27.05.2015 Єдиний унікальний номер 205/9937/14-ц
Справа №2/205/26/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Шавули В.С.

при секретарі Перцевій М.В.

за участю позивача - ОСОБА_1, адвоката Дейчман Т.Н.,

співвідповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Гуніна І.О., орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2014 року позивачка звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Гуніна І.О., орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом (а.с.2,12-14).

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її матір - ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 10.06.2006 року була власницею квартири АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1, яку належним чином прийняли діти померлої: ОСОБА_1 та ОСОБА_8.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_8, після смерті якої відкрилась спадщина на частину квартири АДРЕСА_1, яку прийняли її чоловік - ОСОБА_3, діти: ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Але, оформити належним чином спадщину після смерті матері позивачка не має можливості, у зв'язку із тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на квартиру.

Враховуючи вищевикладене позивачка вимушена була звернутися до суду із даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5, на 1/2 частину квартиру АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивачка та її представник за договором адвокат Дейчман Н.М., позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3, який діє також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Співвідповідач ОСОБА_5, який відбуває покарання в Синельниківській виправній колонії №94 УДПС України, до суду надіслав письмову заяву,в якій проти позовних вимог заперечує у повному обсязі (а.с.81).

Третя особа - приватний нотаріус ДМНО Гуніна І.О., в судове засідання не з'явилась. Про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. До суду надіслала заяву про розгляд справи за відсутності свого представника у зв'язку із завантаженістю (а.с.78).

Третя особа - орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради в особі свого законного представника, в судове засідання не з'явилась. Про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки свого представника не повідомляла. Письмових заяв про розгляд справи без участі свого представника не надсилала.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені в судовому засіданні, повний текст складений 02 червня 2015 року.

За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Суд, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, народилися у батьків: ОСОБА_10 та ОСОБА_7. Після укладання шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_1»(а.с.6,58,62,з.а.с.58).

Квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належала ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 10.06.2006 року (а.с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 померла (а.с.14). Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1, яку прийняли належним чином ОСОБА_1 та ОСОБА_8 (а.с.54).

ОСОБА_8 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 (а.с.49). Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_7 народився - ОСОБА_4 (а.с.48). Також, ОСОБА_8 мала сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (з.а.с.48).

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_8 померла (а.с.61). Після її смерті ОСОБА_3 відмовився від належної йому частини спадщини на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.45).

Згідно листа від 18.08.2014 року ОСОБА_5 отримав копію свідоцтва про смерть ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6, 15 серпня 2014 року (а.с.12).

Відповідно до ст..1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Звернувшись до приватного нотаріуса ДМНО Гуніної І.О., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5, нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на частину спадкового нерухомого майна, а саме: квартиру АДРЕСА_1 (а.с.13).

У відповідності до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Як зазначено ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст..1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, суд оцінивши в сукупності наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, законними, в повному обсязі доведеними, а тому за позивачкою слід у судовому порядку визнати право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 53,5 кв.м., житловою - 28,8 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку, так як позовні вимоги задоволено в повному обсязі, із ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в рівних частках на користь ОСОБА_1 на користь позивачки підлягають стягненню сплачений нею судовий збір в сумі 1 844,31 грн.

На підставі викладеного та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, ст.ст. 1216, 1218, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст.15, 57-60, 66, 88, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Гуніна І.О., орган опіки та піклування Ленінської районної у м.Дніпропетровської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, - задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 загальною площею 53,5 кв.м., житловою - 28,8 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути із ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в рівних частках на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1844 грн. 31 коп. (одна тисяча вісімсот сорок чотири грн.31 коп.)

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.С. Шавула