Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №336/3363/15 Головуючий у 1 інстанції: Суркова В.П.
Провадження № 22-ц/778/4286/15 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«11» серпня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Буримі В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 травня 2015 року по справі за скаргою ОСОБА_4 на рішення державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на рішення державного виконавця Шевченківського ВДВС Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_3, яку протягом розгляду уточнив.

В обґрунтування вимог зазначив, що вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, який набрав законної сили 03.03.2015 р., частково задоволений його цивільний позов та стягнуто з ОСОБА_5 на його користь 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_3 від 24.03.2015р ВП № 47022236 відмовлено у відкритті виконавчого провадження, оскільки поданий виконавчий документ не містить ідентифікаційних номерів стягувача та боржника, тому не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Із зазначеною постановою не згоден з наступних підстав.

Вимоги до змісту виконавчого листа встановлені ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що у виконавчому листі потрібно зазначати індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи), а п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом із тим відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України від 21 квітня 1999 p. № 606-XIV «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувана одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Вважає, що відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

На підставі зазначеного просив визнати незаконним та скасувати постанову ВП № 47022236 від 24.03.2015р. державного виконавця Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_3 про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом № 336/7619/14-к, виданим 04.03.2015р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 травня 2015 року скаргу ОСОБА_4 задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, головний державний Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_3 від 24.03.2015 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження за заявою ОСОБА_4, оскільки у виконавчому документі відсутній індивідуальний ідентифікаційний номер боржника та стягувача.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем не використані в повному обсязі надані йому права та обов'язки, передбачені законом, а відомості про ідентифікаційний номер боржника можуть бути надані на вимогу державної виконавчої служби.

Висновок суду відповідає вимогам закону та правовій позиції, викладеный у постанові Верховного Суду України від 25 червня 2014 року № 6-62цс14.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції України і ч. 1 ст. 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року 2-рп/2012, відповідно до п. 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Частина 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" містить вимоги до виконавчого документа, у якому, зокрема, має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер особи.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом із тим п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

За правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду України від 25 червня 2014 року № 6-62цс14, яка є обов'язковою для судів України, відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що у діях державного виконавця вбачаються порушення ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", де зазначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом та Законом України "Про виконавче провадження".

З огляду на зазначене, довід апеляційної скарги про те, що державний виконавець діяв згідно з вимогами законодавства, не заслуговують на увагу, а тому колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 травня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: