06.07.2015 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа №533/613/15-ц
провадження №6/533/7/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Лизенка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Гордієнко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина Полтавської області подання ВДВС Козельщинського районного управління юстиції про тимчасове обмеження громадянина ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон, -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець - в.о. начальника ВДВС Козельщинського районного управління юстиції ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у ВДВС Козельщинського районного управління юстиції знаходиться провадження по виконанню виконавчого листа № 533/168/2013 від 13.05.2013 року, виданого Козельщинським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Фінансового управління Козельщинської РДА 5209 гривень.

Заборгованість за вказаним виконавчим листом погашена частково, в сумі 785,88 грн. Крім цього, 03.07.2015 року на депозитний рахунок ВДВС боржником перераховано 1800 грн, які також будуть спрямовані на погашення боргу.

Представник ВДВС Козельщинського РУЮ просив розглянути подання за його відсутності, що не перешкоджає розгляду подання по суті.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши матеріали подання, вважає необхідним відмовити у задовленні подання виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. На здійснення цих прав не встановлюються жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для забезпечення громадського порядку, запобігання злочинам, для охорони здоров'я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно з ст.6 Закону України «Про порядок виїзду України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, тобто, в тому числі, у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як він пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Крім того, слід зазначити що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених у листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

З подання державного виконавця та матеріалів доданих до нього встановлено, що у провадженні відділу державної виконавчої служби Козельщинського районного управління юстиції знаходиться виконавче провадження ВП №38211078 по примусовому виконанню виконавчого листа Козельщинського районного суду Полтавської області №533/168/2013 від 13.05.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Фінансового управління Козельщинської РДА 5209 гривень.

31.05.2015 року відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, пунктом 2 цієї постанови боржнику був наданий строк для добровільного виконання рішення суду.

13.09.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою було накладено арешт на все рухоме майно, що належить боржнику.

Державним виконавцем були зроблені запити до обліково-реєстраційних установ, а саме до Козельщинського РВ УМВС України в Полтавській області, ДПС України, Управління ДАІ УМВС України в Полтавській області, Михайликівської сільської ради, Державної інспекції сільського господарства в Полтавській області, Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування Кобеляцького, Новосанжарського, Козельщинського та Решетилівського районів щодо наявності зареєстрованого за боржником рухомого та нерухомого майна.

Постановою від 19.12.2013 року державним виконавцем оголошено розшук майна боржника автомобіля OPEL MANTA СПГ, 1982 року випуску.

Актами державного виконавця від 04.09.2013 року, 13.05.2014 року, 26.06.2015 року, 02.07.2015 року встановлено, що перевірити майновий стан боржника неможливо у звязку із його відсутністю за місцем проживання.

В той же час, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що боржником періодично сплачувалися грошові кошти на погашення боргу. Загальна сума погашення складає 785,88 грн. Крім цього, 03.07.2015 року на депозитний рахунок ВДВС боржником перераховано 1800 грн, які також будуть спрямовані на погашення боргу.

Так чином, державним виконавцем не наведено жодних доводів, підтверджених належними доказами, про вчинення боржником дій, які б фактично перешкоджали звернути стягнення на належне йому майно чи грошові кошти та те, що боржник дійсно ухиляється від виконання зобов'язань покладених виконавчим листом та має наміри залишити територію України.

Добровільне невиконання боржником зобов'язань протягом встановленого строку само по собі не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обов'язків.

За таких обставин суд вважає, що подання головного державного виконавця - в.о. начальника ВДВС Козельщинського районного управління юстиції ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 208-210, 377-1 ЦПК України, п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», суд -

УХВАЛИВ:

Подання головного державного виконавця - в.о. начальника ВДВС Козельщинського районного управління юстиції ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Копію ухвали надіслати ВДВС Козельщинського районного управління юстиції, боржнику, стягувачу, прокурору Козельщинського району Полтавської області.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Козельщинський районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: підпис ОСОБА_3

З оригіналом вірно.

Суддя

Козельщинського районного суду: ОСОБА_3