Справа № 431/4277/14-ц
Провадження № 22ц/782/274/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого - судді Авалян Н.М.

суддів - Лісіциної А.І. Малієнко Н.В.

при секретарі - Коротенку С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сєвєродонецьку Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки "Імперіал ЛТД" про розірвання договору та стягнення заборгованості за договором, та об'єднаним в одне провадження позовом Кредитної спілки "Імперіал ЛТД" до ОСОБА_1 про зміну умов договору з апеляційними скаргами Кредитної спілки "Імперіал ЛТД" на ухвалу від 05 травня 2015 року та рішення від 13 травня 2015 року Старобільського районного суду Луганської області, -

ВСТАНОВИЛА :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду 30 грудня 2014 року з вказаним позовом, який уточнила та в якому просила розірвати договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 12 серпня 2013 року та стягнути борг за вказаним договором у розмірі 191 725,97 грн., який складається із суми внеску (вкладу) та суми нарахованих, але не сплачених відсотків за користування внеском (вкладом). Позов обґрунтований невиконанням відповідачем договірних зобов'язань достроково повернути вклад з нарахованими відсотками на вимогу вкладника.

Відповідач КС "Імперіал ЛТД" 27 квітня 2015 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про зміну умов укладеного договору про залучення внеску (вкладу). Позов обґрунтований тим, що, девальвація національної грошової одиниці - гривні, а також військовий конфлікт, який відбувається на території Луганської області та загроза розповсюдження військового конфлікту на територію м.Старобільска Луганської області є підставою для зміни умов договору на період проведення антитерористичної операції, які втратять чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, а саме, -

зупинити дію пункту 1.1. щодо закінчення строку дії договору 30 вересня 2014 року;

включити пункт 1.2. строк дії договору продовжується до моменту, що завершиться через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції;

з п. 3.3.1 виключити редакцію "В будь який час достроково розірвати цей Договір, письмово попередивши про це спілку. В такому випадку Спілка протягом 30 днів з моменту отримання відповідного письмового повідомлення повертає Вкладнику Внесок та сплачує належні проценти, виходячи з процентної ставки, вказаної в п. 2.3 Цього Договору.";

п. 3.3.1 викласти у новій (доповненій) редакції "Розірвати цей Договір за згодою між сторонами, про що укласти Додаткову угоду. В такому випадку Спілка протягом 60 днів з моменту укладення Додаткової угоди про розірвання договору повертає Вкладнику Внесок та сплачує належні проценти, виходячи з процентної ставки, вказаної в п. 2.3 Цього Договору.";

частину 4 Договору (Відповідальність сторін) доповнити пунктом 4.4. і викласти у наступній редакції "Вкладник несе відповідальність за дострокове розірвання Договору у разі обману Спілки, щодо поважних причин, які слугують підставою для розірвання Договору. Відсутність претензій, щодо завданих збитків відповідно п.4.3 Договору оформлюється у Додатковій угоді про розірвання Договору відповідно до нової редакції п. 3.3.1";

виключити з п. 6.2. Договору умови "Якщо Вкладник протягом 15 днів з моменту одержання листа не підписав додатковий договір, пропозиція вважається не прийнятою. В такому випадку цей Договір розривається з дня одержання Вкладником вищезазначеного листа, йому повертається Внесок та сплачуються належні проценти, виходячи з процентної ставки, вказаної в п. 2.2. цього Договору за фактичний строк користування Внеском";

змінити п.6.3 Договору "Цей Договір може бути розірваний за ініціативою Вкладника в порядку, визначеному п.3.3.1 Цього Договору" та викласти п. 6.3. у новій редакції "Розірвання цього договору в односторонньому порядку не допускається, цей Договір може бути розірвано за згодою Сторін у відповідному порядку або на підставі рішення суду".

Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 05 травня 2015 року справи були об'єднані в одне провадження і, таким чином, позов КС "Імперіал ЛТД" є зустрічним по відношенню до позову ОСОБА_1

Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 13 травня 2015 року позов ОСОБА_1 в частині розірвання договору залишений без розгляду.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 13 травня 2015 року суд задовольнив уточнений позов ОСОБА_1 частково. Стягнув з КС "Імперіал ЛТД" на користь ОСОБА_1 суму неповерненого вкладу та відсотків в розмірі 186 870 грн. В задоволені зустрічного позову КС "Імперіал ЛТД" відмовив. Вирішив питання про судові втрати.

Крім того, ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 05 травня 2015 року суд задовольнив заяву представника позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову та забезпечив позов шляхом накладання арешту на грошові кошти в розмірі 191 725,97 грн., які належать КС "Імперіал ЛТД" та знаходяться на рахунках в банківських установах.

На ухвалу суду про забезпечення позову, а також на рішення суду відповідачем КС "Імперіал ЛТД" подані апеляційні скарги.

Рішення суду апелянт просить скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що суд помилково не застосував до правовідносин сторін правило ст.617 ЦК України, якою передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталось внаслідок випадку або непереборної сили. Відповідач вважає, що підставою для звільнення його від відповідальності повернути позивачу депозит з нарахованими відсотками є наступні обставини: девальвація національної грошової одиниці - гривні; військовий конфлікт, який відбувається на території Луганської області та загроза розповсюдження військового конфлікту на територію м.Старобільска Луганської області.

Ухвалу суду про забезпечення позову апелянт просить скасувати. Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що в заяві про забезпечення позову не вказано обґрунтування для вжиття заходів забезпечення позову; судом не прийняті до уваги інтереси не тільки позивачки, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку з арештом грошових коштів; арешт рахунків завдасть шкоди господарській діяльності, оскільки не буде змоги виплачувати податки та виплачувати депозити іншим членам кредитної спілки.

В судове засідання позивач та його представник, а також представник відповідача не з'явились. Про час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином.

Позивачка та її представник до початку судового засідання подали заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Представником відповідача ОСОБА_2 до початку судового засідання подана заява про відкладення розгляду справи у зв'язку з його зайнятістю в іншому судовому засіданні в суді м. Києва.

Колегія суддів визнала неявку сторін в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи за їх відсутності відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України, а клопотання представника відповідача таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з вимог ч.3 ст.27, ст.303-1 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Апеляційне провадження в порядку ст.318 ЦПК України відкрито 04 червня 2015 року.

Визначений ст. 303-1 ЦПК України двохмісячний строк розгляду апеляційної скарги спливає 4 серпня 2015 року.

Справа призначалася до розгляду на 15 червня 2015 року, 01 липня 2015 року. Кожного разу до початку судового засідання відповідач подавав заяви про відкладення розгляду справу в зв'язку з неможливістю забезпечити участь свого представника в судовому засіданні. Ці клопотання двічі були задоволені судом. Третє звернення представника відповідача про відкладення судового засідання колегія суддів розцінює як зловживання відповідачем своїми процесуальними правами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та надавши оцінку правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційних скарг, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Рішення суду оскаржується апелянтом тільки в частині, в якій позов ОСОБА_1 був задоволений частково і в частині, в якій було відмовлено в задоволенні зустрічного позову КС "Імперіал ЛТД". В частині, в якій було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1, рішення суду не оскаржується, тому колегія суддів не перевіряє рішення в зазначеній частині.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги на рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні факти, які визнаються сторонами та підтверджені матеріалами справи.

12 серпня 2013 року сторони уклали договір №736 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до якого ОСОБА_1 зробила внесок на депозитний рахунок у розмірі 100 000 грн. на строк до 28 лютого 2015 року, а КС "Імперіал ЛТД" зобов'язалась повернути вказані кошти та сплатити проценти у розмірі 35% річних, нараховуючи та сплачуючи проценти щомісячно.

03 вересня 2013 року сторони уклали додатковий договір, відповідно до якого вкладник вносить внесок (вклад) в розмірі 120 000 грн. на строк до 28 лютого 2015 року.

Відповідно до п. 1.1 Договору позивачка внесла внесок (вклад) члена КС "Імперіал ЛТД" на депозитний рахунок спілки, а відповідач прийняв внесок на умовах строковості, зворотності та платності.

Договором сторони передбачили також право вкладника на дострокове повернення вкладу (п.3.3.1).

24 листопада 2014 року позивачка звернулась з заявою до відповідача про дострокове розірвання договору та повернення вкладу, але не отримала від відповідача вкладу та нарахованих процентів.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що з відповідача КС "Імперіал ЛТД" підлягають стягненню на користь позивачки вклад та нараховані відсотки по вкладу як невиконане належним чином зобов'язання за договором. До правовідносин сторін суд застосував міжнародні норми права та конституційні норми України щодо захисту права власності, загальні норми цивільного законодавства, які регулюють правовідношення по виконанню цивільно-правових зобов'язань, а також спеціальні норми, які регулюють правовідношення між кредитною спілкою та її членами - ст.1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.41 Конституції України, ст.ст.526, 530, 536, 615, 610, 611, 612, 626, 629, 1058, 1060, 1061 ЦК України, ст.ст.10, 21, 23 Закону України «Про кредитні спілки».

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду, оскільки він відповідає встановленим обставинам справи, а також нормам матеріального права, при цьому судом дотримані норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, виходячи з наступного.

Договором сторони не передбачили обставини, за яких сторона звільняється від відповідальності за невиконання договірних зобов'язань.

Підстави для звільнення від відповідальності визначені в ст.617 ЦК України, якою передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Застосування цієї норми передбачає існування лише випадку або непереборної сили, до яких не відноситься девальвація грошової одиниці та проведення антитерористичної операції в окремих районах Луганської та Донецької областей, тобто підставою застосування цього закону є інші обставини ніж ті, що зазначив апелянт.

Тим більше, що в ст.617 ЦК України прямо зазначено, що не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову КС "Імперіал ЛТД", суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для зміни укладеного сторонами договору, обумовлені договором або законом.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду, оскільки він відповідає встановленим обставинам справи, а також нормам матеріального права, при цьому судом дотримані норми процесуального права.

Статтею 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Договором (п.6.2) сторони визначили, що його умови можуть бути змінено або доповнені за ініціативою спілки у разі зміни кон'юнктури ринку грошових ресурсів, зміни законодавства, що регулює відносини сторін, прийняття компетентними державними органами актів чи рішень, що так чи інакше впливають на виконання спілкою умов договору.

Оскільки вкладник ОСОБА_1 умови договору виконала, а самим договором сторони не передбачили його зміну за вказаних КС "Імперіал ЛТД" обставин, відсутні підстави для його розірвання.

Підсумовуючи наведене, підстав для зміни чи скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги на ухвалу про забезпечення позову, колегія суддів вважає, вона не підлягає задоволенню. Разом з тим, частково доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відмова у забезпеченні позову залишає не усуненою загрозу створення відповідачем обставин, які зможуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд першої інстанції правильно керувався правилами ст.ст.151-153 ЦПК України, але не навів мотивів, за яких дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення. Крім того, в ухвалі суд не надав правової оцінку тому, чи відповідає заява про забезпечення позову вимогам ч.2 ст.151 ЦПК України.

Тим самим ухвала суду не в повному обсязі відповідає вимогам ст.153, ст.210 ЦПК України. Однак, допущені судом помилки є формальними та не впливають на правильність висновку суд про наявність правових підстав для забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд мав пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам.

Справа за позовом ОСОБА_1 знаходилась в провадженні суду з грудня 2014 року. Заперечуючи проти позову ОСОБА_1, відповідач КС "Імперіал ЛТД" фактично визнавав розмір заборгованості перед позивачкою за договором, але посилався на неможливість виконання зобов'язання у зв'язку з обставинами, незалежними від волі відповідача. Отже, у суду були всі підстави припустити, що виконання рішення суду може зробити утрудненим або неможливим виконання рішення суду.

Доводи апелянта про те, що арештом рахунків КС "Імперіал ЛТД" може бути завдано шкоди іншим особам та господарській діяльності, на увагу не заслуговують, оскільки судом були арештовані не банківські рахунки юридичної особи, а грошові кошти на рахунках в межах ціни позову. Цей спосіб забезпечення позову передбачений ст.152 ЦПК України та є співмірним заявленим вимогам.

За вказаних обставин, а також з урахуванням того, що позов, який забезпечувався, вже розглянутий судом з ухваленням рішення на користь позивачки, підстав для скасування ухвали суду про забезпечення позову колегія суддів не вбачає.

Підсумовуючи наведене, керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313, 315, 317, 319, 323-325, 327 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційні скарги Кредитної спілки "Імперіал ЛТД" відхилити.

Ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 05 травня 2015 року та рішення Старобільського районного суду Луганської області від 13 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції - Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді: