Ухвала

іменем україни

18 червня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду Харківської області від 20 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів та стягнення пені за прострочення сплати аліментів,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова із позовом до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів та стягнення пені за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що рішенням Жовтневого районного суду від 04 липня 2006 року на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ОСОБА_4 на користь позивача були стягнуті аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 200,00 грн. У зв'язку зі зміною її матеріального становища та стану здоров'я дитини позивач просила змінити розмір аліментів на 1/4 частину від усіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Крім того, позивач просила стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 96 188,00 грн.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 грудня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Змінено розмір аліментів на утримання ОСОБА_5, встановлений рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 липня 2006 року та стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення повноліття; пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 96 188,00 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Оскаржуваним рішенням апеляційного суду Харківської області від 20 травня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено в частині суми стягнення пені та скасовано в частині стягнення судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 неустойку (пеню) в розмірі 15 000,00 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням апеляційного суду, подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення апеляційного суду Харківської області від 20 травня 2015 року, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та залишити в силі заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 грудня 2014 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішення апеляційного суду. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи апеляційним судом не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів та стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова