Справа №442/366/15-ц
Провадження №2/442/416/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

при секретарі - Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дрогобича цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Профітекс-проджект» про скасування наказу № 15-к від 21.11.2014 року про звільнення, поновлення на роботі та зміну підстав і дати звільнення, оплату за час вимушеного прогулу та інших виплат належних при звільненні із займаної посади,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним вище позовом, в якому просить: поновити його на роботі на посаді сервісного спеціаліста на ТзОВ «Профітекс-проджект» м.Київ, вул.Артема, 21 оф. 501 та скасувати наказ № 15-к від "21" листопада 2014 р.; стягнути з ТзОВ «Профітекс-проджект» в його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з "21" листопада 2014 р. до дня поновлення на роботі; зобов'язати ТзОВ «Профітекс-проджект» звільнити його з посади сервісного спеціаліста з дня поновлення на роботі з підстав передбачених ст. 38 КЗпПУ, а саме з ініціативи працівника згідно попередньо поданої та не виконаної заяви про звільнення за власним бажанням; стягнути з ТзОВ «Профітекс-проджектв його користь невиплачену заробітну плату за весь період його роботи на вказаному підприємстві, яка належить йому до виплати при звільненні із займаної посади з врахуванням усіх належних доплат, надбавок, премій та інших виплат.

В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що він працював на посаді сервісного спеціаліста на ТзОВ «Профітекс-проджект».

Наказом № 15-к від "21" листопада 2014 р. він був звільнений з вказаної посади з підстав п.4 ст. 40 КЗпП України (за прогули без поважних причин, як це зазначено в записі в трудовій книжці яку йому було направлено поштою), самого наказу про звільнення йому направлено не було.

Звільнення вважає незаконним: оскільки незрозумілим є порядок та спосіб встановлення факту прогулів без поважних причин, жодного доказу який би підтверджував даний факт його роботодавцем не надано. Не зазначено чим та як регламентовано його робоче місце, графік роботи та інші суттєві обставини. Крім цього 01.10.2014 р. ним було направлено на адресу роботодавця заяву про звільнення з посади сервісного спеціаліста за власним бажанням. 15 жовтня 2014 р. ним було направлено відповідачу листок непрацездатності серії АГД № 251332 про те, що він перебував на лікарняному в період з 01.10.2014 р. по 15.10.2014 р. У відповідності до ст. 38 КЗпПУ ним було виконано обов'язок завчасного повідомлення про намір розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк. Натомість у строки передбачені діючим законодавством роботодавцем не вчинено жодних дій спрямованих на виконання поданою ним заяви та на припинення трудових відносин які виникли між ними, не надано копії наказу про звільнення, не проведено повного розрахунку з ним, не повернуто трудову книжку з відповідним записом про припинення трудових обов'язків. Внаслідок зволікання з поверненням йому трудової книжки він не міг повноцінно приступити до роботи за новим місцем праці, що негативно впливає на розмір його заробітку на даному підприємстві та позбавляє її гарантій передбачених для працівників за основним місцем праці.

У відповідності до приписів ст. 47 КЗпП України саме у роботодавця є обов'язок, як власника або уповноваженого ним органу провести розрахунок з ним та видати трудову книжку. Зокрема власник або уповноважений ним орган зобов»язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпПУ. Натомість ст. 116 КЗпПУ визначає, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред»явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Він вимагав від відповідача провести повний розрахунок з ним та вчинити інші дії передбачені законодавством включаючи надання йому копії наказу про звільнення та не належним чином заповненої трудової книжки.

Приписами статті 117 КЗпПУ передбачена відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, а саме, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпПУ, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Проте на його вимогу про розірвання трудової угоди за його бажанням роботодавець таких дій не вчинив. Натомість звільнив його з підстав застосування заходів дисциплінарного впливу, а саме за прогули без поважних причин, крім цього не проведено належний повний розрахунок, не надано відомостей про заробітну плату та наказ про звільнення з роботи. З врахуванням вищевикладеного, вважає, що його звільнено незаконно і тому використовуючи своє конституційне право, він звернувся з даним позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити. Додатково пояснив, що з 01 жовтня 2014 року не виконував функціональні обов»язки, покладені на нього TOB «Профітекс-проджект», оскільки з 01.10.2014 року по 15.10.2014 року перебував на листку непрацездатності та 01.10.2014 року ним було направлено відповідачу, заяву про звільнення його із займаної посади з 16.09.2014 року, відповідно до п.1 ст.. 36 КЗпП України за власним бажанням.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, просить в їх задоволенні відмовити з підстав викладених в письмовому запереченні.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного:

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа, відповідно до ст. 3 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 2 КЗпП України працівники мають право на звернення до суду для вирішення трудових спорів.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Матеріалами справи встановлено і сторонами не оспорюється, що Наказом Директора TOB «Профітекс-проджект» № 5-к від 27.07.2013 р. ОСОБА_1 прийнято на посаду сервісного спеціаліста з 01.07.2013 року.

За час роботи в TOB «Профітекс-проджект» ОСОБА_1 неодноразово порушував трудову дисципліну та був відсутній на робочому місці, на телефонні дзвінки не відповідав, зокрема: 02.10.2014 р. на адресу ОСОБА_1 направлено вимогу негайно повідомити про причини відсутності на роботі з 01.10.2014 р.

01.10.2014р. ОСОБА_1 направив на адресу TOB «Профітекс-проджект» заяву, в якій просить звільнити його із займаної посади за власним бажанням з 16.09.2014 р. не зважаючи на те, що дана заява отримана TOB «Профітекс-проджект» 10.10.2014 р.

Нормами статті 38 КЗпП України передбачено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

З урахування того, що заява ОСОБА_1, якою він просив звільнити його з 16.09.2014 р., направлена лише 01.10.2014 р. та отримана відповідачем 10.10.2014 р., TOB «Профітекс-проджект» не мало правових підстав передбачених ст. 38 КЗпП України, які б давали можливість звільнити ОСОБА_1 з визначеної ним дати - 16.09.2014 р. - без попередження за два тижні, тобто фактично «заднім числом».

15.10.2014р. ОСОБА_1 на адресу TOB «Профітекс-проджект» направив листок непрацездатності серії АГД №251332, виданий 01.10.2014р., з якого вбачається, що ОСОБА_1 був непрацездатний з 01.10.2014 р. по 14.10.2014 р. та має стати до роботи 15.10.2014 р.

Однак, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 ні 15.10.2014 р., ні в наступні дні до роботи не приступив, на телефонні дзвінки не відповідав та документів, що підтверджують причину його відсутності на роботі, не надав, в той же час позивач як в позовній заяві так і в суді сам вказав той факт, що з 01.10.2014 року не виконував функціональні обов»язки, покладені на нього TOB «Профітекс-проджект».

Окрім цього наведені обставини підтверджуються актами №1 від 15.10.2014 р., №2 від 16.10.2014 р., №3 від 20.10.2014 р. про відсутність на роботі сервісного спеціаліста TOB «Профітекс-проджект» ОСОБА_1

05.11.2014р. відповідачем на адресу ОСОБА_1 направлено лист вих. №11-02 з вимогою негайно повідомити про причини відсутності на роботі з 15.10.2014 р. та надати виправдувальні документи, відповіді на даний лист, ОСОБА_1 не надав.

19.11.2014 р. на адресу TOB «Профітекс-проджект» надійшла вимога ОСОБА_1 від 05.11.2014 p., якою він повідомив, що не має наміру приступати до виконання посадових обов'язків, наголошував на своєму звільненні з займаної посади, проведенні з ним повного розрахунку та просив надіслати йому трудову книжку поштою цінним листом. При цьому, заяви про звільнення до своєї вимоги ОСОБА_1 не додав.

21.11.2014р. співробітниками TOB «Профітекс-проджект» складено акт (затверджений Директором 21.11.2014 р.) про не надання/відмову сервісного спеціаліста TOB «Профітекс-проджект» ОСОБА_1 надати письмове пояснення щодо відсутності його на роботі, в цей же день, 21.11.2014р. Директором TOB «Профітекс-проджект» видано наказ №15-к про звільнення з роботи ОСОБА_1, яким передбачено звільнення сервісного спеціаліста TOB «Профітекс-проджект» ОСОБА_1 з 21.11.2014 р. за прогули без поважних причин, учинені з 15.10.2014 р. по 21.11.2014 p.; надіслання ОСОБА_1 його трудової книжки цінним листом та повний розрахунок із ОСОБА_1 відповідно до чинного законодавства.

Листом вих. №11-04 від 21.11.2014 р. ОСОБА_1 направлено трудову книжку та повідомлено про нараховані йому виплати, вказаний лист ОСОБА_1 отримав 03.12.2014 p., що підтверджується роздруківкою результатів відстеження поштових відправлень з інтернет-сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта»: http: ukrposhta.ua.

Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 про те, що ним не отримано розрахункові кошти, оскільки такі твердження нічим не підтверджуються, не надано суду належних та допустимих доказів, водночас відповідачем надано платіжні доручення про повний розрахунок із ОСОБА_1

Пунктом 4 статті 40 КЗпП України передбачено право власника або уповноваженого ним органу розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Тобто, чинним законодавством передбачено право власника або уповноваженого ним органа розірвати із найманим працівником трудовий договір у випадку його відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, відсутність ОСОБА_1 на роботі без поважних причин встановлена в суді, що останнім і не заперечується.

Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 правомірно звільнений з посади сервісного спеціаліста TOB «Профітекс-проджект» з 21.11.2014 р. на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, а тому позов в частині поновлення на роботі задоволенню не підлягає.

Не підлягають до задоволення також вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з врахуванням вимог ст.235 КЗпП України, оскільки з ОСОБА_1 в день його звільнення проведений повний розрахунок та 21.11.2014 року направлено трудову книжку поштою, яку він сам і вимагав у своєму зверненні до відповідача, а тому його позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст..ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, ст..ст. 40, 49-2, 235 КЗпП України, суд,-

в и р і ш и в :

В задоволені позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Профітекс-проджект» про скасування наказу № 15-к від 21.11.2014 року про звільнення, поновлення на роботі та зміну підстав і дати звільнення, оплату за час вимушеного прогулу та інших виплат належних при звільненні із займаної посади - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ___________________ Крамар О.В.