Справа № 683/3147/14-ц
13 лютого 2015 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області
головуючого судді Цимбалюка О.В.
при секретарі Поважнюк О.Б.
розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 третя особа - ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність,
У жовтні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» через представника ТОВ "Про Консалтинг" звернулось з позовом до ОСОБА_1 третя особа - ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту.
На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27 жовтня 2009 року АКІБ "УкрСиббанк" змінило назву на Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк".
08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого перейшло право вимоги від ПАТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк» право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором, станом на 28.10.2014 року відповідач має заборгованість за кредитним договором у розмірі 526 629,04 грн., яка складається з: 45 337,37 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 362 381,60 грн. - заборгованості за кредитом; 20 548,91 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 164 247,44 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом.
Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином у встановленому законом порядку. У відповідності до ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до умов даного кредитного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати.
Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
У відповідності до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися, зокрема, на підставі рішення суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 33, ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду.
При цьому рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може встановити спосіб реалізації предмета іпотеки: або шляхом проведення прилюдних торгів, або шляхом застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку».
Оцінюючи обставини справи у їх сукупності, суд приходить до переконання про те, що внаслідок невиконання ОСОБА_1 своїх зобов'язань щодо сплати кредиту позивач має право на звернення стягнення на предмет іпотеки, а вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду повинен бути зазначений і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленої ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві.
Приймаючи до уваги, що такий порядок звернення стягнення закону не суперечить та відповідає умовам укладеного між сторонами договору, суд приходить до висновку про те, що ця вимога позивача підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.
За ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.
У відповідності до ч. 3 ст. 109 ЖК УРСР звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.
Судом встановлено, що будинок, який є предметом іпотеки, є власником ОСОБА_1
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 546, 553, 572, 611, 625, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 33, 39,40 Закону України «Про іпотеку», ст. 109 Житлового кодексу УРСР , суд,-
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. Лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: