Провадження № 2/127/3810/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

13.07.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді - Бойко В. М. ,

при секретарі Музиці А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Служби у справах дітей Вінницької міської ради до ОСОБА_1 за участю Прокуратури м. Вінниці про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась Служба у справах дітей Вінницької міської ради з вимогами позбавити ОСОБА_1 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та передати його на опікування органам опіки та піклування Вінницької міської ради. Стягнути з ОСОБА_1 на користь органу опіки та піклування Вінницької міської ради аліменти на утримання сина ОСОБА_2, 01.05.2003р.н., у розмірі 1/4 всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до дня повноліття сина.

Позов мотивовано тим, що відповідачка ОСОБА_1, що є матір'ю ОСОБА_2 протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обовязків щодо сина. З вересня 2013 року мати проживає окремо від дитини, не бере участі у вихованні та утриманні сина. ОСОБА_3 ОСОБА_2 з січня 2014 року по теперішній час перебуває на вихованні та повному утриманні у дитячих закладах: з 24.01.2014 року по 24.10.2014 року хлопчик знаходився у КЗ «Жмеринський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», з 27.10.2014 року по теперішній час дитина перебуває у КЗ «Вінницький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей». За час перебування дитини у дитячих закладах мати жодного разу не відвідала сина, не поцікавилася його життям, здоровям та навчанням. На неодноразові звернення працівників служби у справах дітей Вінницької міської ради до матері з приводу повернення дитини на виховання в сімю, ОСОБА_1 відповідала відмовою забрати сина з дитячих закладів, мотивуючи це негативною поведінкою дитини та своїм поганим здоровям. Своєю поведінкою ОСОБА_1 порушила вимоги ст.ст.150, 180 Сімейного кодексу України, які покладають на батьків обовязки по вихованню та утриманню дітей.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав аргументуючи їх мотивами викладеними в позовній заяві.

Представник Прокуратури м. Вінниці позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився про час та місце судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином.

Керуючись ч.1 ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Судом по справі встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матірю дитини ОСОБА_2, 01.05.2003р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-АМ № 192011, виданим відділом ДРАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області. ( а. с. 6)

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №1 вбачається, що відомості про батька ОСОБА_2, зазначені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері. ( а. с. 7)

Згідно з листом від 10.10.2014р. №703 адміністрацією Жмеринського обласного центру соціально- психологічної реабілітації дітей" повідомлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, поступив в заклад 25.01.2014р. За час перебування дитини в закладі мати, ОСОБА_1, жодного разу не відвідала сина. ( а. с. 17)

Як вбачається з листа КЗ « Вінницького обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей» від 13.03.2015р. №79 з 27.10.2014 року по теперішній час ОСОБА_2 перебуває у КЗ «Вінницький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей». Згідно даних «Книги відвідування Вінницького обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей» за час перебування дитини у даному закладі ні його мати, ні жоден з родичів жодного разу не відвідали дитину, не цікавились дитиною в телефонному режимі. ( а.с.10)

В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що на неодноразові звернення працівників служби у справах дітей Вінницької міської ради до матері з приводу повернення дитини на виховання в сімю, ОСОБА_1 відповідала відмовою забрати сина з дитячих закладів, мотивуючи це негативною поведінкою дитини та своїм поганим здоровям, що підтверджено матеріалами справи.( а. с.13-16,)

Суд бере до уваги, що Службою в справах дітей Вінницької міської ради попереджено відповідачку про відповідальність за невиконання батьківських обовязків щодо ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, та рекомендовано матері налагодити стосунки з дитиною, що підтверджується актом відвідування умов проживання дитини від 11.03.2015р. актами обстеження житлово- побутових умов проживання дитини від 17.10.2014р., (в якому крім вказаного вище, матері рекомендовано забрати дитину в сім'ю з закладу «Жмеринський обласний центр соціально- психологічної реабілітації дітей») від 08.07.2014р., від 03.09.2014р. ( а. с. 20-23) Відповідно до психолого-педагогічної характеристики ОСОБА_2 виданої КЗ «Жмеринський обласний центр соціально- психологічної реабілітації дітей» від 10.10.2014р. №702 встановлено, що батьки дитиною не займались. Зацікавленості до навчання не проявляє, часто тікає зі школи. ( а. с. 18)

З листа служби у справах дітей Барської районної державної адміністрації Вінницької області від 17.01.2014р. вбачається, що 14.01.2014р. ОСОБА_2 вилучено із сім'ї бабусі ОСОБА_4 ( а. с. 19)

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 13.05.2015р. №01-00-011-16895 встановлено, що ОСОБА_1 протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обовязків щодо сина. З вересня 2013 року мати проживає окремо від дитини, не бере участі у вихованні та утриманні сина. ОСОБА_3 ОСОБА_2 з січня 2014 року по теперішній час перебуває на вихованні та повному утриманні у дитячих закладах: з 24.01.2014 року по 24.10.2014 року хлопчик знаходився у КЗ «Жмеринський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», з 27.10.2014 року по теперішній час дитина перебуває у КЗ «Вінницький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей». Служба в справах дітей вважає доцільним позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_2 01.05.2003р.н. ( а. с. 3)

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 150, Сімейного кодексу України, батько зобов'язаний піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 157, Сімейного кодексу України, той із батьків хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні дитини. У випадку ухиляння батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав.

Згідно до п.2 ст. 164 СК України підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обовязків по вихованню дитини .

Ч.2 ст. 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав , не звільняється від обовязку щодо утримання дитини.

ч.3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері батька або у твердій грошовій сумі.

ч.1 ст. 182 СК. України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення.

ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

ч.1 ст. 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення суд за заявою заявника або одержувача може визначити аліменти у твердій грошовій сумі.

ч.1 ст.191 СК України, якою встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

ст. 58 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд вважає, що досліджені докази по справі підтверджують доцільність, обґрунтованість та правомірність вимог позивача щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 щодо дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та передання його на опікування органам опіки та піклування Вінницької міської ради.

Разом з тим, вимога про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_2 в розмірі ? всіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку підлягає частковому задоволенню. Визначаючись щодо розміру аліментів суд враховує положення ч.1 ст. 184 СК України, якою встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення суд за заявою заявника або одержувача може визначити аліменти у твердій грошовій сумі, оскільки позивачем не надано доказів, про те, що відповідач має стабільний дохід та беручи до уваги положення ст. 7 ЗУ « Про державний бюджет України на 2015р.», якою встановлено, що прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2015 року - 1286 гривень, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягувати з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь органу опіки та піклування Вінницької міської ради аліменти на утримання сина ОСОБА_2, 01.05.2003р.н., у розмірі 600 грн., щомісячно починаючи з 14.05.2015р. і до досягнення повноліття сина.

Враховуючи те, що позивач був звільнений від сплати судового збору згідно ст., 88 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в сумі 243,60 грн. на користь держави.

Керуючись ст.150, 157, 164, 165, 166, 181,182,183,184,191, Сімейного кодексу України ст. ст. 15, 81, 88, 209-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_1 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та передати його на опікування органам опіки та піклування Вінницької міської ради.

Стягувати з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь органу опіки та піклування Вінницької міської ради аліменти на утримання сина ОСОБА_2, 01.05.2003р.н., у розмірі 600 грн., щомісячно починаючи з 14.05.2015р. і до досягнення повноліття сина.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: на користь держави судовий збір в розмірі 243, 60 грн.

В решті вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: