Справа № 372/1194/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2015 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Проць Т. В. ,

при секретарі Бенчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Ексклюзив» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до Обухівського районного суду з позовом до відповідача, в якому просить поновити його на посаді менеджера по постачанню ТОВ «Гранд Ексклюзив», стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду, посилаючись на те, що з 18.09.2012 року працював на займаній посаді. З 24.03.2014 року призваний на військову службу на особливий період, про що було повідомлено відповідача. 10.03.2015 року позивача демобілізовано та коли він повернувся на вказану роботу дізнався, що йому не нараховувалась та не сплачувався середній заробіток з дня призову на військову службу та 03.11.2014 року звільнено з роботи за прогул. Позивач не згоден з таким рішенням, вважає, що не нарахування заробітної плати та звільнення його з роботи в період проходження військової служби суперечить чинному законодавству України, тому просить поновити його на роботі, стягнути середній заробіток з часу незаконного звільнення та моральну шкоду 10000 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві та просив його задовольнити. Крім того подав клопотання про поновлення строку позовної давності, оскільки дізнався про порушення своїх прав в січні 2015 року, а звернувся до суду лише після звільнення з військової служби в березні 2015 року. Пояснив, що з 23 березня 2014 року був мобілізований, відповідач знав про його місцезнаходження і запевнив, що не має намірів розривати з ним трудовий договір. Однак в листопаді 2014 року звільнив з роботи за прогул. Він прогулів не допускав, був відсутній на робочому місці з поважних причин, так як виконував свій обов`язок перед Батьківщиною.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився в поданому суду запереченні просив розглядати справу у його відсутності та відмовити в задоволенні позову, так як позивач був призваний на військову службу до внесення змін до ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», якими за мобілізованими зберігалось місце роботи та середній заробіток, а тому дана норма на позивача не розповсюджується. Крім того, відповідача не було належним чином повідомлено з військового комісаріату про те, що позивач призваний на військову службу.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступне.

Згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 наказом №2-к від 31.08.2012 року зарахований на посаду менеджера по постачанню ТОВ «Гранд Ексклюзив».

Відповідно до довідки виданої Обухівським районним військовим комісаріатом Київської області № 570 від 10.07.2014 року, ОСОБА_2 24.03.2014 року призваний по мобілізації відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 року №303 «Часткова мобілізація».

Відповідно до копії військового квитка серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 проходив військову службу з 24.03.2014 по 10.03.2015 роки.

Відповідно до копії повідомлення Обухівський районний військовий комісаріат Київської області № 589 від 14.07.2014 року, ТОВ «Гранд Престиж» повідомлено, що ОСОБА_1 призвано на військову службу під час мобілізації на особливий період з 24.03.2014 року на підставі Указу Президента України №303/2014 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію» та зазначено, що за громадянами, які проходять військову службу під час мобілізації, зберігається місце роботи та середній заробіток.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , відповідно до наказу №25-к від 03.11.2014 року звільнено з посади менеджера по постачанню ТОВ «Гранд Ексклюзив» згідно ст.40 п.4 КЗпПУ.

Таким чином, в судому засіданні встановлено, та не оспорюється сторонами, що ОСОБА_1 працював на посаді менеджера по постачанню ТОВ «Гранд Ексклюзив» з 31.08.2012 рокує 24.03.2014 року призваний на військову службу, яку проходив до 10.03.2015 року, та під час проходження військової служби був звільнений 03.11.2014 року з займаної посади по п.4 ст.40 КЗпПУ (прогул).

Відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 року №303/2014, який затверджено Законом України від 17.03.2014 року оголошено та проведено часткову мобілізацію.

Згідно ч.2 ст.39 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частинами третьою та четвертою статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 51, частиною п`ятою статті 53, частиною третьою статті 57, частиною п`ятою статті 61 Закону України "Про освіту".

Згідно ч.3 ст.199 КЗпПУ , за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації, зберігаються місце роботи, посада і компенсується із бюджету середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, в яких вони працювали на час призову, незалежно від підпорядкування та форми власності. Виплата таких компенсацій із бюджету в межах середнього заробітку проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.2 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20.05.2014 року, поширити дію частин другої і третьої статті 39 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", частини третьої статті 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та частини третьої статті 119 Кодексу законів про працю України в редакції цього Закону на громадян України, які починаючи з 18 березня 2014 року були призвані на військову службу на підставі Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303 "Про часткову мобілізацію", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію".

Згідно ст.235 КЗпПУ, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач був звільнений з займаної посади, перебуваючи на військовій службі і тому дане звільнення визнається незаконним а позивач повинен бути поновлений на займаній посаді.

Крім того, з врахуванням незаконного звільнення, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу згідно заявлених позовних вимог з 01.11.2014 року по 01.04.2015 року у розмірі мінімальної заробітної плати, що становить 6090 грн.

Заперечення відповідача, що закон, що забороняє звільняти військовослужбовців, прийнятий після того, як позивач призваний на військову службу, і тому на нього не поширюється, є безпідставними.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, заперечення відповідача, що вони не були належним чином повідомленні про те, що позивач призваний на військову службу, не доведенні належними та допустимим доказами, крім того саме не повідомлення роботодавця не є підставою для звільнення працівника з займаної посади під час перебування на військовій службі.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу, внаслідок неправомірних дій відповідача завдана моральна шкода, яка виразилась у душевних стражданнях, яких він зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою відповідача, зміні життєвого укладу. За таких обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що відшкодуванню підлягає моральна шкода в розмірі 1000 грн.

Крім того, враховуючи те, що позивач перебував на військовій службі до 10.03.2015 року і тому не знав про порушення його прав і не міг їх захистити в судовому порядку, суд поновлює позивачу строк звернення до суду з даним позовом.

Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Крім того, з відповідача на користь позивача, з врахуванням ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.3, 4, 10, 11, 15, 60, 88, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним позовом.

Поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді менеджера по постачанню Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Ексклюзив».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Ексклюзив» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 6090 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Ексклюзив» на користь ОСОБА_1 1000 грн. в відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Ексклюзив» на користь держави судовий збір 487 грн. 20 коп.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Обухівський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області.

СуддяПроць Т. В.