Справа № 755/6815/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Марцинкевич В.А.

при секретарі Бовкун О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПП «Глорія-Дей» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПП «Глорія-Дей» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.02.2014 року по день фактичного розрахунку 05.03.2015 року в сумі 68925 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18.02.2014 року позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Глорія Дей» про стягнення заробітної плати, компенсації при звільненні та моральної шкоди було задоволено частково, стягнуто з Приватного підприємства «Глорія Дей» на користь ОСОБА_1 6844,12 грн. заборгованість по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку, 82500 грн. середній заробіток за час затримки розрахунку, 1000 грн. за спричинення моральної шкоди, а всього стягнути 90344,12 грн. заборгованість з заробітної плати та компенсації за затримку розрахунку при звільненні було стягнуто за період з 05.11.2012 рік по 18.02.2014 року. Проте лише 05.03.2015 року з ПП «Глорія Дей» в примусовому порядку було стягнуто заборгованість з заробітної плати та компенсацію за затримку розрахунку при звільненні.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача ПП «Глорія Дей» в судовому засіданні проти позову заперечив в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працювала в ПП «Глорія Дей» в період часу з 15 червня 2012 р. по 5.11.2012 р. на посаді завідуючої виробництвом з посадовим окладом в розмірі 5500 грн. Відповідач не здійснював виплату заробітної плати в повному обсязі та за час роботи сплатив позивачу тільки суму в розмірі 10 000 грн. посилаючись на тяжке матеріальне становище на підприємстві. Після її звільнення за власним бажанням відповідач також не здійснив з нею повний розрахунок, в зв'язку з чим порушив вимоги трудового законодавства.

Рішенням суду від 18.02.2014 року позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Глорія Дей» про стягнення заробітної плати та компенсації при звільненні, та моральної шкоди було задоволено частково. Стягнуто з Приватного підприємства «Глорія Дей» на користь ОСОБА_1 6844,12 грн. заборгованість по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку, 82500 грн. середній заробіток за час затримки розрахунку, 1000 грн. за спричинення моральної шкоди, а всього стягнути 90344,12 грн. Заборгованість з заробітної плати та компенсації за затримку розрахунку при звільненні було стягнуто за період з 05.11.2012 рік по 18.02.2014 року.

07 квітня 2015 року постановою старшого державного виконавця органу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві виконавче провадження з примусового виконання рішення суду від 18.02.2014 року було закрито у зв'язку з стягненням боргу.

Фактично кошти з Приватного підприємства «Глорія Дей» на користь позивача були списані 20 лютого 2015 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково, виходячи з наступного.

Рішенням суду було встановлено факт невиплати заробітної плати та компенсації при звільненні ОСОБА_1 Крім того цим же рішенням встановлено, що середньоденна заробітна плата позивача становила 250 грн. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до вимог статті 116 КЗпП України слідує, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводяться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України та ст. ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 47 Кодексу передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

Також статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази на підставі вказаних норм закону та те що фактично заробітна плата відповідачем була виплачена 18 лютого 2015 року суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ПП «Глорія-Дей» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні, підлягає до задоволення частково та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні в сумі 63250 грн. (253 робочі дні затримки розрахунку (з 18 лютого 2014 року по 18 лютого 2015 року) * 250 грн. (середньоденна заробітна плата позивача).

На підставі ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 115-117, КЗпП України, ст.ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224, 226 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПП «Глорія-Дей» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні - задовольнити частково.

Стягнути з ПП «Глорія-Дей» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у сумі 63250 грн.

Стягнути з ПП «Глорія-Дей» судовий збір в дохід держави в розмірі -632,50 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :