УХВАЛА

ІМЕНЕМ України

24 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Євграфової Є.П., Завгородньої І.М.,

Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди та уточнюючим позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 06 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду Київської області від 11 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, обґрунтовувала свої вимоги тим, що за адресою: АДРЕСА_1, розташовано приватний будинок, 57/100 частини якого належать їй, позивачу, а інші 43/100 частини належать ОСОБА_4

У період, коли відповідач був власником будинку, обов'язків власника, передбачених ст. 151 ЖК України із забезпечення схоронності жилого будинку він не виконував: не проводив ремонтів, не утримував у порядку прибудинкову територію. Крім того, відповідач не сплачував за користування комунальними послугами. У результаті порушення відповідачем вимог ст. ст. 67, 162 ЖК України частина його будинку була відключена від газопостачання, електропостачання, водопостачання. 31 травня 2011 року близько 03 год. у будинку сталася пожежа, внаслідок чого будинок АДРЕСА_1 згорів.

Зазначала, що в результаті пожежі її частина будинку вигоріла дотла, лишилися частково стіни. Усі матеріальні цінності, документи, особисті речі, предмети домашнього вжитку згоріли чи прийшли до непридатного для використання стану. Вона вимушена жити у сараї, терпіти незручності, відсутність елементарних умов існування. Унаслідок пожежі вона отримала стрес, щоденно перебуває в знервованому стані та страждає, не має спокою. Просила стягнути з відповідача ОСОБА_4 на її користь майнову шкоду у сумі 240 тис. грн та моральну шкоду у сумі 10 тис. грн.

У процесі розгляду цивільної справи стало відомо, що ОСОБА_4 18 лютого 2013 року знято з реєстраційного обліку у зв'язку зі смертю. 17 травня 2013 року син відповідача ОСОБА_5 заявив про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 шляхом звернення до державного нотаріуса м. Ірпеня.

Судом за клопотанням позивача було змінено у порядку ст. 33 ЦПК України неналежного відповідача, належним, а саме: його правонаступником в порядку ст. ст. 1218, 1231 ЦК України спадкоємцем ОСОБА_5

--Позивач неодноразово уточнювала позовні вимоги. 06 листопада 2014 року подала уточнюючу позовну заяву, відповідно до якої просила стягнути з ОСОБА_5 на її користь майнову шкоду у сумі 203 898 грн завданих збитків по будинку; 344 804 грн кошти на демонтаж та відновлювальний ремонт будинку; 29 460 грн кошти за знищення майна. <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844388/ed_2015_02_07/pravo1/T030435.html?pravo=1> Завдані відповідачем збитки просила відшкодувати шляхом звернення відшкодування на майно, яке залишилося у спадок, а саме: залишок 43/100 частини будинку, що належало ОСОБА_4 та 290 кв. м земельної ділянки.

До судових витрат ОСОБА_3 просила включити: судовий збір на загальну суму 1 800 грн, витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи у сумі 7 200 грн, кошти, витрачені на виклик до суду відповідача у сумі 70 грн 65 коп., витрати на правову допомогу в сумі 9 175 грн. Загальна сума позову складає 573 350 грн - сума нанесених збитків, 18 245, 65 грн -судові витрати.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 06 листопада 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 192 969 грн на відшкодування шкоди та 6 тис. грн судових витрат, всього - 198 969 грн.

У решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 11 лютого 2015 року зазначене судове рішення скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалені у справі рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції установлено, що позивачка в справі ОСОБА_3 є власником 57/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1, що стверджується копіями мирової угоди, ухвалою Ірпінського міського суду від 19 листопада 1986 року (а. с. 20-21, т. 1), відповідно до яких зазначений будинок був реально поділений між його співвласниками та позивачці реально було виділено приміщення у вказаному будинку, а саме: частина приміщення 1-1 площею 11,9 кв. м, частина приміщення 1-2 площею 14,8 кв. м, приміщення 1-3 площею 17 кв. м, які знаходяться на 1 поверсі, та приміщення 1-6 площею 16,7 кв. м, частина приміщення 1-5 площею 14,8 кв. м та частина даху 1 поверху і на дану частину будинку за ОСОБА_3 було визнано право власності. Інші приміщення у даному будинку були виділені ОСОБА_6 і за ним було визнано право власності на дані приміщення, які складали 43/100 частини будинку.

ОСОБА_4 став власником 43/100 частини будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 15 лютого 2002 року (а. с. 42, т. 1), за належною йому частиною будинку не доглядав, не проводив ремонтів, не утримував в порядку прибудинкову територію; не сплачував за користування комунальними послугами, в результаті чого, як наслідок порушення вимог ст. ст. 67, 162 ЖК України, частина його будинку була відключена від газопостачання, електропостачання, водопостачання; вів антисуспільний спосіб життя, до будинку приводив осіб аналогічної поведінки.

У ніч з 31 травня на 01 червня 2011 року у частині будинку, яка на праві власності належала ОСОБА_4, сталася пожежа, внаслідок якої будинок АДРЕСА_1 згорів.

Згідно з висновком судової пожежно-технічної експертизи від 16 листопада 2012 року № 10024/12-37, яка була проведена в кримінальній справі № 11-8156, було встановлено, що осередок пожежі (місце виникнення початкового горіння) у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, знаходиться на другому поверсі квартири № 1 біля першого від входу до кімнати вікна, у місці, де був встановлений стіл. Причиною даної пожежі стало займання горючих матеріалів у встановленому осередку пожежі в результаті потрапляння малокалорійного джерела запалення на горючий матеріал у вигляді полум'я або недопалка. Полум'я від осередку пожежі розповсюджувалося по горючим матеріалам (паперовим виробам, одежі, постільній білизні, дерев'яним конструкціям та виробам з деревини) вгору, в зоні горіння та за рахунок вихідного потоку продуктів горіння по всьому об'єму будинку. Наслідки виниклої пожежі пов'язані з попаданням малокалорійного джерела запалювання на горючі матеріали при поводженні з вогнем особи, яка знаходилась у приміщенні, де був встановлений осередок даної пожежі (а. с. 39-57, т. 3).

Судом установлено, що власник 43/100 частини будинку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на 43/100 частини будинку по АДРЕСА_1.

Із заявою про прийняття спадщини до Ірпінської держнотконтори звернувся відповідач у справі ОСОБА_5

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 04 червня 2014 року № 8108 дійсна ринкова вартість 43/100 частини будинку по АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4, складає 192 696 грн (а. с. 186-200, т. 2).

Визначаючи підстави для покладання на відповідача відповідальності за спричинену пожежею шкоду, суд першої інстанції виходив із того, що особи, відповідальні за порушення житлового законодавства та неналежне використання житлового фонду, що виражається у порушенні правил експлуатації жилих будинків, у безгосподарному їх утриманні, у псуванні жилих будинків, їх приміщень, їх обладнання та об'єктів благоустрою несуть відповідальність згідно з законодавством України відповідно до вимог ст. 189 ЖК України. Відшкодовувати шкоду, заподіяну житловому фонду, житловим будинкам та приміщенням, інженерному обладнанню, об'єктам благоустрою і зеленим насадженням та прилеглим до будинку територіям зобов'язані винні особи в порядку ст. 190 ЖК України, ст. ст. 1165, 1166 ЦК України.

Ураховуючи вимоги ст. 1282 ЦК України, суд першої інстанції вважав, що в межах прийнятої спадщини відповідач ОСОБА_5 може нести матеріальну відповідальність за заподіяну позиваці шкоду, у зв'язку з чим дійшов висновку про стягнення із відповідача на користь позивачки 192 696 грн у рахунок відшкодування шкоди, заподіяної майну позивачки внаслідок пожежі, яка сталася у будинку АДРЕСА_1 у ніч з 31 травня на 01 червня 2011 року.

Під час встановлення зазначених фактів судом першої інстанції не були порушені норми процесуального права, правильно застосовані норми матеріального права.

Апеляційний суд помилково скасував рішення суду першої інстанції, зазначаючи, що суд першої інстанції належним чином не визначив обсяг відповідальності відповідача як спадкоємця перед кредитором, не з'ясував обсяг спадкового майна, не звернув уваги, що судом першої інстанції встановлені обставини прийняття спадщини відповідачем та спадкове майно (43/100 частини будинку), визначено його вартість; на порушення вимог ст. ст. 303, 316 ЦПК України не навів достатніх мотивів, за якими він вважає неправильними висновки цього суду, не встановив і не зазначив у рішенні, у чому полягає порушення судом першої інстанції встановленого порядку дослідження доказів або в дослідженні яких доказів було неправомірно відмовлено; не визначився з тим, яку ж норму матеріального права суд неправильно застосував і безпідставно відмовив у задоволенні позову.

Решта доводів касаційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на наведене, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням в силі помилково скасованого рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Київської області від 11 лютого 2015 року скасувати, рішення Ірпінського міського суду Київської області від 06 листопада 2014 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик

Судді: Є.П. Євграфова

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко

О.М. Ситнік