Справа № 646/2108/15-ц
Провадження № 2/646/762/2015
ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.15 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Салайчук (Олізаренко) С.М.,

за участі секретаря Тімановській О.П.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", Публічне акціонерне товариство "Харківміськгаз", Комунальне підприємство "Харківводоканал", про стягнення матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 14 693,06 грн. В обґрунтування позову послалася на те, що їй на праві власності належить квартира готельного типу за адресою: м.Харків, майдан Руднєва, кв.№184 (далі спірна квартира). Вказана квартира перейшла у власність позивача у 1998р. Після отримання вказаної квартири у власність позивач в ній не проживала і не проживає до цього часу. З 05.10.1999р. у вказаній квартирі зі згоди позивача зареєстрований та проживає брат позивача відповідач по справі ОСОБА_1 Оскільки ОСОБА_1 не сплачував з фактично спожиті комунальні послуги, станом на 20.01.2015р. утворилась заборгованість перед ПАТ «Харківміскгаз» в сумі 615,54 грн., перед КП «ХТМ» в сумі 10 569,17 грн.. перед КП «Харківводоканал» в сумі 3508,35 грн. Вказану заборгованість позивач сплатила в загальній сумі 14 693,06 грн., яку і просить стягнути з відповідача.

Представник позивача позов підтримала з підстав, в ньому наведених.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що він не є власником спірної квартири, а тому не має обовязку сплачувати комунальні послуги. Крім того, зазначав, що між ним та позивачем була досягнута усна домовленість, відповідно до якої позивач повинна буда сплачувати комунальні платежі, а він здійснити ремонт квартири. Також зазначав, що позивач не рідше трьох разів на рік приїздить та проживає у вказаній квартири протягом не менше двох-трьох тижнів, користується комунальними послугами, на підтвердження чого просив допитати свідків сусідів по квартирі.

Представники третіх осіб при вирішенні спору покладалися на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідка, дослідивши надані сторонами докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом і визнано сторонами, ОСОБА_1 на праві власності належить квартира готельного типу за адресою: м.Харків, майдан Руднєва, кв.№184 відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27.02.1998р., р/н 120 (а.с.13)

Відповідно до довідки КП «Жилкомсервіс», дільниці №58 від 10.02.2015р. ОСОБА_1 є власником вказаної квартири без реєстрації. З 05.10.1999р. зареєстрованим за вказаною адресою є брат позивача ОСОБА_1 (а.с.17)

Як вбачається з квитанцій від 20.01.2015р. та 21.01.2015р. ОСОБА_1 було сплачено за комунальні послуги 14 693,06 грн., що відповідно складає погашення заборгованості перед ПАТ «Харківміскгаз» в сумі 615,54 грн., перед КП «ХТМ» в сумі 10 569,17 грн., перед КП «Харківводоканал» в сумі 3508,35 грн. (а.с.18)

Відповідач в судовому засіданні визнав той факт, що вказана заборгованість за комунальні послуги утворилася за період його проживання у спірній квартирі, а тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України ця обставина не підлягає доказуванню. Разом з тим, ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_1 періодично проживає у вказаній квартирі і користується комунальними послугами.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обовязки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. № 1875-IV.

Відповідно до статті 1 вказаного Закону житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку.

Споживачем житлово-комунальних послуг вважаться фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Обовязки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг визначені статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Зокрема, обовязком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обовязком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору.

Обовязок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово- комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа.

Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов'язки по оплаті вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК Української РСР).

Відповідно до ст.160 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Відповідно до вимог ст.544 ЦК України божник, який виконав солідарний обовязок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором чи законом, за вирахуванням частки, що припадає на нього.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, під присягою надала суду пояснення, що вона проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 по пл..Руднєва в м.Харкові. Позивач ОСОБА_4 не рідше трьох разів на рік приїздить та проживає у спірній квартири протягом не менше двох-трьох тижнів, користується комунальними послугами.

Надана представником позивача копія трудової книжки ОСОБА_1 та копія паспорту для виїзду за кордон не спростовує вищевикладені показання свідка ОСОБА_3, оскільки паспорт позивача містить численні відмітки про перетин державного кордону, відповідно до яких ОСОБА_1 періодично приїздить до України, де перебуває протягом декількох днів чи тижнів.

Власність зобовязує (ч.4 ст.319 ЦК України). Власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст.322 ЦК України)

Відповідно до ч.1 ст.162 ЖК України плата за користування жилими приміщеннями в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Наявність такої угоди належними та допустимими доказами суду не доведена.

Згідно ст.ст. 10, 11, 57 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін; доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1, яка є власником спірної квартири, періодично в ній проживає, а тому вважає за можливе задовольнити позов частково, стягнувши з відповідача половину сплаченої позивачем суми в рахунок погашення заборгованості за комунальні послуги.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі зазначеного, керуючись наведеними нормами та ст.ст.6, 8, 130, 174, 209, 212-215, 218, 223, 226, 294-296 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", Публічне акціонерне товариство "Харківміськгаз", Комунальне підприємство "Харківводоканал", про стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 7 346 (сім тисяч триста сорок шість) грн. 53 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 121 (сто двадцять одна) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.М. Салайчук