Справа № 2-1974/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2010 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

за участю секретаря Чудновської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в особі філії «Южне головне регіональне управління» Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про спонукання виконати певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ЗАТ КБ «ПриватБанк» в особі філії «Южного головного регіонального управління» ЗАТ КБ «ПриватБанк» про спонукання виконати певні дії.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 26.07.2005р. між ним та ПриватБанком в особі Южного ГРУ ПриватБанк було укладено Кредитний договір № ODH0GL0142003, згідно з яким позивачу було надано кредитні кошти в розмірі 40 100 доларів США для придбання нерухомості. Як зазначив позивач 01.09.2009р. він прийшов до одного з відділень Южного ГРУ Приватбанку з метою здійснити щомісячну сплату по кредиту, тобто виконати свої зобовязання за договором. Проте в прийомі платежу йому було відмовлено та повідомлено, що ПриватБанк не буде здійснювати прийом і зарахування його платежів для погашення заборгованості, що передбачені кредитним договором поки позивач не виконає інші грошові зобовязання, що існують у нього перед ПриватБанком з 2005 року по кредитній картці, про існування якої йому не відомо. Протягом всього платіжного періоду, а саме з 01.09.09р. до 05.09.09р. позивач звертався до ОСОБА_2 з письмовими вимогами негайно прийняти від нього платежу за кредитним договором від 26.07.2005р., проте банком його платежі прийняті не були, на письмові вимоги позивача ОСОБА_2 протягом платіжного періоду не відреагував. З 06.09.2009р. ОСОБА_2 почав нараховувати позивачу штрафні санкції на прострочену заборгованість.

У звязку з чим, позивач звернувся з цим позовом до суду та просить зобовязати відповідача щомісячно приймати платежі в рахунок погашення зобовязань по кредитному договору № ODH0GL0142003 від 26.07.2005р., згідно умов передбачених даним договором. Зобовязати відповідача надати позивачу відстрочення виконання зобовязань по всіх платежах, що передбачені кредитним договором № ODH0GL0142003 від 26.07.2005р. на час прострочення відповідача, а саме з 01.09.2009р. до дня офіційного повідомлення позивача про готовність відповідача поновити прийняття належного виконання, зобовязань за кредитному договору № ODH0GL0142003 від 26.07.2005р. Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 8 грн. 50 коп. та ІТЗ в розмірі 37 грн.

За усним клопотанням представника позивача в судовому засіданні було залучено до участі у справі в якості правонаступника ЗАТ КБ «ПриватБанк» в особі філії «Южне головне регіональне управління» ЗАТ КБ «ПриватБанк» - ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі філії «Южне головне регіональне управління» ПАТ КБ «ПриватБанк».

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та просив у позовних вимогах ОСОБА_1 про спонукання ПриватБанка виконати певні дії відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 30.03.2004р. ОСОБА_1 уклав з ПриватБанк договір № SAMDN2895, відповідно до умов якого ПриватБанк надав ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 5 600,0 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% в рік на суму залишку заборгованості. Кредит було надано у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту.

Відповідно до п.3.2 зазначеного договору № SAMDN2895 від 30.03.2004р. встановлено, що підписанням договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений з тарифами банку, з правилами, які зобовязується виконувати.

Пунктом 1.2 договору № SAMDN2895 від 30.03.2004р. встановлено, під терміном Правила, які використовуються у п. 3.2 договору, розуміються Правила користування платіжними картами.

Пунктом п. 5.6 Правил користування платіжною карткою передбачено, що держатель поручає банку списувати з будь-якого рахунку Держателя, відкритого у ОСОБА_2, грошові кошти з метою повного або часткового погашення боргових зобовязань.

Також п.5.4 договору № SAMDN2895 від 30.03.2004р. встановлено, що у випадку прострочення заборгованості Клієнта по кредитному ліміту, Банк має право на примусове списання грошових коштів з будь-якого рахунку Клієнта в розмірі, еквівалентній сумі заборгованості за договором.

ОСОБА_1 свої зобовязання за договором № SAMDN2895 від 30.03.2004р. не виконав належним чином, у звязку з чим у позивача перед ПриватБанком виникла заборгованість, яка станом на 31.08.2009р. складала 12 237,95 грн., відповідно до виписки з рахунку, що є в матеріалах справи.

26.07.2005р. між ОСОБА_1 та ПриватБанком в особі Южного ГРУ ПриватБанку було укладено Кредитний договір № ODH0GL0142003, згідно з яким позивачу було надано кредитні кошти в розмірі 40 100 доларів США для придбання нерухомості.

Згідно до п.1.1 зазначеного кредитного договору позивач зобовязаний в платіжний період, а саме з 01 по 05 число щомісячно, сплачувати ПриватБанку певні кошти для погашення заборгованості за основною сумою кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії та інших витрат ОСОБА_2, що передбачені договором.

Згідно п.4.11 Умов та Правил надання банківських послуг встановлено, що Клієнт допустивши порушення виконання більш як одного кредитного зобовязання доручає ОСОБА_2 приймати та розподіляти грошові кошти для погашення простроченої заборгованості в черговості, яка визначається самостійно ОСОБА_2, з приорітетом погашення беззаставних кредитних зобовязань.

Умови та Правила надання банківських послуг є договором приєднання. Це передбачає, що їх розповсюдження на правовідносини з клієнтами здійснюється шляхом конклюдентних дій останніми, а саме: будь-які дії клієнтів, які спрямовані на виконання зобовязань по будь-якому з договорів з ОСОБА_2, наприклад, внесення чергових платежів для погашення кредиту з дати затвердження Умов та Правил надання банківських послуг.

Умови та Правила надання банківських послуг були затвердженні наказом Голови правління ПриватБанку № PR-2007-1247 від 20.12.2007р.

Оскільки позивач починаючи з дня затвердження Умов та Правил надання банківських послуг продовжував сплачувати чергові внески за кредитним договором № ODH0GL0142003 від 26 липня 2005 року, він таким чином висловив свою згоду на їх розповсюдження при правовідносинах з ПриватБанком.

Між тим, як зазначив представник відповідача, технічно ПриватБанк зміг реалізувати за допомогою програмних комплексів п. 4.11 Умов та Правил надання банківських послуг лише з 19.05.2009р.

Суд не бере до уваги посилання позивача на те, що ПриватБанк відмовив йому в прийнятті платежів за Кредитним договором № ODH0GL0142003 від 26 липня 2005 року, оскільки, як заявив в судовому засіданні сам позивач після того, як працівники банку повідомили його про те, що кошти, які він внесе на погашення кредитного договору від 26.07.2005р. будуть списані на погашення заборгованості по договору від 30.03.2004р., він відмовився передавати вказані грошові кошти.

Крім того, позивач вказував, що він не відкривав в ЗАТ КБ «Приватбанк» будь-яких рахунків, з яких можливо було б списувати кошти на погашення іншої заборгованості. Вказане спростовується п.1.1. договору № SAMDN2895 від 30.03.2004р., п.5.6 Правил користування платіжною карткою та п.1.1 кредитного договору № ODH0GL0142003 від 26 липня 2005 року, з яких вбачається, що відповідач відкрив позивачу рахунки для зарахування коштів, направлених на погашення заборгованості. Вказані договори позивачем підписані, не оскаржувалися а тому є чинними.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як зазначив представник відповідача, робітники ПриватБанку з 01 по 05 вересня 2009 року сповіщали ОСОБА_1 про існуючу в нього заборгованість по договору № SAMDN2895 від 30.03.2004р. та про необхідність обовязкового її погашення, оскільки в випадку існування простроченої заборгованості за зазначеним договором ПриватБанк має право на примусове списання грошових коштів з будь-якого рахунку ОСОБА_1 у ПриватБанку на підставі п. 5.4 договору № SAMDN2895 від 30.03.2004р., але в прийнятті платежів за кредитним договором № ODH0GL0142003 від 26 липня 2005 року позивачу відмовлено не було. Зазначене також підтверджується відповіддю ПриватБанка від 08.09.09р. на листи позивача за вх. №2700 від 01.09.2009р.. № 2709 від 02.09.2009р., № 2711 від 03.09.2009р. та поясненнями позивача.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Позичальник належним чином прийняті на себе зобовязання по договору не виконував, що є порушенням Закону України «Про банки та банківську діяльність» та умов кредитного договору.

Згідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст.629 ЦК України передбачає, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Згідно до ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобовязання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обовязку.

Відповідно до ст. 538 ЦК України виконання свого обовязку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обовязку, є зустрічним виконанням зобовязання.

Згідно до ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених договором між банком і клієнтом.

Таким чином, ПриватБанком у період з 01 по 05 вересня 2009 року не було відмовлено у прийнятті платежу ОСОБА_1 за Кредитним договором № ODH0GL0142003 від 26 липня 2005 року, а робітниками ПриватБанку лише було повідомлено ОСОБА_1 про те що, після зарахування платежу по Кредитному договору № ODH0GL0142003 від 26 липня 2005 року, цей платіж буде примусово списаний ПриватБанком на погашення заборгованості за договором № SAMDN2895 від 30.03.2004р. на підставі п.5.4 договору № SAMDN2895 від 30.03.2004р. та ч.2 ст.1071 ЦК України.

Судом встановлено, що позивач відмовився передавати грошові кошти в рахунок погашення кредитного договору ODH0GL0142003 від 26 липня 2005 року, дізнавшись, що вказані кошти будуть списані у рахунок погашення заборгованості по договору № SAMDN2895 від 30.03.2004р.

Таким чином вимоги позивача про зобов»язання відповідача щомісячно приймати платежі в рахунок погашення зобовязань по кредитному договору № ODH0GL0142003 від 26.07.2005р., згідно умов передбачених даним договором задоволенню не підлягають, оскільки відповідач діяв в межах договірних правовідносин, які виникли між сторонами і їх не порушував.

Що стосується вимог про зобовязання надати позивачу відстрочення виконання зобовязань по всіх платежах, що передбачені кредитним договором № ODH0GL0142003 від 26.07.2005р. на час прострочення відповідача, а саме з 01.09.2009р. до дня офіційного повідомлення позивача про готовність відповідача поновити прийняття належного виконання, зобовязань за кредитному договору № ODH0GL0142003 від 26.07.2005р. суд зазначає, що позивач не надав суду доказів про те, що з вини відповідача виникла заборгованість по кредитному договору від 26.07.2005р., а отже вказані вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 16, 538, 613, 626, 629, 1071 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в особі філії «Южне головне регіональне управління» Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про спонукання виконати певні дії відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Малиновський районний суд м. Одеси на протязі десяти днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН