиліної О.А.,

суддів колегії ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря Сементовської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 14 листопада 2014 року

за позовом Прокурора Красноградського району Харківської області в інтересах держави в особі Красноградської міської ради, третя особа Державна екологічна інспекція у Харківській області, до ОСОБА_3 про звільнення та повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, -

в с т а н о в и л а:

06 серпня 2014 року Прокурор Красноградського району Харківської області звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив зобовязати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 667,8 кв.м., що знаходиться у державній власності, розташованій у м. Красноград по вул. Полтавській у районі автовокзалу.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що в ході перевірки, проведеної прокуратурою району із залученням спеціаліста державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища було складено довідку від 03 липня 2014 року про результати перевірки дотримання земельного законодавства ОСОБА_3І, за фактом самовільного зайняття земельної ділянки.

Встановлено, що ОСОБА_3 11.04.2013 року звернувся до Красноградського міського голови із заявою про погодження місця розташування тимчасових споруд по вул. Московській та вул. Полтавській у м. Краснограді, Харківської області.

На підставі зазначеної заяви виконавчим комітетом Красноградської міської ради Харківської області 22.05.2014 року прийнято рішення № 103, у відповідності з яким визначено місця розташування для розміщення тимчасових споруд у м. Краснограді по вул.Полтавській та вул. Московській орієнтовною площею 1500 кв.м. та погоджено розміщення тимчасових споруд відповідно до комплексної схеми та технічної документації.

Після виготовлення відповідних паспортів привязки ОСОБА_3 приступив до використання земельної ділянки шляхом спорудження тимчасових споруд.

Перевіркою, проведеною спеціалістом з охорони навколишнього середовища встановлено, що поруч з вокзалом по вул. Полтавській, б/н у м.Краснограді, ОСОБА_3І здійснює самовільне зайняття земельної ділянки за зазначеною адресою площею 667,8 кв.м. під тимчасові споруди, будівництво яких не закінчено, оскільки документи, що посвідчують право власності чи користування зазначеною вище часткою земельної ділянки під спорудами, або відповідні рішення органу виконавчої влади про її передачу у власність або надання у користування відсутні.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 14 листопада 2014 року позовні вимоги Прокурора Красноградського району Харківської області задоволено( а.с. 55-57).

Зобовязано ОСОБА_3 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 667,8 кв.м., розташовану на вул. Полтавській поруч з автовокзалом м. Красноград Харківської області шляхом демонтажу самовільно збудованих споруд.

Зобовязано ОСОБА_3 привести земельну ділянку загальною площею 667,8 кв.м., розташовану на вул. Полтавській поруч з автовокзалом м. Красноград Харківської області у попередній стан, придатний для використання.

Стягнено з ОСОБА_3 в дохід держави 243,60 грн. судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, якій просив рішення скасувати та ухвалити нове , яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на незаконність рішення суду першої інстанції, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 10 лютого 2015 року рішення Красноградського районного суду Харківської області від 14 листопада 2014 року змінено.

Виключено з резолютивної частини рішення суду речення: «зобовязати ОСОБА_3 привести земельну ділянку, загальною площею 667,8 кв.м., розташовану на вул. Полтавській поруч з автовокзалом м. Красноград Харківської області у попередній стан, придатний для використання». В іншій частині рішення залишено без змін ( а.с. 111-115).

Не погодившись з рішенням апеляційного суду, представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 подав касаційну скаргу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 травня 2015 року рішення Апеляційного суду Харківської області від 10 лютого 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції ( а.с. 159-160).

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги Прокурора Красноградського району Харківської області суд першої інстанції виходив з положень статей 125, 126, 212 ЗК України, Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», довідки від 03 липня 2014 року, складеної державним інспектором з охорони навколишнього середовища Харківської області, з якої вбачається, що Красноградська міська рада Харківської області не приймала рішення про передачу ОСОБА_3 у власність чи користування земельну ділянку загальною площею 667,8 кв.м, яка знаходиться на вул. Полтавській поруч з автовокзалом м. Красноград Харківської області. Використання відповідачем зазначеної земельної ділянки здійснюється без документів, що посвідчують його право користування.

Апеляційний суд, з таким висновком суду першої інстанції погодитися не може, оскільки він не ґрунтується на матеріалах справи та суперечить нормам матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам закону не відповідає.

Обставинами, на які посилався прокурор Красноградського району Харківської області, діючий в інтересах держави Красноградської міської ради Харківської області, як на підставу своїх позовних вимог, стали незаконне використання ОСОБА_3 земельної ділянки площею 667,8 кв.м., яка знаходиться на вул. Полтавській поруч з автовокзалом м. Красноград Харківської області, де знаходяться тимчасові споруди, будівництво яких не закінчено. Документи, що посвідчують право власності чи право користування цією частиною земельної ділянки під спорудами, відсутні, що згідно зі статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» є самовільним захопленням земельної ділянки.

На підтвердження заявлених позовних вимог, позивач посилався на те, що 03 липня 2014 року на виконання листа прокуратури Красноградського району від 23.06.2014 року, стосовно звернення ОСОБА_5 щодо можливих порушень природоохоронного законодавства допущених при встановлені споруд за адресою: м. Красноград, вул. Московська, б/н та вул. Полтавська, б/н, держінспектором з охорони навколишнього природного середовища Харківської області ОСОБА_6 було здійснено виїзд з метою перевірки зазначених в зверненні фактів порушення дотримання вимог земельного законодавства, за результатами якої було складено довідку з висновком про самовільне зайняття ОСОБА_3 земельної ділянки площею 667,8 кв.м. за адресою: м. Красноград, вул. Полтавська, б/н ( а.с. 18).

Отже, встановлені у довідці порушення, стали підставами звернення прокурора Красноградського району Харківської області до суду з позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив лише із довідки від 03 липня 2014 року, складеної державним інспектором з охорони навколишнього середовища Харківської області, при цьому не врахував положень статей 57-59, 212-214 ЦПК України і не прийняв до уваги положення Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельних ділянок це будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж в натурі (на місці), до одержання документа, що посвідчує право на неї, та до його державної реєстрації.

Статтею 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» закріплює повноваження державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, який має право складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до

відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних

осіб до відповідальності.

З аналізу зазначеної норми матеріального права, апеляційний суд приходить до висновку, що довідка від 03 липня 2014 року, складена державним інспектором з охорони навколишнього середовища Харківської області не є належним доказом за предявленими вимогами і яка, крім того, не відповідає також пункту 6.1 Порядку планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання субєктами господарювання вимог земельного законодавства, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 25 лютого 2013 року № 132. Зокрема , у довідці відсутня інформація про відповідність місця розташування та меж земельної ділянки, ліній, визначених у документах, які посвідчують право користування земельною ділянкою, фактичним лініям на місці.

Крім того, відповідно до Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року № 244, комплексна схема розміщення тимчасової споруди та архетип розробляються за рішенням сільської, селищної, міської, районної ради субєктом господарювання, який має ліцензію на використання проектних робіт, або архітектором, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат, та затверджується рішенням (розпорядженням, наказом) виконавчого органу відповідної ради, районної державної адміністрації.

Підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт привязки.

Строк дії паспорту привязки визначається органом з питань містобудування та архітектури виконавчого органу відповідної ради або районної державної адміністрації відповідно до генерального плану, плану зонування та детального плану територій та з урахуванням строків реалізації їх положень.

Після розміщення тимчасової споруди замовник подає до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або відповідної районної державної адміністрації письмову заяву у якій зазначає, що він виконав вимоги паспорту привязки.

Судом встановлено, що 11 квітня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до Красноградського міського голови із заявою про погодження місця розташування тимчасових споруд по вул. Московській та вул. Полтавській у м. Красноград ( а.с. 17).

На підставі цієї заяви виконавчим комітетом Красноградської міської ради Харківської області прийнято рішення 22 травня 2013 року № 103 «Про розгляд заяви ОСОБА_3 щодо погодження розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності в м. Краснограді, яким ОСОБА_3 погоджено визначене ним місце для розміщення тимчасових споруд у м.Красноград орієнтовною площею 1 500 кв. м та погоджено їх розміщення відповідно до комплексної схеми та технічної документації ( а.с. 19).

14 серпня 2013 року ОСОБА_3 видано паспорт привязки зі схемою благоустрою та технічні характеристики на здійснення ним будівництва тимчасових споруд ( а.с. 12-16).

Відповідно до частини 4 статті 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять безспірних та допустимих доказів самовільного захоплення ОСОБА_3 частини земельної ділянки, на яких він збудував тимчасові споруди, оскільки відсутні розмежування ліній земельної ділянки відповідно до паспорту привязки з лініями земельної ділянки, яку прокурор вважав, як самовільно зайнятою відповідачем.

Враховуючи зазначені обставини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, апеляційний суд, відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 307 ЦПК України скасовує рішення суду першої інстанції і ухвалює нове рішення по суті позовних вимог, яким відмовляє Прокурору Красноградського району Харківської області в інтересах держави в особі Красноградської міської ради у задоволені позовних вимог у повному обсязі з підстав, передбачених пунктом 4 частини 1 статті 309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», Порядком планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання субєктами господарювання вимог земельного законодавства, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 25 лютого 2013 року № 132. Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року № 244, ст.ст. 10, 60 ЦПК України, судова колегія судової палати, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 14 листопада 2014 року скасувати і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відмовити Прокурору Красноградського району Харківської області в інтересах держави в особі Красноградської міської ради в задоволенні позовних вимог.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга на рішення апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий-суддя-

Судді колегії-