ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/176/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ЛЕОНТЮК Л.К.

при секретарі ДРАГА О.А.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії Відділу Державної виконавчої служби Дарницького РУЮ у м. Києві , заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, суд

в с т а н о в и в :

Скаржник ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою на дії Відділу державної виконавчої служби Дарницького РУЮу м. Києві, свою скаргу мотивує тим, що 15.02.2010 року Постановою ВДВС Дарницького РУЮ у м.Києві було відкрито провадження ВП № 17410193 з виконання виконавчого листа № 2-4393 виданого Дарницьким районним судом м.Києва від 26.01.2010 року, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 31900,00 грн.

24.03.2010 року Постановою ДВС було накладено арешт на земельну ділянку АДРЕСА_1, кадастровий № НОМЕР_1, площею 599 кв.м, що належить боржнику ОСОБА_4

Копії цієї постанови були направлені на виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його реєстрацію.

02.04.2010 року, на підставі цієї постанови, реєстратором - Державним підприємством "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України було зареєстровано запис № 9692194 про арешт нерухомого майна - земельної ділянки, площею 599 кв.м.кадастровій номер НОМЕР_1, що разтошовується у АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4

12.04.2010 року постановою ДВС Дарницького РУЮ було винесено про арешт усього нерухомого майна, що належить боржнику ОСОБА_4

12.04.2010 року, на підставі цієї постанови, реєстратором - Державним підприємством "Інформаційний центр" Мінистерства юстиції України було зареєстровано запис № 9719315 про арешт усього нерухомого майна, що належить боржнику ОСОБА_4

Це підтверджується відомостями Витягу з Єдиного державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 29572806.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер

09.12.2010 року, спадкоємцями, які подали заяви є малолітні діти померлого - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, та дружина померлого - ОСОБА_2, які проживають в АДРЕСА_2, що підтверджується витягом № 25585106 про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи № 50441354

11.12.2014 року, старший державний виконавець ВДВС Дарницького РУЮ - Шевченко M.P., виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 ЗУ "Про виконавче провадження".

Копію цієї постанови було направлено лише стягувачу.

Вважає, що у звязку із завершенням виконавчого провадження на підставі ст. 47, 50 ЗУ "Про виконавче провадження", державний виконавець повинен був вказати в постанові про зняття арешту з земельної ділянки та всього нерухомого майна накладених постановами від 24.03.2010 року та від 12.04.2010 року.

В судове засідання скаржник не з"явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, з жодними заявами та клопотаннями до суду не зверталась.

ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва в судове засідання свого представника не направило, про дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

01 липня 2015 року за вх. № 31360 до загальної канцелярії суду надійшли заперечення в яких державний виконавець просить відмовити в задоволенні скарги.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до статтею 18. 19 Закону України «Про виконавче провадження» 15.02.2010р. державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження , Боржнику надано строк для добровільного виконання рішення суду до 22.02.2010. Сторонам надіслано копію постанови.

З метою виявлення за боржником рухомого та нерухомого майна виконавцем було направлено запити до УДАІ м,Києва. ДПІ, Департаменту земельних ресурсів. Головному Управлінню ПФУ в м. Києві а також до Адресного бюро м.Києва з метою встановлення місця реєстрації боржника.

03.03.2010 на адресу Відділу надійшла заява представника стягувача про накладення арешту на майно боржника.

Згідно відповіді Головного управління земельних ресурсів за боржником зареєстрована земельна ділянка АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1 площею 599 кв.м.

11.03.2010 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та огошення заборони на його відчуження.

Згідно відповіді УДАІ за боржником транспортих засобів не зареєстровано.

09.04,2010 на адресу Відділу надійшла заява представника стягувача про накладення арешту на майно боржника, а саме 4-х поверховий житловий будинок, загальною площею 510 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна арешт накладений.

06.05.2010 на адресу Відділу надійшло повідомлення Головного управління земельних ресурсів про внесення до автоматизованої системи ПК «Кадастр» постанови про арешт майна боржника та оголошення заборни на його відчуження.

Згідно відповіді Національної комісії цінних паперів та фондового ринку за боржником зареєстровано частка в статутному капіталі ТОВ «ТАЛАС».

20.06.2010 до Відділу надійшла заява стягувача про накладення арешту на майнові права боржника.

15.07.2010 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна та заборони оголошення на його відчуження.

11.12.2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2, ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.п. 5 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно ч.1 ст.50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документу до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Разом з цим, Відповідно до ст.ст. 28, 41 Закону у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій.

Зокрема, судом встановлено, що на час завершення виконавчого провадження у померлого боржника ОСОБА_4 маються невиконані зобовязання за виконавчим документом.

Суд вважає, що вищеназвані дії державного виконавця узгоджувались з вимогами діючого на час їх вчинення законодавства, надані державним виконавцем пояснення щодо правомірності своїх дій є переконливими, так як відповідають письмовим доказам, які містяться в матеріалах справи, а скасування накладеного арешту на майно боржника позбавить державного виконавця можливості скористатися правом здійснити заходи для своєчасного і повного виконання рішення суду та стягнення витрат на проведення виконавчих дій.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржувані дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби здійснені нею на підставах, у спосіб та в межах визначених Законом повноважень, без порушення прав заявника, а тому скарга є безпідставною, необґрунтованою і не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 17, 19, 49 Закону України „Про виконавче провадження", ст.ст. 383, 386,387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії Відділу Державної виконавчої служби Дарницького РУЮ у м. Києві, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, відмовити.

Копію ухвали надіслати сторонам для відому.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п"яти днів з дня проголошення ухвали, через районний суд.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК