АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Одинака О. О.

суддів: Винту Ю.М., Кулянда М.І.

секретар Вівчарик Н.В.

за участю: ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, представника Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича Ткач В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича про зобов'язання вчинити дії за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який дії в інтересах ОСОБА_1, на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 8 червня 2015 року,

встановила:

В березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Просив:

- визнати за позивачем право на безкоштовне отримання вищої освіти в Чернівецькому національному університеті імені Юрія Федьковича (далі - ЧНУ);

- зобов'язати ЧНУ перевести ОСОБА_1 на державну форму навчання (державне замовлення) за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр, кафедра будівництва та архітектури, за напрямом підготовки 6.060102, архітектура.

Посилався на те, що у 2012 році він подав до приймальної комісії ЧНУ документи на вступ на державну форму навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр, кафедра будівництва та архітектури, за напрямом підготовки 6.060102, архітектура.

За наслідком пройдених іспитів позивач не був зарахований на державне замовлення та рекомендований до навчання на договірних основах в межах ліцензованого обсягу, хоча мав достатній для цього бал.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 8 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній сказі ОСОБА_2, який дії в інтересах ОСОБА_1, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Посилається на те, що суд першої інстанції допустив порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 вже навчався у Прикарпатському національному університеті імені В. Стефаника та здобував освітньо-кваліфікаційний рівень бакалавра та не міг бути зарахованим на державну форму навчання в ЧНУ.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними.

Так, згідно частин 1, 3, 4 статті 53 Конституції України кожен має право на освіту.

Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.

Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі.

Відповідно до частини 1 стаття 4 Закону України «Про вищу освіту» від 17 січня 2002 року, N 2984-III громадяни України мають право на здобуття вищої освіти.

Громадяни України мають право безоплатно здобувати вищу освіту в державних і комунальних вищих навчальних закладах на конкурсній основі в межах стандартів вищої освіти, якщо певний

освітньо-кваліфікаційний рівень громадянин здобуває вперше. Вони вільні у виборі форми здобуття вищої освіти, вищого навчального закладу, напряму підготовки і спеціальності.

Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. При встановленні фактів суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 214 ЦПК України суд ухвалюючи рішення повинен вирішити такі питання:

- чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

- які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи у 2012 році позивач подав до приймальної комісії ЧНУ документи на вступ на державну форму навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр, кафедра будівництва та архітектури, за напрямом підготовки 6.060102, архітектура, що підтверджується розпискою про прийняті документі від 17 липня 2012 року (а.с.13).

За наслідком пройдених іспитів позивач не був зарахований на державне замовлення та рекомендований до навчання на договірних основах в межах ліцензованого обсягу (а.с.15-16).

З довідки ЧНУ №265 від 21 травня 2015 року вбачається, що ОСОБА_1 є студентом третього курсу факультету архітектури, будівництва та декоративно-прикладного мистецтва ЧНУ, напрямок підготовки «Архітектура» денної форми навчання на договірних умовах (а.с.41).

З довідки Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника №01-19/885 від 3 серпня 2012 року вбачається, що на час складання такої довідки ОСОБА_1 був студентом ІІІ курсу економічного факультету вищевказаного начального закладу, спеціальність «Облік та аудит», з терміном навчання з 1 вересня 2010 року по 1 липня 2014 року (а.с.14).

З академічної довідки Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника №146 від 8 листопада 2012 року вбачається, що ОСОБА_1 навчався у вищевказаному навчальному закладі з 1 вересня 2010 року по 1 червня 2012 року та був відрахований за власним бажанням 30 серпня 2012 року (а.с.44).

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що позов ОСОБА_1 є безпідставним.

ОСОБА_1 в 2012 році вже навчався у Прикарпатському національному університеті імені В. Стефаника та здобував освітньо-кваліфікаційний рівень бакалавра та не міг бути зарахованим на безоплатне навчання в ЧНУ.

Враховуючи зазначені вище обставини колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального права, а тому його слід залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Зокрема помилковими є доводи скарги про те, що навчання позивача у Прикарпатському національному університеті імені В. Стефаника протягом двох років та відрахування його за власним бажанням дає право на здобуття вищої освіти безоплатно в ЧНУ.

Згідно статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Аналіз положень частини 1 стаття 4 Закону України «Про вищу освіту», яка діяла в 2012 році, тобто на момент зарахування ОСОБА_1 до ЧНУ, дає підстави зробити висновок про те, що громадяни України мають право безоплатно здобувати вищу освіту в державних і комунальних вищих навчальних закладах, якщо певний освітньо-кваліфікаційний рівень громадянин здобуває вперше.

Оскільки ОСОБА_1 з 1 вересня 2010 року по 1 червня 2012 року здобував вищу освіту в Прикарпатському національному університеті імені В. Стефаника, він не мав права в 2012 році на безоплатне здобуття вищої освіти в ЧНУ.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який дії в інтересах ОСОБА_1, відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 8 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її вступу в законну силу.

Головуючий

Судді: