14.01.2015 Справа № 756/7208/14-ц
№ 756/7208/14-ц
№ 2/756/162/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

«13» січня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Великохацької В.В.,

при секретарі Бабак М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської державної адміністрації про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 на гаражний бокс АДРЕСА_1. Свої вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_3, після його смерті залишилось спадкове майно - гаражний бокс НОМЕР_1, який належав померлому на підставі свідоцтва про право власності від 17 грудня 2012 року, виданого на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради - Київської міської державної адміністрації від 10 грудня 2012 року за № 1917-С/ГК. Зазначене свідоцтво про право власності на гаражний бокс, у зв'язку зі смертю ОСОБА_3, не було зареєстровано у відповідності до ст. 182 ЦК України в органі реєстрації нерухомого майна. Позивачка як єдиний спадкоємець за законом після смерті її чоловіка звернулась до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 12 травня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Одинадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва на право на спадщину за законом на гаражний бокс НОМЕР_1, проте того ж дня державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Ричок Р.М. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з відсутністю у встановленому законом порядку реєстрації права власності на вищевказаний гаражний бокс.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала з викладених вище підстав, та просила позов задовольнити.

Відповідач Київська міська державна адміністрація явку свого представника в судове засідання не забезпечила, про час і місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, про що свідчать відповідні матеріали справи, про причини неявки до суду свого представника не повідомила, із заявами та/або клопотаннями про розгляд справи у відсутності свого представника не зверталася.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 являється дружиною ОСОБА_3, що підтверджується копією паспорта позивача.

Згідно зі свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві 31 жовтня 2013 року, актовий запис № 18128, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7).

Відповідно до довідки № 443 Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Луговий-2» від 07 лютого 2008 року, ОСОБА_3 є власником гаражу АДРЕСА_1. Вказаний гараж складається з цегляного боксу орієнтовною площею 42,0 кв.м. Паєнакопичення виплачене повністю в сумі 450,00 грн. (а.с. 13).

Відповідно до довідки Головного управління житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 17 грудня 2012 року посвідчено, що гаражний бокс АДРЕСА_1, дійсно належить ОСОБА_3 на праві приватної власності. Свідоцтво видано на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 10 грудня 2012 року за № 1917-С/ГК (а.с. 58).

Згідно з матеріалами спадкової справи Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори № 28/14 щодо майна померлого ОСОБА_3, із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1, яка є його дружиною. Крім цього, із заявою до нотаріальної контори також звернувся син померлого ОСОБА_5, який відмовився від прийняття спадщини після смерті батька (а.с. 34).

Постановою державного нотаріуса Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Ричок Р.М. від 12 травня 2014 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, за її заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на гаражний бокс НОМЕР_1 ряд 3 в кооперативі по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Луговий-2» у зв'язку з відсутністю у встановленому законом порядку реєстрації права власності на вищевказаний гаражний бокс (а.с. 57-58).

Судом встановлено, що гаражний бокс АДРЕСА_1, є належить на підставі приватної власності ОСОБА_3, у зв'язку з чим відповідно до ст. 1218 ЦК України, згідно з якою до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті, даний гараж входить до складу спадщини.

При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст.1297 ЦК України) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст.1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та, згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Враховуючи, що позивач є дружиною спадкодавця, на час відкриття спадщини проживала та була зареєстрована зі спадкодавцем, а другий спадкоємець - син померлого ОСОБА_5 - відмовився від прийняття спадщини, що підтверджується його заявою (а.с. 34), ОСОБА_1 залишається єдиною спадкоємицею першої черги.

Згідно з положеннями ст.ст. 66-68 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Пунктом 4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

У ст. 392 ЦК України закріплено право власника майна пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Виходячи з того, що позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину у встановлені законом строки та бажає отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на гаражний бокс АДРЕСА_1, є всі підстави для задоволення позову та визнання за нею права власності на вказане спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216,1218, 1223, 1261 ЦК України, ст.ст. 10, 15, 60, 61, 74, 88, 169, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

позов ОСОБА_1 до Київської міської державної адміністрації про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, на гаражний бокс АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.В. Великохацька