Провадження № 2/161/568/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі Шандерик В.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про виділ частини земельної ділянки в натурі та зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про виділ частини земельної ділянки в натурі,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі за первісним позовом звернулися в суд з позовом до відповідачів про виділ частини земельної ділянки в натурі.

Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що 24.12.1994 року ОСОБА_1 придбав ? частини будинку за адресою: м. Луцьк вул. Вороніхіна, 1/2. Біля будинку знаходяться прибудинкові споруди та земельна ділянка площею 0,0587 га, яка є у спільному користуванні з відповідачами.

Вказують, що у 1991 році ОСОБА_1 звернувся до Луцької міської ради з приводу виділення йому частини земельної ділянки в користування і землевпорядником міськвиконкому було розподілено ділянку в натурі між співвласниками.

В подальшому, в 2008 році ОСОБА_1 дав згоду на проведення реконструкції часини будинку по вул. Вороніхіна, 1/1 в м. Луцьку сімї ОСОБА_5. При цьому, за період з 2008 року по 2013 рік відповідачі побудували другий поверх, на погодження якого дозвіл вони не надавали.

Зазначають, що земельна ділянка в натурі кожному співвласнику не виділена, що позбавляє їх можливості розпоряджатись своєю частиною, а в добровільному порядку вирішити спірне питання не вдається.

У звязку з чим, просять виділити їм ? частини земельної ділянки в натурі зі встановленням межі по вул. Вороніхіна, 1 в м. Луцьку та закріпити її за квартирою №2, а також стягнути з відповідачів судові витрати.

Відповідачі звернулись до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про виділ частини земельної ділянки в натурі, мотивуючи тим, що договором купівлі-продажу від 24.12.1991 року, укладеним між виконавчим комітетом Луцької міської ради та ОСОБА_1 визначено, що останній придбав ? частину житлового будинку, яка складається з квартири №2 за адресою м. Луцьк вул. Вороніхіна, 1 загальною площею 25,7 кв.м. При цьому, загальна площа квартири АДРЕСА_1 складала 55,5 кв.м., що фактично вдвічі більшою від площі квартири №2, а тому сімя ОСОБА_1 немає права претендувати на ? частину земельної ділянки.

Вказують, що згідно рішення виконавчого комітету Луцької міської ради №449 про виділення земельних ділянок за ОСОБА_1 закріплено земельну ділянку по вул. Вороніхіна, 1 в м. Луцьку, однак ним не представлено державного акту та технічної документації із землеустрою, в яких зазначено, що йому в користування було надано земельну ділянку певної площі у встановленому місці.

Крім того, згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 27.05.2008 року ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 є співвласниками земельної ділянки в м. Луцьку по вул. Вороніхіна, 1 і з 2008 року ОСОБА_1 не оскаржував рішення Луцької міської ради №24/22 про передачу у власність земельної ділянки, а й надав їм дозвіл на проведення реконструкції житлового будинку.

Також зазначають, що спірна земельна ділянка знаходиться у спільній власності без визначення часток, а тому її площа має бути виділена кожному співвласнику пропорційно до часток власників жилого будинку.

Разом з тим вважають, що ОСОБА_3 не має права на виділення їй частки у спільній сумісній власності на земельну ділянку, оскільки вона не є співвласником будинку.

У звязку з чим, просять в задоволенні первісного позову відмовити та задовольнити зустрічний позов, яким визнати право спільної часткової власності на земельну ділянку, що знаходиться в м. Луцьк по вул. Вороніхіна, 1, а саме: за ОСОБА_4 на 0,017990 га, ОСОБА_2 0,0134925 га, ОСОБА_5 0,0134925 га, ОСОБА_1 0,013725 га.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 за первісним позовом заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві та просив їх задовольнити. Зустрічний позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 за первісним позовом, позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні. Разом з тим, підтримала зустрічний позов та просила його задовольнити з підстав у ньому викладених.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що первісний позов підставний і підлягає до часткового задоволення, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 є співвласниками земельної ділянки площею 0,0587 га в м. Луцьку по вул. Вороніхіна, 1, що стверджується державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД №306453 від 27.05.2008 року (а.с. 10).

При цьому, як слідує з витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, позивачам належить по ? частині квартири №2 по по вул. Вороніхіна, 1(а.с. 14).

Відповідно до вимог ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Як зясовано в судовому засіданні та слідує із висновку судової земельно-технічної експертизи №8219 від 30.04.2015 року, розподіл земельної ділянки площею 587 кв.м. за адресою м. Луцьк вул. Вороніхіна, 1 з врахуванням розташування житлового будинку, забудованість, площу земельної ділянки та самовільно збудовані будівлі можливий у наступному варіанті:

- у спільному користуванні пропонується виділити земельну ділянку загальною площею 105 кв.м. в межах 12-17-18-19-20-4-5-6-7-8-9-10-11-12 на схемі розподілу зафарбовано жовтим кольором;

- першому співвласнику (ОСОБА_1В.) пропонується виділити земельну ділянку загальною площею 214 кв.м. в межах 1-2-15-16-17-12-13-14-1 на схемі розподілу зафарбовано зеленим кольором;

- другому співвласнику (ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_2С.) пропонується виділити земельну ділянку загальною площею 268 кв.м. в межах 2-3-4-20-19-18-17-16-15-2 на схемі розподілу зафарбовано червоним кольором (а.с. ).

Таким чином, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає до часткового задоволення та вважає за можливе виділити співвласникам частки земельної ділянки в натурі, запропоновані експертом у висновку експертизи, оскільки вказаний поділ є найбільш наближений до ідеальних часток сторін, відповідає їх інтересам та встановленому порядку користування земельною ділянкою.

Крім того, не підлягає до задоволення зустрічний позов, оскільки спірна земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності і у відповідності до ст. 370 ЦК України частки кожного із співвласників є рівними, а заявлені вимоги про виділ в натурі їх в запропонованому ними варіанті жодними доказами не обґрунтовується та є безпідставним.

Також, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача за первинним позовом в частині стягнення судових витрат, а тому з відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 слід стягнути в рівних частинах на користь ОСОБА_1 301,15 грн. сплаченого судового збору та 2460 грн. за проведення експертизи.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 364, 370 ЦК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Первісний позов задовольнити частково.

Виділити в натурі ОСОБА_1, ОСОБА_3 земельну ділянку загальною площею 214 кв.м. в межах 1-2-15-16-17-12-13-14-1 на схемі розподілу зафарбовано зеленим кольором відповідно до додатку №1 висновку експерта №8219 від 30.04.2015 року.

Виділити в натурі ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 земельну ділянку загальною площею 268 кв.м. в межах 2-3-4-20-19-18-17-16-15-2 на схемі розподілу зафарбовано червоним кольором відповідно до додатку №1 висновку експерта №8219 від 30.04.2015 року.

У спільному користуванні сторін залишити земельну ділянку загальною площею 105 кв.м. в межах 12-17-18-19-20-4-5-6-7-8-9-10-11-12 на схемі розподілу зафарбовано жовтим кольором відповідно до додатку №1 висновку експерта №8219 від 30.04.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 з кожного по 920 (девятсот двадцять) 38 коп. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про виділ частини земельної ділянки в натурі відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк