Справа № 742/495/13-ц Провадження № 22-ц/795/1256/2015 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Гумен В.М. Доповідач - Скрипка А. А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року м.Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 травня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення суду у звязку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22.05. 2015 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12.03.2013року у звязку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції і постановити нову ухвалу, якою задовольнити заявлені нею вимоги. Доводи апеляційної скарги зазначають, що оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема статті 213 ЦПК України. Апелянт вказує, що заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12.03.2013 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання дітей, проте, вона жодного разу не отримала аліменти за вказаним рішенням суду, оскільки місцезнаходження відповідача не вдавалось встановити. Апелянт зазначає, що рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03.04.2015 року ОСОБА_6 було оголошено безвісно відсутнім, проте суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали вказаних обставин до уваги не взяв. Також апелянт вказує, що вона не має можливості отримати допомогу на утримання неповнолітніх дітей, оскільки заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12.03.2013 року не є скасованим.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_5, належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду даної справи, відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.54), не зявилась. Відповідно до приписів ч.2 статті 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд на підставі приписів п.1ч.1 статті 312 ЦПК України приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції, - залишенню без змін, оскільки її постановлено з додержанням вимог закону.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12.03.2013 року стягнуто з ОСОБА_6, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_5 щомісячно аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_7, 16.07.2004року народження, дочки ОСОБА_8, 09.07.2001року народження, сина ОСОБА_9, 20.03.2006року народження, сина ОСОБА_10, 20.07.2010року народження, в розмірі 1/2частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 31.01.2013року і до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с.22).

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03.04.2015 року ОСОБА_6 було визнано безвісно відсутнім за останнім відомим місцем його постійного проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.29).

Як вбачається із заяви ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12.03.2013 року у звязку з нововиявленими обставинами (а.с.26-27), підставами для такого перегляду рішення суду ОСОБА_5 вказує ті обставини, що аліменти на утримання дітей від відповідача за рішенням суду вона не отримує; відповідача рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03.04.2015року визнано безвісно відсутнім. Також ОСОБА_5 в заяві зазначає, що вона не має можливості отримати соціальну допомогу на неповнолітніх дітей, оскільки заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12.03.2013 року не є скасованим. Таким чином, ОСОБА_5 вказує на наявність істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі їй на час розгляду справи.

Постановляючи ухвалу від 22.05.2015 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12.03.2013року у звязку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що посилання ОСОБА_5 на наявність істотних для справи обставин, що не були і не могли бути їй відомі на час розгляду справи, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду даної справи. При цьому суд першої інстанції зазначив, що відсутність відповідача і неможливість стягнення з нього аліментів за рішенням суду, на що посилається ОСОБА_5, не є підставами для перегляду рішення суду у звязку з нововиявленими обставинами в правовому розумінні приписів п.1 ч.2 статті 361 ЦПК України.

Апеляційний суд погоджується з вірним по суті висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12.03.2013року у звязку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів, оскільки вказаний висновок суду узгоджується з фактичними обставинами справи та нормами права, які регламентують спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність вказаного висновку суду першої інстанції нормам матеріального і процесуального права не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

Відповідно до п.1 ч.2 статті 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в пункті 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30.03.2012року „Про застосування цивільного процессуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1,2 частини другої статті 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права і обовязки осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до розяснень пункту 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30.03.2012року „Про застосування цивільного процессуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами, при вирішенні питання про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 361 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно з розясненнями п.7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30.03.2012 року „Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами, обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Враховуючи вищенаведене, є вірним по суті висновок суду першої інстанції відносно того, що обставини, на які посилається ОСОБА_5 в заяві про перегляд заочного рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12.03.2013 року у звязку з нововиявленими обставинами (а.с.26-27), не можуть бути підставами для перегляду вказаного рішення суду у звязку з нововиявленими обставинами.

За даних обставин у апеляційного суду відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, яка постановлена з додержанням вимог закону.

Керуючись статтями : 303, 304, 307; п.1 ч.1 статті 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: