ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2726/15-ц
провадження № 2/753/2721/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. за участі секретаря Мінасян С.Г., розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2014 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики в сумі 27000 грн. Посилалась на те, що 25 вересня 2013 р. ОСОБА_3 взяв у неї зазначену суму грошових коштів, за які зобов'язався виготовити корпусні меблі або повернути гроші. Оскільки ОСОБА_3 меблі не виготовив і гроші не повернув, зазначена сума є позикою, яка підлягає стягненню в примусовому порядку (а.с. 2-3).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23 квітня 2014 р. позов ОСОБА_2 було задоволено, при цьому суд виходив з існування між сторонами правовідносин, що випливають з договору позики (а.с. 56-59).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 21 серпня 2014 р. рішення суду першої інстанції було скасовано та ухвалене нове про задоволення позову з посиланням на існування між сторонами правовідносин, що випливають з договору підряду, і, відповідно, зберігання відповідачем грошових коштів без достатньої правової підстави (а.с. 101-104).

Проте ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 24 грудня 2014 р. рішення судів першої та апеляційної інстанції були скасовані. Суд касаційної інстанції послався на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про існування між сторонами правовідносин, що випливають з договору позики, а суд апеляційної інстанції вийшов за межі заявлених позовних вимог(а.с. 130-131).

В ході нового розгляду справи позивач ОСОБА_2 змінила підстави позову пославшись на те, що між нею та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір підряду, на виконання умов якого нею були передані грошові кошти як передоплата за виготовлення корпусних меблів. Оскільки меблі відповідач не виготовив, він безпідставно зберігає у себе грошові кошти (а.с. 161-162).

Представник позивача ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_3 подали письмові клопотання про розгляд справи у їх відсутність.

Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши надані сторонами письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

25 вересня 2013 р. ОСОБА_2 передала ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 27000 грн. На вказану суму ОСОБА_3 зобов'язувався виготовити корпусні меблі або повернути зазначену суму, що підтверджується розпискою (а.с. 8), і не заперечується сторонами.

Виходячи з загальних ознак зобов'язань, зафіксованих у вищевказаній розписці, які характеризуються особливостями об'єкта цих зобов'язань - виконання однією стороною (підрядником) певної роботи за завданням другої сторони (замовника) за плату, суд приходить до висновку, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виникли зобов'язання, що випливають з договору підряду, які врегульовані нормами глави 61 ЦК України.

Ст. 854 ЦК України передбачає, що за згодою сторін замовник може видати підряднику аванс.

Відповідач ОСОБА_3 не визнає позов посилаючись на те, що він виконав взяті на себе зобов'язання по поставці позивачу корпусних меблів. Однак жодних належних і допустимих доказів на підтвердження цієї обставини суду не надано,а відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Надані відповідачем видаткові накладні та заявки-замовлення на поставку матеріалів і комплектуючих (а.с. 78-82) суд відкидає як неналежні докази, оскільки вони не містять жодних вказівок на те, що вказані матеріали і комплектуючі були використані для виготовлення меблів для позивача.

Отже суд вважає встановленим, що відповідач ОСОБА_3 обов'язки за договором підряду не виконав і виданий йому ОСОБА_2 аванс не повернув.

Згідно з приписом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Виходячи зі змісту вказаної норми матеріального права, зобов'язання з безпідставного придбання майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; здійснення набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає доведеним існування усіх трьох умов, які є підставою для виникнення зобов'язання з безпідставного придбання майна.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 на виконання умов договору підряду в якості авансу набув грошові кошти в розмірі 27000 грн. за рахунок позивача ОСОБА_2 З огляду на невиконання ОСОБА_3 зобов'язань за договором підряду підстава, на якій він набув грошові кошти, відпала.

З огляду на те, що відповідач ОСОБА_3 безпідставно збагатився за рахунок позивача, порушені права позивача ОСОБА_2 підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення грошової суми.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 11, 27, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 безпідставно набуті грошові кошти в сумі 27000 гривень та судові витрати в сумі 270 гривень, а всього 27270 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: