АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/8706/14-ц 22-ц/774/734/К/15
Справа - 212/8706/14-ц Головуючий в І інстанції
№ 22-ц/774/734/к/15 Водопянов С. М.
Категорія - 20 (4) Доповідач Соколан Н.О.
РІШЕННЯ

Іменем України

09 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Соколан Н.О.

суддів - Бондар Я. М., Зубакової В. П.

при секретарі - Трофименко О. О.

за участю: представника позивача Щербаня Віктора Сергійовича,

відповідача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "АІСЕ Україна" на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства "АІСЕ Україна" про визнання договору недійсним та застосування реституції,-

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2014 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства "АІСЕ Україна" (надалі - ПрАТ "АІСЕ Україна") про визнання договору недійсним та застосування реституції. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 20.08.2004 року вона уклала з відповідачем угоду № 72538, з метою придбання легкового автомобіля марки «Опель» за ціною 69688 грн., на виконання якої вона платила 44838,90 грн., однак автомобіля так і не отримала. Оскільки при укладенні договору його було введено в оману щодо обставин, які мають істотне значення, а угода є такою, що має ознаки пірамідальної схеми, угода порушує її права як споживача та укладена внаслідок здійснення нечесної підприємницької діяльності, просила суд визнати недійсною Угоду від 20 серпня 2004 року № 72358, укладену між нею та ПрАТ «AICE Україна» та стягнути з ПрАТ «AICE Україна» на її користь 44838,90 грн. незаконно отриманих за наслідками укладення Угоди від 20 серпня 2004 року № 72358.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13 лютого 2015 року позов задоволено. Визнано недійсною Угоду від 20 серпня 2004 року № 72358, укладену ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище якої - ОСОБА_3) та ПрАТ «AICE Україна». Стягнуто з ПрАТ «AICE Україна» на користь ОСОБА_3 44 838,90 грн. як незаконно отриманні за наслідками укладення Угоди від 20 серпня 2004 року № 72358 та судовий збір на користь Державного бюджету Україна в сумі 448,38 грн.

В апеляційній скарзі ПРАТ "АІСЕ Україна" ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права; судом не застосовано строк позовної давності до позовних вимог, хоча представник відповідача подавав таке клопотання; судом застосовані положення Закону України «про захист прав споживачів», які не діяли на момент укладення договору; посилання суду на утворення відповідачем «пірамідальної схеми» не відповідає обставинам справи та умовам угоди, укладеної між сторонами.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції під час розгляду справи, 20 серпня 2004 року між сторонами укладено угоду, предметом якої є надання партнеру послуг, спрямованих на придбання автомобіля, за якою відповідач зобов'язався надати позивачці систему послуг з придбання автомобіля марки «Опель» за ціною 69689 грн., а позивачка сплатити передбачені угодою кошти.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивач сплачувала кошти не за сам автомобіль, а за можливість одержання права на автомобіль, а відповідач без залучення власних коштів формувало групи учасників, за рахунок коштів яких здійснювалась передача права на придбання одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов діяльності системи АвтоПлан, суд вважає, що діяльність відповідача є такою, що вводить споживача в оману, а укладена між сторонами Угода порушує права позивачки, а тому є недійсною в розумінні Закону України «Про захист прав споживача».

Колегія суддів не погоджується з такими висновками, виходячи з наступного.

Відповідно до положень, закріплених у ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», забороняється здійснення нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Зокрема, відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 19 цього Закону забороняються як такі, що вводять в оману, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, недійсними.

Таким чином, Законом України «Про захист прав споживачів» закріплена можливість визнання недійсними правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми.

При цьому в зазначеному Законі нормативне визначення поняття «пірамідальної схеми» не надано, однак визначені ознаки, які відносять діяльність суб'єкта підприємництва до «пірамідальної схеми».

Аналіз п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» дає підстави для висновку, що поняття «пірамідальна схема» у розумінні цієї норми має такі обов'язкові ознаки: а) здійснення сплати за можливість одержання учасником компенсації; б) компенсація надається за рахунок залучення учасником інших споживачів схеми; в) відсутність продажу або споживання товару.

Таким чином, для кваліфікації «пірамідальної схеми» необхідна наявність усіх зазначених ознак.

Відсутність вищевказаних ознак виключає можливість визнання схеми як «пірамідальної», тобто такої, що порушує норми чинного законодавства України. Так, пірамідальній схемі властива сплата за можливість одержання окремим учасником компенсації, яка повинна надаватися за рахунок залучення цим учасником схеми інших споживачів.

Предметом угоди сторін, укладеної в рамках функціонування системи придбання автомобілів у групах «АвтоПлан», є надання учаснику програми адміністративних послуг, у тому числі фінансового характеру, з метою придбання ним автомобіля.

За таких обставин висновок суду про те, що діяльність ПрАТ "АІСЕ Україна" за угодою сторін не має ознак «пірамідальної схеми» відповідає вимогам п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів».

Крім того, для віднесення схеми до пірамідальної необхідно врахувати й інші норми чинного законодавства України, що регулюють спірні правовідносини, оскільки діяльність ПрАТ "АІСЕ Україна" з адміністрування фінансових коштів підпадає під поняття «фінансова послуга».

Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» під поняттям «фінансова послуга» розуміється операція з фінансовими активами, що здійснюється в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Законом України від 2 червня 2011 року № 3462-ІV «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг» (введено в дію з 9 січня 2012 року) внесено зміни до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» та доповнено п. 111, відповідно до якого до фінансових послуг віднесено послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах.

Як убачається з наведеного, законодавець розрізняє ознаки, що застосовуються до поняття «пірамідальна схема» та «придбання товарів у групах». Якщо перше є порушенням законодавства, то друге, за умови отримання відповідного дозволу та дотримання всіх встановлених вимог, є легітимною підприємницькою діяльністю.

Такий висновок ґрунтується на головній ознаці відсутності «пірамідальної схеми» згідно з п. 7 ч. 3 ;ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» - це товарність схеми, тобто передбачення надання споживачу товару в обмін на внесені ним кошти.

Таким чином, суд неправильно встановив, що спірна угода не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме: Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг».

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 11 вересня 2013 року № 6-40цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

У зв'язку з чим висновок суду про наявність правових підстав для задоволення позову є помилковим, а доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

На підставі викладено колегія суддів вважає, що рішення суду про визнання недійсною Угоди від 20 серпня 2004 року № 72358, укладеної між сторонами та стягнення з ПрАТ «AICE Україна» на користь ОСОБА_3 44 838,90 грн. як незаконно отриманих за наслідками укладення Угоди підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313 - 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "АІСЕ Україна" - задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13 лютого 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства "АІСЕ Україна" про визнання договору недійсним та застосування реституції.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 448,38 грн. судового збору та на користь Приватного акціонерного товариства "АІСЕ Україна" 224,19 грн. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: