Справа № 159/5060/14-ц Провадження № 22-ц/773/1019/15 Головуючий у 1 інстанції: Лесик В.О.
Категорія: 39 Доповідач: Подолюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Подолюк В.А. ,

суддів - Шевчук Л.Я., Данилюк В.А.,

при секретарі - Вергуну Т.С.,

з участю: позивача ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Ковельської міської ради, ОСОБА_4 про визначення розміру часток у спільній сумісній власності, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_4 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 травня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 травня 2015 року позов ОСОБА_2 до Ковельської міської ради, ОСОБА_4 про визначення розміру часток у спільній сумісній власності задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 частку у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1, до відкриття спадщини, в розмірі 524/1000 частини квартири.

В решті позову відмовлено.

Позивач ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу на зазначене рішення. Вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким визнати за ОСОБА_2 частку у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 в розмірі 1/2 частини квартири.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовільнити, а рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову слід скасувати, ухвалити нове рішення в цій частині про відмову в позові виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 вересня 1994 року ОСОБА_5 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який зареєстрований відділом актів громадського стану м. Ковель, про що в книзі реєстрації актів громадського стану зроблено актовий запис за № 390 (а. с. 9).

20 січня 1995 року був укладений та нотаріально посвідчений договір обміну квартир за умовами якого ОСОБА_2, якій належала однокімнатна квартира № 47 загальною площею 35,8 кв.м. по АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого Фондом комунального майна Ковельської міської Ради від 02 грудня 1994 року і зареєстрованого у Волинському БТІ № 9190 та ОСОБА_5, якому належала однокімнатна квартира №66 загальною площею 32,5 кв.м. по АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого Ковельською пересувною механізованою колоною № 62 від 02 грудня 1994 року і зареєстрованого у Волинському БТІ № 9161 провели обмін належних кожному із них квартир на квартиру № 76, яка складається з трьох кімнат загальною площею 63,6 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 (а. с. 8).

Зазначена квартира по АДРЕСА_1 30 січня 1995 року зареєстрована за ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на праві особистої власності на підставі договору обміну квартир, посвідченого Ковельською держнотконторою № 3-102, що підтверджується реєстраційним посвідченням Волинського БТІ (а. с. 5).

Відповідно до ст. 241 ЦК УРСР в редакції чинній на день виникнення правовідносин, за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує.

До договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі - продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін ( ст. 242 ЦК УРСР).

Відтак ОСОБА_2, ОСОБА_5 були продавцями, належних кожному з них квартир та покупцями квартири по АДРЕСА_1.

Майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном ( ст. 22 КпШС).

Судом встановлено, що з моменту набуття права власності на квартиру по АДРЕСА_1 та по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 між подружжям не було домовленості, щодо розміру часток кожного з них у праві власності на дану квартиру, спірне жиле приміщення належало ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності подружжя без визначення часток(а.с.5, 6,8,9).

Згідно зі ст. 28 КпШС України в разі поділу майна яка є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.

Згідно з вимогами частин 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених норм матеріального права, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не правильно зроблені висновки щодо задоволення позову з тих підстав, що на час укладення 20 січня 1995 року правочину обміну квартир інвентаризаційна вартість квартири позивачки була більшою, оскільки на момент набуття ОСОБА_5 та ОСОБА_2 права спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, їхні частки були рівними.

Також колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не встановлено тих окремих випадків, за яких Закон надає можливість відступити від рівності часток подружжя.

Оскільки з моменту набуття права власності на спірну квартиру та по день смерті ОСОБА_5 між подружжям не було домовленості щодо розміру часток кожного з них у праві власності на вищевказану квартиру, договором обміну також не було визначено часток подружжя у квартирі, що ними була придбана (обмінена), реєстрація права власності в органах БТІ була здійсненна за ОСОБА_5 та ОСОБА_2 також без визначення часток, тому колегія суддів приходить до висновку, що позивачем в силу ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України не доведено підстав, передбачених законодавством про шлюб і сім»ю, для відступлення від часток рівності подружжя в нажитому майні.

Крім того, за змістом даного договору обміну квартир інвентаризаційна оцінка придбаної подружжям трьохкімнатної квартири значно нижча від інвентаризаційної оцінки кожної з однокімнатних квартир, що обмінювались.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що звернення до суду із зазначеним позовом ОСОБА_2 має місце щоб захистити свої права та інтереси в подальшому, при вирішені можливого спору щодо спадкування майна після смерті ОСОБА_5 і мати як доказ судове рішення про визначення їй частки в спільному майні подружжя в розмірі 524/1000, хоча сам факт рівності часток подружжя в зазначеному майні на час вирішення даного позову відповідачами не оспорюється. Крім того, не встановлено все коло можливих спадкоємців після смерті спадкодавця на права та інтереси яких може вплинути дане судове рішення. Тому з врахуванням зазначеної норми процесуального права та встановлених обставин справи, колегія суддів приходить до висновку про відмову ОСОБА_2 в задоволені її вимог в повному обсязі за безпідставністю.

Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

З огляду на вищенаведену норму закону, суд першої інстанції, дійшов вірного висновку про відмову в задоволені позовних вимог в частині визнання за померлим ОСОБА_5 частки у спільній сумісній власності, оскільки з моменту смерті останнього, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1, правоздатність померлого припинилась та з відповідними висновками погоджується і колегія суддів.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України , колегія суддів , -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 травня 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_2 до Ковельської міської ради, ОСОБА_4 про визначення частки у спільній сумісній власності подружжя на квартиру АДРЕСА_1 в розмірі 524/1000 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді: