Справа № 2-3218/10
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Кузнецовій Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності,
Позивач звернувся до суду із вимогою про визнання за ним права власності квартиру № 19 в будинку № 3 по вулиці 2-га Заводська в м. Одесі, житловою площею 21,1 кв. м, підсобною площею 16,3 кв. м., загальною площею 37,4 кв. м., яка складається з житлової кімнати площею 21,1 кв. м., кухні площею 8,8 кв. м., санвузлу площею 2,9 кв. м., коридору площею 4,6 кв. м., посилаючись в обґрунтування своїх вимог на такі обставини. ОСОБА_1 мешкає та зареєстрований разом зі своєю родиною в квартирі за адресою: м. Одеса, вул. 2-га Заводська, 3, кв. 3, загальною площею 37,1 кв. м., житловою площею 20,8 кв. м. Родина позивача складається із семи осіб. У зв'язку з тим, що житлова площа в квартирі № 3 складає приблизно 5,3 кв. м. на одну особу, що не відповідає нормам забезпеченості житловою площею, встановленим Постановою виконкому ОСОБА_2 обласної ради народних депутатів та президії обласної ради професійних союзів „Про порядок надання житлових приміщень від 16 січня 1985 року із змінами та доповненням, що становить 8,5 кв. м, і тим більше не відповідає нормам, встановленим ст. 47 ЖК України, що становить 13,65 кв. м., позивачу як робітнику КП ДЄЗ „Південо-Західне (на теперішній час КП ЖКС „Черемушки) було надано квартиру № 19 по вул. 2-га Заводська, 3 в м. Одесі. Керівництво Малиновської районної адміністрації та КП ДЄЗ „Південо-Західне обіцяли позивачу квартиру на тій підставі, що він працює слюсарем-сантехником, а попередні робітники постійно звільнялися з причин важкої праці та низької заробітної плати. Позивач вселився в цю квартиру з усної згоди керівництва КП ДЄЗ „Південо-Західне. Позивач звертався до керівництва з проханням надати йому правовстановлюючі документи на кв. № 19, але голова Малиновської районної адміністрації, який обіцяв оформити документи на квартиру, звільнився із займаної посади. З метою покращення умов проживання позивач провів реконструкцію та капітальний ремонт квартири, яка після реконструкції складається з житлової кімнати площею 21,1 кв. м., кухні площею 8,8 кв. м., санвузлу площею 2,9 кв. м., коридору площею 4,6 кв. м. Неможливість вирішення питання про визнання права власності в позасудовому порядку змусило позивача вернутися з цим позовом до суду.
Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради у судове засідання не зявлявся, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Суд у звязку з його неявкою та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не зявився, у порядку заочного розгляду справи.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень позивача, представлених письмових доказів.
ОСОБА_1 разом із сімома членами своєї сімї проживав і зареєстрований в квартирі родиною в квартирі за адресою: м. Одеса, вул. 2-га Заводська, 3, кв. 3, загальною площею 37,1 кв. м., житловою площею 20,8 кв. м. (довідка про склад сімї та прописці № 641 від 22.10.2009 року).
У зв'язку з тим, що житлова площа в квартирі № 3 складає приблизно 5,3 кв. м. на одну особу, а склад сімї позивача семеро осіб, позивачу як робітнику КП ДЄЗ „Південо-Західне (на теперішній час КП ЖКС „Черемушки) з метою покращення умов проживання було надано квартиру № 19 по вул. 2-га Заводська, 3 в м. Одесі. Позивач працює слюсарем-сантехником в КП ДЄЗ „Південо-Західне.
Позивач вселився в цю квартиру з усної згоди керівництва КП ДЄЗ „Південо-Західне, провів капітальний ремонт та реконструкцію квартири. Позивач неодноразово звертався до керівництва з проханням надати йому правовстановлюючі документи на квартиру № 19, але до теперішнього часу так їх і не отримав.
Після проведеного капітального ремонту та реконструкції квартира № 19 в будинку № 3 по вулиці 2-га Заводська в м. Одесі, стала складати: житлова площа 21,1 кв. м, підсобна площа 16,3 кв. м., загальна площа 37,4 кв. м., що складається з житлової кімнати площею 21,1 кв. м., кухні площею 8,8 кв. м., санвузлу площею 2,9 кв. м., коридору площею 4,6 кв. м. Розташування цієї споруди визначено технічним висновком про можливість збереження виконаної реконструкції та введення в експлуатацію квартири № 19 в будинку № 3 по вулиці 2-га Заводська в м. Одесі, складеного СПД „Байов Н,В (держліцензія АВ № 190292).
Відповідно до означеного технічного висновку після виконаної реконструкції та капітального ремонту квартира має позитивні конструктивні характеристики та може бути прийнята в експлуатацію.
Згідно зі ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.
Здійснена позивачем реконструкція відповідає санітарно-технічним вимогам та не порушує права третіх осіб. Згідно Конституції України позивач має право на поліпшення своїх житлових умов. Вказана реконструкція та капітальний ремонт квартири не тільки поліпшує житлові умови позивача, але й є необхідною для його особистого проживання та проживання членів його сімї. Згідно ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).
Таким чином суд вважає виконаними вимоги ч. 3 ст. 375 ЦК України, відповідно до якої право на забудову здійснюється за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил. Здійснивши перебудову позивач права інших осіб не порушив.
Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. При цьому згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі.
Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Керуючись ст. ст. 47, 55 Конституції України, ст. ст. 16, 331, 375, 392 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 61, 169, 212-215, 217, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, СУД
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру № 19 в будинку № 3 по вулиці 2-га Заводська в м. Одесі, житловою площею 21,1 кв. м, підсобною площею 16,3 кв. м., загальною площею 37,4 кв. м., яка складається з житлової кімнати площею 21,1 кв. м., кухні площею 8,8 кв. м., санвузлу площею 2,9 кв. м., коридору площею 4,6 кв. м.
Встановити порядок виконання рішення, згідно з яким, після набрання ним законної сили це рішення є підставою для реєстрації права власності на квартиру № 19 в будинку № 3 по вулиці 2-га Заводська в м. Одесі за ОСОБА_1.
Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення з заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення у порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

СУДДЯ В.К.Гуревський