У х в а л а

3 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сеніна Ю.Л.,Гуменюка В.І.,Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву Цуманського виробничого управління житлово-комунального господарства про перегляд рішення апеляційного суду Волинської області від 9 лютого 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 травня

2015 року в справі за позовом Цуманського виробничого управління житлово-комунального господарства до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги централізованого водовідведення,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року Цуманське виробниче управління житлово-комунального господарства (далі - Цуманське ВУЖКГ) звернулося до суду із зазначеною заявою про перегляд судових рішень на підставі пунктів 1, 2 статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

У заяві Цуманське ВУЖКГ зазначає, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 26 листопада 2014 року постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь Цуманського ВУЖКГ заборгованість за послуги із централізованого водовідведення у розмірі 12 тис. 498 грн 29 коп. Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 9 лютого 2015 року рішення суду першої інстанції змінено, постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь Цуманського ВУЖКГ заборгованість за послуги із централізованого водовідведення в розмірі 394 грн 46 коп. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 травня

2015 року рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін.

Цуманське ВУЖКГ просить скасувати рішення Апеляційного суду Волинської області від 9 лютого 2015 року, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 травня

2015 року, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального та процесуального права, зокрема статті 6 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пунктів 3.2, 3.3, 3.4 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України

від 27 червня 2008 року № 190 (далі - Правила № 190), статті 10 ЦПК України.

На підтвердження своїх доводів Цуманське ВУЖКГ наводить ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 та 25 лютого, 27 квітня та 20 травня 2015 року.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, суд першої інстанції виходив із того, що споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користується ними, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині розміру коштів, що підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь Цуманського ВУЖКГ, апеляційний суд, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанції, виходив із того, що беручи за основу для нарахування розміру заборгованості ОСОБА_4 за спожиті послуги з водовідведення та керуючись

Правилами № 190 суд не врахував, що вказані Правила застосовуються у правовідносинах між виробником (надавачем) таких послуг і їх споживачами юридичними особами, фізичними особами-підприємцями, а тому вказаний розрахунок заборгованості відповідачки є неправильним. Розрахунок заборгованості за спожиті послуги необхідно нараховувати відповідно до тарифів, встановлених рішенням Цуманської сільської ради від 28 квітня

2011 року, дія яких продовжена рішенням від 31 травня 2012 року.

У наданих для порівняння:

- ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 лютого 2015 року суд касаційної інстанції виходив із того, що працівниками комунального підприємства було виявлено підвідний водопровід, який підключено до водогону підприємства, про що було складено відповідний акт;

- ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого 2015 року суд касаційної інстанції, скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції та направляючи справу на новий розгляд до апеляційного суду, виходив із того, що суд не перевірив умови договору, укладеного між сторонами щодо порядку та умов користування водою, не перевірив чи відбулось прийняття лічильника в експлуатацію і його опломбування та чи є вина відповідача у відсутності пломб, не надав їм відповідної оцінки, тому дійшов до передчасного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення збитків;

- ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 квітня 2015 року суд касаційної інстанції погодився з висновками апеляційного суду про те, що доводи відповідача, що він фактично не мешкає у домоволодінні, не є підставою для звільнення його від сплати за воду;

- ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 травня 2015 року суд касаційної інстанції, скасовуючи рішення апеляційного суду й направляючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, виходив із того, що суд належним чином не перевірив обставин щодо самовільного користування відповідачем системи централізованого комунального водопостачання.

Порівняння вищенаведених судових рішень із судовим рішенням, яке переглядається, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Доводи, які наведені в заяві, щодо порушення норм процесуального права не свідчать про наявність підстав для перегляду судових рішень згідно з пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_3339/ed_2015_02_12/pravo1/T041618.html?pravo=1>.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом Цуманського виробничого управління житлово-комунального господарства до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги централізованого водовідведення за заявою Цуманського виробничого управління житлово-комунального господарства про перегляд рішення апеляційного суду Волинської області від 9 лютого 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 травня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Л. Сенін
В.І. Гуменюк
Л.І. Охрімчук