Справа № 182/693/15-ц
Провадження № 2/0182/1226/2015
02.07.2015 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого-судді Кобеляцької-Шаховал І.О.
за участю секретаря Скоробогатової А.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Авто експерт про захист прав споживача визнання правочину недійсним та застосування наслідків його недійсності, -
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про захист прав споживача визнання правочину недійсним та застосування наслідків його недійсності.
На підтримку своїх вимог посилається на наступне.
В судове засідання позивач не прибув, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність. На задоволенні уточнених позовних вимог наполягав і просив суд їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не прибув. Про день та час розгляду справи по суті був тричі повідомлений належним чином судовими повістками з поштовими повідомленнями, які отримували представники відповідача. Однак, судові засідання проігнорував, про причини неявки до суду не повідомив, заперечень на позов не надав. Тому суд вважає за можливе слухати справу у відсутність сторін, згідно із вимогами ст.169 ЦПК України.
Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін право чину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий право чин визнається судом недійсним.
Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.
Згідно п.20 постанови Пленуму ВССУ № 9 від 06.11.2009 року „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину.
Відповідно до статті 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.
Як встановлено в судовому засіданні, 31.03.2014 року між сторонами було укладено договір про надання фінансової послуги № 000900 з Додатками № 1 та № 2 (умови діяльності програми „Автофінанс), в якому дата укладання Договору була зазначена 17.03.2014 року (а.с.11-16). Дана невідповідність в даті укладеного договору відбулась через те, що представник відповідача ОСОБА_3 вмовила позивача поставити дату, яка не відповідає дійсній даті укладеного договору щоб нібито отримати автомобіль за більш вигідної для позивача ціною. При цьому ОСОБА_3 не було розяснено позивачу умови договору, згідно з якими відповідно до п.9.1 ст.9 Додатку № 2, (якою визначено порядок розірвання Договору) зазначено: „...Якщо Клієнт Програми виявить бажання розірвати Договір протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту його підписання, такому Клієнту повертається сума внесених ним на рахунок фінансової установи коштів. Протягом зазначених чотирнадцяти днів Клієнт Програми зобовязаний письмово повідомити про відмову від Договору шляхом подання заяви до офісу Фінансової установи. В зазначеній заяві Клієнт програми має чітко повідомити про прийняте рішення односторонньої відмови від договору та вказати банківські реквізити рахунку, відкритого на його імя, для здійснення повернення коштів. Разом із заявою клієнт надає копію підписаного примірника Договору разом з додатками, а також власний ІНН. Фінансова установа зобовязується повернути сплачені Клієнтом Програми кошти протягом 30 (тридцяти) банківських днів з моменту отримання заяви від Клієнта Програми про розірвання цього Договору, Кошти мають бути повернуті за реквізитами, що вказані в заяві про розірвання Договору.... Згідно п.9.2 ст.9 Додатку № 2 передбачено: „...Якщо Клієнт Програми, який ще не отримав товар, виявить бажання розірвати Договір після встановленого п.9.1 терміну, то Фінансова установа і цей Клієнт Програми звільняється від своїх зобовязань за цим Договором. В такому разі Фінансова установа не відшкодовує Клієнту Програми сплачену ним Винагороду за послуги, повязані з включенням Договору до Програми „Автофінанс та формуванням корпорації клієнтів програми „Автофінанс, компенсуючи витрати, які вона зазнала. Такому Клієнту Програми повертаються всі сплачені ним суми періодичних платежів за вирахуванням відступного, що становить суму двох періодичних платежів. Повернення коштів Клієнту Програми відбувається не пізніше, ніж через два роки з дня отримання відповідної заяви, або не пізніше 30 банківських днів після закриття Корпорації (якщо закриття корпорації відбулось раніше).... Отже, виходячи з даних положень Договору, суд погоджується з твердженням позивача про те, що запропонована та зазначена у договорі дата його укладання 17.03.2014 року, була розрахована представником ТОВ „Авто експерт ОСОБА_3 не для того, щоб допомогти придбати позивачу автомобіль за більш вигідною ціною, а з тією метою, щоб звернення позивача із заявою про розірвання договору 01.04.2014 року (на наступний день після укладання Договору) позбавляло його можливості отримати сплачені кошти, відповідно до п.9.1. Крім того, остання розрахувала платежі для сплати за курсом близько 11 гривень за 1 долар США та зазначила у платіжних реквізитах наступні суми необхідні для термінової оплати: 14 880,00 грн. (винагорода за послуги, повязані з включенням договору до Програми „АвтоФінанс, згідно Договору № 000900), що складає 10 % від ціни автомобіля; 26 010,00грн. (авансовий внесок). Однак, даний курс долара становив вищезазначений еквівалент до гривні саме на 31.03.2014 року, а не на день, що зазначений в договорі. Однак, позивачем 31.03.2014 року було сплачено зазначену ОСОБА_3 суму з обміном валюти в гривню (а.с.20-23).
Згідно п.5.9 Ліцензійних умов, діяльність з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах повинна бути виключним видом діяльності ліцензіата. Ліцензіату забороняється здійснювати іншу діяльність, не передбачену цими Ліцензійними умовами.
Як встановлено в судовому засіданні, спілкуючись з представником компанії відповідача за телефоном, вказаним на сайті НОМЕР_2, та отримуючи усно інформацію про умови придбання автомобіля у розстрочку, позивач був переконаний у тому, що спілкується саме з представником Лізингової компанії АвтоФінанс та що саме із цією компанією буде укладати договір придбання автомобіля у розстрочку. Однак, представник ОСОБА_3, яка знаходилась у приміщенні за даною адресою та яка надавала позивачу розяснення і пропонувала придбати автомобіль у розстрочку, після сплати позивачем першочергових платежів, виявилась представником ТОВ „Авто експерт, яка діяла на підставі доручення № 61 від 13.02.2014 року, про що зазначено в укладеному Договорі. ТОВ „Авто експерт, відповідно до рішення Нацкомфінпослуг № 645 від 26.02.2013 року отримало Ліцензію серії АЕ № 198422 лише на провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах.
Відповідно до п.5.8. Ліцензійних умов, ліцензіат має право здійснювати діяльність з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах через свої відокремлені підрозділи на підставі отриманої ним ліцензії за умови виконання таких вимог: 1) інформація про такі відокремлені підрозділи має бути внесена до Реєстру; 2) повноваження щодо провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах мають бути передбачені в положеннях про відповідні відокремлені підрозділи ліцензіата; 3) дотримання відокремленими підрозділами вимог цих Ліцензійних умов. Ліцензіат повинен мати у власності або в користуванні приміщення, яке повністю відокремлене від приміщень інших юридичних осіб за місцезнаходженням, зазначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та ліцензії. Приміщення вважається повністю відокремленим у разі, якщо воно не використовується іншими особами і це підтверджується документами, які передбачені підпунктом 10 пункту 3.2 розділу III цих Ліцензійних умов. Для забезпечення провадження діяльності відокремленим підрозділом ліцензіата ліцензіат повинен мати у власності або в користуванні приміщення площею, не менше 10 кв.м. за місцезнаходженням такого підрозділу ліцензіата. Відокремлений підрозділ у своїй діяльності керується положенням про відокремлений підрозділ та внутрішніми правилами.
Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України „Про захист прав споживачів, нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає в себе: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.
Частиною другою статті 19 Закону України „Про захист прав споживачів передбачено, що якщо підприємницька практика спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, така практика вводить в оману.
Як встановлено в судовому засіданні, розповсюджуючи неправдиву інформацію про можливість придбання автомобілів та с/г техніки на підставі укладання з ТОВ „Авто експерт договорів лізингу та розстрочки, на що у ТОВ „Авто експерт відсутній дозвіл на провадження даної діяльності, представниками відокремленого підрозділу ТОВ „Авто експерт у м.Запоріжжі було введено позивача в оману стосовно ціни або способу розрахунку ціни чи наявності знижок або інших цінових переваг.
Згідно з п.1 ч.3 ст.19 Закону України „Про захист прав споживачів, забороняється як такі, що вводять в оману споживача, пропонування для реалізації продукції за визначеною ціною, якщо існують підстави вважати, що продавець або виконавець не зможе надати таку продукцію за такою ціною або у таких обсягах, що можна передбачити з огляду на пропоновану ціну та характеристики продукції.
Однак, представник відповідача ТОВ „Авто експерт пропонувала позивачу продаж автомобіля в лізинг та розстрочку за ціною 140 000 грн., у той час, коли на офіційному сайті імпортера автомобілів GEELY в Україні та автосалонах України ціна на автомобіль GEELY EMGRAND X7, 2014 року випуску, у комплектації - 2,0 BASIC станом на 31.03.2014 року складала більше, ніж 160 000 грн., при цьому не маючи даного автомобіля у себе в наявності. Пропонування терміново сплатити винагороду за послуги, повязані з включенням договору до Програми „АвтоФінанс та авансового внеску до підписання Договору № 000900, при цьому інформуючи, що тільки у такому випадку позивачу буде надана можливість придбати автомобіль за ціною 140 000 грн., а у разі несплати визначених представником сум 31.03.2014 року позивач буде позбавлений такої можливості, є таким, що вводить споживача в оману.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі.
Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача і суму судових витрат в 1 289 грн. 94 коп.
На підставі викладеного, ст. 3-10, 30, 57-60, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд,
Визнати недійсним Договір про надання фінансової послуги № 000900 з Додатками № 1 та № 2 (Умови діяльності Програми „Автофінанс), укладеного 31.03.2014 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю „Авто експерт в особі представника відокремленого підрозділу ТОВ „Авто експерт у м.Запоріжжі ОСОБА_3, яка діяла на підставі доручення № 61 від 13.02.2014 року.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Авто експерт на користь ОСОБА_1 подвійний розмір завданих збитків в сумі 128 994 грн. 11 коп.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Авто експерт на користь держави судовий збір в сумі 1 289 грн. 94 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів після отримання через Нікопольський міськрайонний суд.
Суддя: ОСОБА_5