Справа № 147/564/15-ц
Провадження №2/147/267/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Костюк Г.М.,

при секретарі: Івасюк А.А.,

за участю позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тростянець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина на 1/4 частину житлового будинку, що в АДРЕСА_1. Спадкоємицею до майна померлого є вона та діти: син ОСОБА_3, донька ОСОБА_2 Вона своєчасно прийняла спадщину та фактично вступила в управління спадковим майном, оскільки зареєстрована та проживає в спірному будинку. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі їй відмовлено, так як відсутні правовстановлюючі документи на 1/4 частку спірного житлового будинку.

Оскільки іншого способу захисту своїх прав позивач не має, вона звернулась до суду з даним позовом. Просила суд визнати за нею право власності на 1/4 частину спірного житлового будинку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала. Додатково суду пояснила, що за нею та її дітьми, відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3, за кожним окремо зареєстровано право власності на 1/4 частину спірного житлового будинку. Після смерті чоловіка спадщину у вигляді 1/4 частини будинку прийняла фактично, вступивши в управління спадковим майном, оскільки зареєстрована та проживає по сьогоднішній день в даному будинку. Просила позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, кожний окремо подали до суду заяви, згідно яких заявлені позовні вимоги визнали та просили справу розглянути без їхньої участі (а.с.40-41).

Суд вважає можливим, за згодою позивача, відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України розглянути справу у відсутності відповідачів, зважаючи на те, що останні скористались своїми процесуальними правами.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 26.10.1966 року, позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1) з 26.10.1966 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, а/з №22 (а.с.7).

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_2 від 06.02.2015 року, та витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно НОМЕР_3 від 06.02.2015 року, НОМЕР_4 від 14.01.2015 року, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1 являються власниками по 1/4 частині житлового будинку, що АДРЕСА_1 (а.с.11-13).

Згідно повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 22.01.2012 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

З дня смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на 1/4 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_4 заповіт на все своє належне майно не залишив.

Спадкова справа до майна померлого ОСОБА_5 не заводилась (а.с.35, 42-43).

Спадкоємець за законом його дружина ОСОБА_1 у відповідності до ст. 549 ЦК Української РСР (в ред. 1964 року), протягом шести місяців з дня відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори не подала, однак фактично вступила у володіння житловим будинком по АДРЕСА_1, оскільки за життя проживала та зареєстрована за вказаною адресою.

Згідно довідки №247 від 02.04.2015 року, виданої виконкомом Гордіївської сільської ради Вінницької області, ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_4, оскільки проживала та була зареєстрована в спірному житловому будинку (а.с.14).

Як вбачається з матеріалів справи діти спадкодавця: донька ОСОБА_2 та сина ОСОБА_3 із заявами про прийняття спадщини після смерті батька до нотаріальної контори не звертались. На момент відкриття спадщини проживали поза межами АДРЕСА_1

У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 позивачу ОСОБА_1 у Тростянецькій державній нотаріальній конторі відмовлено, так як відсутні правовстановлюючі документи на 1/4 частину даного будинок (а.с.16).

Факт належності спадкодавцю ОСОБА_4 1/4 частини житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, загальною площею 55,6 м.кв., житловою площею 38,4 м.кв., допоміжною площею 17,2 м.кв., та складається з 1/4 частини житлового будинку «А», ганку «а», господарської будівлі «Б», веранди «б», погребу «В», сараю «Г», огорожі 1-2, підтверджується технічним паспортом на дане будинковолодіння (а.с.8-10), довідкою, виданою Гордіївською сільською радою Тростянецького району №223 від 24.03.2015 року, згідно якої зазначений житловий будинок відноситься до суспільної групи колгоспників, станом на 15.04.1991 року до складу його двору входили: голова двору - ОСОБА_4, дружина - ОСОБА_1, син - ОСОБА_3, дочка - ОСОБА_6 (а.с.14).

Враховуючи, що на момент смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 діяв Цивільний кодекс Української РСР від 18.07.1963 року, встановленим судом фактичним обставинам відповідають спадкові правовідносини, що регулюються розділом VII Цивільного кодексу Української РСР( в редакції 1963 року) та Книгою шостою Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 86 ЦК Української РСР (в ред. 1693 року) право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування та розпорядження майном.

Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно ст.ст. 548, 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який його пережив.

Згідно ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради.

Згідно ст. 563 ЦК України (в редакції 1963 року), у разі смерті члена колгоспного двору спадщина на майно двору не відкривається. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, до майна двору застосовуються правила цього розділу.

Особисте майно членів колгоспного двору після їх смерті переходить до спадкоємців на загальних підставах.

Враховуючи, що станом на 15.04.1991 року ОСОБА_4 був власником 1/4 частини майна колгоспного двору (ст.120 ЦК 1963 р.), на момент прийняття Закону України «Про власність» не втратив цього права, а також те, що ОСОБА_1 є власницею 1/4 частки спірного житлового будинку, фактично вступила в управління спадковим майном після смерті чоловіка, інші спадкоємці за законом - відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 у відповідності до ст. 61 ЦПК України визнали позов, не заперечили щодо визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на вказане спадкове майно, що не порушує прав та інтересів цих осіб, суд дійшов висновку, про необхідність визнання за позивачем ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 на 1/4 частину житлового будинку, що в АДРЕСА_1, оскільки дані обставини знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1258, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 86, 120, 128, 524, 529, 548, 549, 563 ЦК Української РСР ( в ред. 1963 р.), ст.ст. 10, 11, 15, 60, 61, 158 ч.2, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 55,6 м.кв., житловою площею 38,4 м.кв., допоміжною площею 17,2 м.кв., та складається з 1/4 частини житлового будинку «А», ганку «а», господарської будівлі «Б», веранди «б», погребу «В», сараю «Г», огорожі 1-2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутніми під час проголошення судового рішення, в той же строк з дня отримання його копії.

Суддя