Справа № 577/4249/15-ц
Провадження № 2-о/577/246/15
У Х В А Л А

"28" серпня 2015 р.

Суддя Конотопського міськрайонного суду Сумської області Ярмак О.М., розглянувши матеріали до заяви ОСОБА_1, заінтересована особа: Конотопський МВ УДМС України в Сумській області про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, -

В С Т А Н О В И В :

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою та прохає суд визнати безвісно відсутнім громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3, який народився 18 червня 1977 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Вимоги до заяви про визнання фізичної особи безвісно відсутньою передбачені ст. 247 ЦПК України, зокрема, в ній мають бути зазначені обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи.

Згідно ч. 1 ст. 248 ЦПК України суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи внутрішніх справ або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме.

Статтею 414 ЦПК України передбачено, що підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов»язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про міжнародне приватне право» підстави та правові наслідки визнання фізичної особи безвісно регулюються останнім з відомих особистих законів цієї особи.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 76 вищевказаного закону передбачено, що суди України можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України.

Проте, ОСОБА_1 у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою не зазначила останнє відоме місце проживання особи, яку вона прохає визнати безвісно відсутньою.

Місцем проживання особи, відповідно до діючого законодавства України, є зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання (перебування).

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, передбачених ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п»яти днів з дня отримання ухвали. Якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ЦПК України, то заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Враховуючи вищевикладене, заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху та надати їй строк для усунення недоліків заяви про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, зокрема, для зазначення останнього відомого місце проживання особи, яку вона прохає

визнати безвісно відсутньою (у разі якщо особа, яку заявниця прохає визнати безвісно відсутньою, мала останнє місце проживання на території України, то надати відповідні документи, які б підтверджували даний факт).

Керуючись ч. 8 ст. 8, ст. ст. 121, 235 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Конотопський МВ УДМС України в Сумській області про визнання фізичної особи безвісно відсутньою залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 трок для усунення недоліків протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали, роз»яснивши, що у випадку невиконання вимог зазначеної ухвали заява буде вважатися неподаною та буде повернута їй.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_4