Справа № 296/1632/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

за участю: секретаря судового засідання Стефанюк О.М.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи по справі - Комунальне підприємство "ВЖРЕП №16" ОСОБА_1 міської ради, Орган опіки та піклування ОСОБА_1 міської ради про виселення без надання іншого житлового приміщення,

та за зустрічним позовом ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина - ОСОБА_3, до ОСОБА_1 міської ради, виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради, Комунального підприємства "ВЖРЕП №16" ОСОБА_1 міської ради про визнання членом сімї наймачів, визнання наймачем квартири, визнання права постійного користування квартирою, закриття особового рахунку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 міська рада звернулася до суду з позовом про виселення ОСОБА_2 з кімнати жилою площею 10 кв.м. квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення на підставі ч.3 ст.116 ЖК України.

В обґрунтування позову зазначено, що представниками КП «ВЖРЕП №16» ОСОБА_1 міської ради було складено акт від 19.11.2014р., з якого вбачається, що квартира АДРЕСА_1 жилою площею 10кв.м. самовільно займають ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, які фактично зареєстровані у квартирі 152а по вул. В.Бердичівській, 41 у м.Житомирі. Квартира АДРЕСА_1 є комунальною власністю міста Житомира, перебуває на балансі та обслуговується КП «ВЖРЕП №16» ОСОБА_1 міської ради. В даному житловому приміщенні ніхто не зареєстрований, особовий рахунок квартири закритий. Попередній квартиронаймач ОСОБА_4 був виписаний у звязку зі смертю. Листом ЖЕУ-16 від 04.07.1990р. №4-58 та довідкою по особовому рахунку підтверджується розподіл особових рахунків квартири АДРЕСА_2. Представниками КП «ВЖРЕП №16» 18.11.2014р. ОСОБА_2 вручено попередження щодо звільнення самовільно зайнятої кімнати жилою площею 10кв.м., однак дані вимоги залишено без виконання.

20.04.2015р. ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 міської ради, виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради, КП "ВЖРЕП №16" ОСОБА_1 міської ради про визнання членом сімї попередніх наймачів квартири АДРЕСА_3 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, визнання наймачем квартири АДРЕСА_3, визнання права постійного користування даною квартирою, закриття особового рахунку №57661, що відкритий в КП «ВЖРЕП №16» на імя ОСОБА_4.

В обґрунтування зустрічного позову зазначено, що 16.01.1986р. рішенням народного суду Корольовського району м.Житомира по справі №2-53/86 розірвано шлюб між батьками ОСОБА_2 ОСОБА_4 та ОСОБА_6 06.08.1986р. рішенням народного суду Корольовського району м.Житомира по справі №2-767/86 змінено умови договору найму квартири АДРЕСА_4 (на даний момент вул. В.Бердичівська, 41), наступним чином: зобовязано Корольовське районне житлове управління м.Житомира відкрити особові рахунки на імя ОСОБА_4 на кімнату жилою площею 10кв.м. та на імя ОСОБА_5 на кімнати жилою площею 10,8 кв.м. та 17,9кв.м.

11.12.1988р. померла мати позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_5

03.07.1996р. по досягненню 17- річного віку ОСОБА_2 отримала паспорт та була зареєстрована разом із батьком у квартирі АДРЕСА_3. В період з 1996р. по 1999р. ОСОБА_2 навчалася в Котельницькому медичному училищі Кіровської області Російської федерації та після закінчення навчання повернулася в Україну та проживала разом з батьком ОСОБА_4 у вищевказаній квартирі. 07.05.2007р. ОСОБА_4 помер. Після смерті батька ОСОБА_4 позивачка ОСОБА_2 продовжувала здійснювати права та виконувати обовязки наймача квартири АДРЕСА_2. ОСОБА_2 стверджує, що неодноразово в усному порядку зверталася до КП «ВЖРЕП №16» із заявою змінити умови договору найму квартири, визнати її наймачем квартири та обєднати розділені особові рахунки, у чому їй було відмовлено.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 міської ради та виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради підтримала первісний позов та просила відмовити в задоволенні зустрічного позову за безпідставністю.

ОСОБА_2 та її представник заперечили щодо задоволення первісного позову та просили застосувати до вимог про виселення строк позовної давності у три роки, оскільки вперше акт про самовільне зайняття кімнати площею 10кв.м. у квартирі АДРЕСА_2 було складено 03.03.2009р. Також просили суд зустрічний позов задовольнити з підстав, що вказані в останньому.

Представник КП «ВЖРЕП №16» підтримала первісний позов та просила відмовити в задоволенні зустрічного позову за безпідставністю.

Представник органу опіки та піклування належним чином повідомлений про час та місце слухання справи у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні первісного позову та часткове задоволення зустрічного позову, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, батьками ОСОБА_2, 11.06.1979р.н., були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 56, 57).

Згідно рішення народного суду Корольовського району м.Житомира від 16.01.1986р. по справі №2-53 розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, дитину залишено з позивачем ОСОБА_5 (а.с. 58а).

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 06.08.1986р. змінено умови договору найму квартири АДРЕСА_5 наступним чином: зобовязано Корольовське районне жиле управління в м.Житомирі відкрити особові рахунки на імя ОСОБА_4 на кімнату жилою площею 10 кв.м. та на імя ОСОБА_5 на кімнати жилою площею 10,80кв.м. та 17,90кв.м., підсобні приміщення залишено в спільному користуванні сторін (а.с. 58).

Згідно свідоцтва про смерть серії ІІ-ТП №310209 ОСОБА_5 померла 09.12.1988р. (а.с.61).

Відповідно до листа ЖЕУ №16 від 04.07.1990р. №4-58 зобовязано укласти договір найму жилого приміщення з ОСОБА_4 на одну кімнату площею 10кв.м. у квартирі 152 по вул.К.Маркса у м.Житомирі, а особовий рахунок на ОСОБА_5 закрити (а.с.8).

Однак, як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, договір найму з ОСОБА_4 укладено не було, особовий рахунок на ОСОБА_5 не закрито.

Як встановлено в засіданні та стверджують сторони, відповідно до рішення виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради від 13.02.1992р. №81 будинок 39 по вул.К.Маркса у м.Житомирі перейменовано на будинок 41 по вул. В. Бердичівській у м.Житомирі.

Згідно довідок (виписок з домової книги про склад сімї та прописку) №680 від 01.06.2007р. та №816 від 19.11.2014р., ОСОБА_2 з 03.07.1996р. проживає та постійно прописана у квартирі АДРЕСА_6 та займає жилу площу 2 кімнати 28,7кв.м. На вказаній жилій площі також проживає син ОСОБА_2 ОСОБА_3 (а.с. 84).

З копії паспорта ОСОБА_2 вбачається, що 03.07.1996р. ОСОБА_2 була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 82-89).

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила та інші сторони не заперечили, що вона була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_2 за згодою батька ОСОБА_4

07.05.2007р. ОСОБА_4 помер, на момент смерті разом з ним проживала дочка ОСОБА_2, що стверджується довідкою КВЖЕРП №16 від 30.05.2007р. (а.с. 79).

З акту КВЖЕРП №16 від 03.03.2009р. №15 та акту КП «ВЖРЕП №16» від 19.11.2014р. №68 вбачається, що ОСОБА_2 разом з сином ОСОБА_3 проживають у ІНФОРМАЦІЯ_2, а зареєстровані у квартирі №152а будинку 41 по вул. В. Бердичівській у м.Житомирі. Документи, які підтверджують право проживання у ІНФОРМАЦІЯ_2 не надано (а.с. 4, 11).

Відповідно до ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення.

Положеннями статті 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Частиною першою ст.109 ЖК України визначено, що виселення із займаного приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Аналіз положень даної норми закону свідчить про те, що вона визначає загальні положення виселення із жилих приміщень.

Відповідно до ч.3 ст.116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст.63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

В силу ст.65 Житлового кодексу України - наймач вправі в установленому порядку, за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно ст. 3 Сімейного кодексу України - сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно з п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року № 2, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

Вбачається, що ОСОБА_2, будучи неповнолітньою, у порядку визначеному ст.65 Житлового кодексу України, вселилася у квартиру АДРЕСА_6 за згодою квартиронаймачів її батьків. З пояснень сторін встановлено, що ОСОБА_2 була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_2 за згодою квартиронаймача ОСОБА_4 Вказана квартира є постійним місцем проживання ОСОБА_2 та її сина - ОСОБА_3

Відсутнє рішення суду, або рішення наймодавця чи договір з останнім, відповідно до яких для ОСОБА_2 було б встановлено порядок користування квартирою №152 будинку 41 по вул. В. Бердичівській у м.Житомирі.

Доводи позивача ОСОБА_1 міської ради про те, що у квартирі АДРЕСА_6 ніхто не зареєстрований, а особовий рахунок на квартиру №152 закритий спростовуються матеріалами справи, зокрема, копією паспорту ОСОБА_2 з відміткою про реєстрацію, відомостями адресно довідкового підрозділу територіального органу ДМС України в Житомирській області та копіями рахунків і квитанцій про оплату комунальних послуг на квартиру №152.

В силу ст.106 Житлового кодексу України - повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

З пояснень сторін та матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 вселилася у квартиру №152 (загальною площею 57,15кв.м., житловою площею 38,7кв.м.) будинку 41 по вул. В. Бердичівській у м.Житомирі як член сімї наймачів - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 а тому, відповідно до ст.106 ЖК України, має право на визнання її наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_2 про визнання її членом сімї попередніх наймачів квартири №152 (загальною площею 57,15кв.м., житловою площею 38,7кв.м.) будинку 41 по вул.В.Бердичівській в м.Житомирі, визнання її наймачем квартири №152 (загальною площею 57,15кв.м., житловою площею 38,7кв.м.) будинку 41 по вул.В.Бердичівській в м.Житомирі та визнання за нею та її сином - ОСОБА_3 право користування квартирою на умовах договору найму є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Водночас, вимога зустрічного позову про визнання наймачем ОСОБА_3, 30.03.2008р., суперечить Закону, оскільки ОСОБА_3 є неповнолітнім, а отже не має повної цивільної дієздатності щоб користуватися правами та виконувати обовязки наймача квартири відповідно до ст.ст. 64 117 ЖК України.

Також, суд враховує, що визнання ОСОБА_2 наймачем квартири АДРЕСА_3 має наслідком виникнення в останньої обовязку щодо оплати за користування житлом, що обчислюється виходячи із загальної площі квартири, а тому закриття рахунку №57661, що відкритий на імя ОСОБА_4 наймача квартири АДРЕСА_3, площею 10кв.м., суперечитиме положенням ст.66 ЖК України.

Суд роз"яснює, що в даному випадку ОСОБА_2 має право на звернення до компетентних органів із заявою про обєднання особових рахунків квартири АДРЕСА_3.

Оскільки, у судовому засіданні не знайшли підтвердження доводи позивача - ОСОБА_1 міської ради про самовільне зайняття ОСОБА_2 кімнати площею 10кв.м. квартири АДРЕСА_3, в задоволенні первісного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні первісного позову ОСОБА_1 міської ради до ОСОБА_2, В задоволенні первісного позову ОСОБА_1 міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи по справі - Комунальне підприємство "ВЖРЕП № 16" ОСОБА_1 міської ради, Орган опіки та піклування ОСОБА_1 міської ради про виселення без надання іншого житлового приміщення відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина - ОСОБА_3, до ОСОБА_1 міської ради, виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради, Комунального підприємства "ВЖРЕП №16" ОСОБА_1 міської ради про визнання членом сімї наймачів, визнання наймачем квартири, визнання права постійного користування квартирою, закриття особового рахунку задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, 11.06.1979р.н., членом сімї попередніх наймачів квартири АДРЕСА_7 ОСОБА_7 та ОСОБА_5.

Визнати ОСОБА_2, 11.06.1979р.н., наймачем квартири АДРЕСА_3.

Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право користування квартирою №152 будинку 41 по вул.В.Бердичівській в м.Житомирі на умовах договору найму.

В решті вимог зустрічного позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 міської ради на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 243,60грн.

Стягнути з виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 243,60грн.

Стягнути з Комунального підприємства "ВЖРЕП №16" ОСОБА_1 міської ради на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 243,60грн.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. П. Маслак