РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 569/2715/15-ц

28 травня 2015 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

головуючого судді Денисюка П.Д.,

при секретарі Киричок М.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживача, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, звернувся до Рівненського міського суду з позовом в якому просить стягнути з ФОП ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 13937, 64 грн., моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. та витрати на правову допомогу адвоката, сумою 500 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 09 вересня 2014 року вніс відповідачу завдаток (аванс) за виготовлення металевих гаражів в сумі 12 000 грн. та обумовили строк їх виготовлення, до 23 вересня 2014 року. У вказаний строк замовлення виконано не було. 09 лютого 2015 року направив ФОП ОСОБА_3 лист-претензію, яку ним виконано не було. За період з 23 вересня 2014 року по 20 лютого 2015 року ним прострочено виконання зобовязання. Крім того, йому заподіяно моральну шкоду, яка виразилася в душевних стражданнях, порушенню встановленого ритму життя, оскільки повинен був відриватися від роботи, вживати заходів по пошуку нових підрядників, постійно нервувати при телефонних розмовах та повернення особистих коштів. Тому з відповідача слід стягнути сплачені грошові кошти в сумі 12 000 грн. три відсотка річних, моральну шкоду та витрати на правову допомогу адвоката.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини просив задаволити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти позову в задоволенні якого просила відмовити.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слідчастково задоволити із наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно накладної №0109/0914 від 09 вересня 2014 року позивач передав ФОП ОСОБА_3 12 000 грн. авансу за виготовлення металевих гаражів.

Відповідно до ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Внесення завдатку як способу виконання зобовязання може мати місце лише у випадку наявності зобовязання, яке б мало випливати з договору, укладеного між сторонами.

Будь-яких письмових договорів щодо виготовлення металевих гаражів між позивачем та відповідачем укладено не було.

Оскільки договору в установленому законом порядку між сторонами укладено не було, то передані 12 000 грн. (накладна №0109/0914 від 09 вересня 2014 року) є авансом.

Із наявної у матеріалах справи та дослідженої у судовому засіданні накладної убачається, що ОСОБА_1 передав ФОП ОСОБА_3 12 000 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що передані відповідачу грошові кошти в сумі 12 000 грн. є авансом, а тому позовні вимоги в частині задоволення та стягнення вказаної суми підлягають до задоволення.

Разом з тим, відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума трьох процентів річних з моменту прострочення виконання відповідачем замовлення і до звернення до суду з позовом про захист прав споживача, стягнення матеріальної та моральної шкоди разом з інфляційними та авансом становить 13 937, 64 грн., що на переконання суду підлягають стягненню з відповідача.

Крім того, внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу була заподіяна моральна шкода, яка виразилась в душевних стражданнях, порушенню встановленого ритму життя, оскільки повинен був відриватися від роботи, вживати заходів по пошуку нових підрядників, постійно нервувати при телефонних розмовах та щодо повернення особистих коштів.

Відповідно до ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як убачається із п.9 постанови Пленуму ВСУ №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи глибину фізичних та душевних страждань позивача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню - у сумі 2000 грн.

Розмір правової допомоги, визначений позивачем явно відповідає реально затраченому часу адвокатом, суд прийшов до висновку, що із ФОП ОСОБА_3 на користь позивача слід стягнути витрати у розмірі 500 грн., що підтверджується квитанцією №541780 від 18 лютого 2015 року.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь ОСОБА_1 слід стягнути 12 000 грн. матеріальної шкоди, 2000 грн. моральної шкоди, 1788, 71 грн. інфляційних, 500 грн. витрат на правову допомогу адвоката та 148, 93 грн. три відсотка річних.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 570, 625 ЦК України, ст.ст.88, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 12 000 (дванадцять тисяч) гривень матеріальної шкоди, 148 (сто сорок вісім) гривень 93 копійки три відсотка річних, 1788 (одна тисяча вісімдесят вісім) гривень 71 копійку інфляційних, 2000 (дві тисячі) моральної шкоди та 500 (пятсот) гривень, витрат на правову допомогу адвоката.

В задоволенні решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення у той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Рівненського міського суду П.Д. Денисюк