Київський районний суд м. Харкова:
головуючий - суддя Золотарьова Л.І.
за участю секретаря - Бломберус С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
09.06.2015 року ПАТ «ВТБ Банк» звернувся поштою до суду з позовом, в якому просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором від 07.03.2008 року у розмірі 1242126 грн. 26 коп., стягнути судовий збір з відповідачів по 1827 грн. з кожного.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідачі не з'явилися, про день та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причину неявки суду не сповістили.
Суд розглядає справу у відсутність відповідачів відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
07.03.2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк») та ОСОБА_1 укладено договір кредиту №19/Ф-ІК-406 (з урахуванням договору від 10.03.2010 року про внесення змін №1), відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 63 500 доларів США зі сплатою за користування кредитом 12,5% річних на строк до 07.03.2028 року.
Відповідно до п. 4.1 договору, позичальник зобов'язаний повернути банку отриманий кредит та сплатити банку проценти за користування кредитом у валюті кредиту до 07.03.2028 року у розмірі та порядку, встановленому договором та графіком.
Згідно з п. 8.1 договору, у разі прострочення позичальником зобов'язань з погашення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з договором, позичальник зобов'язаний сплатити на користь Банка пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,1% від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочки.
Відповідно до договору поруки № №19/Ф-ІК-406/Z2 від 07.03.2008 року, укладеного між ВАТ «ВТБ Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк») та ОСОБА_2, поручитель поручається перед банком за виконання позичальником ОСОБА_1 зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення угодами до нього (в т.ч., що збільшують основне зобов'язання).
У разі невиконання зобов'язань за кредитним договором поручитель та позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники (п. 4 договору поруки).
Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник (п. 5 договору поруки).
Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
З метою погашення кредитної заборгованості за вказаним кредитним договором Банк 16.02.2015 року направив ОСОБА_1 вимогу щодо виконання зобов'язань за кредитним договором від 07.03.2008 року (а.с.31,32), та 05.03.2015 року банк направив вимогу й до поручителя ОСОБА_2 (а. 33,34)
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних на суму боргу входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Аналіз правових норм, зокрема, ст. ст. 536, ст. 549, ч. 2 ст. 625 ЦК України дає підстави для висновку про те, що проценти та неустойка є різними правовими інститутами, обмеження можливості одночасного застосування яких законом не встановлена.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Суд, оцінивши належність, допустимість, достатність доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
У зв'язку з цим, на користь банку підлягає стягненню з відповідачів у рівних частках сплачений судовий збір по 1827 грн. з кожного (3654/2 = 1827)
Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224, 226 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 541, 543, 554, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд -
Позовні вимоги ПАТ «ВТБ Банк» задовольнити повністю.
Стягнути у рівних частках з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» судовий збір по 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. з кожного.
Заочне Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через районний суд шляхом подачі позивачем апеляційної скарги на рішення суду протягом 10 днів з дня його отримання.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.