Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 4с-139/11
У Х В А Л А

09 грудня 2011 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого судді Смоляра А.О.при секретарі Мандрик А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси скаргу ОСОБА_1 на рішення та дії Центрального відділу Державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Центрального ВДВС Черкаського міського управління юстиції. У скарзі зазначив, що 19.10.2010 року було відкрито виконавче провадження № 22037495 за виконавчим листом № 2-335 від 01.06.2010 року, виданим Придніпровським районним судом м. Черкаси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ"Укрпромбанк" суми боргу 214 329,12грн. 06.06.2011р. відкрито ще три виконавчі провадження №26922869, 26926385 і 26927327 на підставі виконавчого листа № 2-623 від 16.09.2010 року, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси. 30.09.2011 року Соснівським районним судом м. Черкаси було винесено ухвалу у справі №6-551/2011, якою дозволено примусове проникнення до будинку №25 по пров. Партизанському у м. Черкаси. 31.10.2011 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами виконавчого провадження та звернувся з апеляційною скаргою на відповідне рішення суду, одночасно повідомивши ВДВС про зміну місця свого проживання, та про те, що входження до житла буду суперечить іптересам іншого співвласника, що проживає за вказаною адресою. За таких обставин вважає незаконним дії державного виконавця щодо здійснення примусового входження до житла за зазначею вище адресою, просить визнати нечинними акти опису і арешту від 03.11.2011 року та зобовязати ЦВ ДВС повернути майно, арештоване та вивезене згідно відповідних актів.

В судовому засіданні, під час розгляду скарги представник ОСОБА_1 підтримав доводи скарги та просив її задовольнити з наведених у скарзі підстав.

Представник Центрального ВДВС Черкаського міського управління юстиції проти задоволення скарги заперечував, та пояснив, що примусове проникнення до житла скаржника було проведене на підставі рішення суду. На момент вчинення проникнення до житла боржника, та складення актів опису та арешту відповідного майна, осбавини, які б зумовлювали зупинення провадження були відсутні, а тому вважає, що дії виконавця в повній мірі відповідають вимогам закону. Посилання скаржника на подання ним апеляційної скарги на рішення суду та на те, що він змінив місце проживання нічим не підтверджуються, та є надуманими. Крім того такі факти не перешкоджають проведенню виконавчих дій, направлених на примусове виконання рішення суду.

Заслухавши пояснення представника скаржника, представника Центрального відділу ДВС, дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

19.10.2010 року було відкрито виконавче провадження № 22037495 за виконавчим листом № 2-335 від 01.06.2010 року, виданим Придніпровським районним судом м. Черкаси, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ"Укрпромбанк" суми боргу 214 329,12грн., 06.06.2011р. відкрито ще три виконавчі провадження №26922869, 26926385 і 26927327 на підставі виконавчого листа № 2-623 від 16.09.2010 року, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси. Повідомлений належним чином боржник, дій, направлених на добровільне виконання відповідних рішень суду не вчинив.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Враховуючи, що боржник, у термін встановлений для добровільного виконання рішення суду ніяких дій на таке виконання не вчинив, то дії державного виконавця, направлені на примусове виконання рішення суду є правомірними.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи вирішуються судом за місцем знаходження житла за поданням державного виконавця. Суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

30.09.2011 року Соснівським районним судом м. Черкаси було винесено ухвалу у справі №6-551/2011, якою дозволено примусове проникнення до будинку №25 по пров. Партизанському у м. Черкаси.

За таких обставин, судом встановлено, що виконавець маючи дозвіл суду на примусове проникнення до житла скаржника діяв в межах своїх повноважень та у відповідності до вимог закону.

Статті 37, 38 ЗУ «Про виконавче провадження» визначають обставини за яких державний виконавець зобовязаний чи то має право зупинити виконавче провадження, жодної із перерахованихв законі обставин скаржник не навів.

Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень.

Відповідно до ч.3 ст. 387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

В судовому засіданні встановлено, що скаржник в добровільному порядку в установлений державним виконавцем термін рішення суду не виконав. Після збігу терміну для добровільного виконання, державним виконавцем в межах відкритого виконавчого провадження проводились заходи по примусовому виконанню судового рішення, на підставі відповідного виконавчого листа з дотриманням норм чинного законодавства.

Вимоги скаржника про незаконність таких дій державного виконавця з тих мотивів, що він повідомив ДВС про те, що змінив місце проживання та звернувся до апеляційного суду зі скаргою на рішення суду про дозвіл на проникнення до житла не знайшли свого підтвердження в судовому. Крім того вказівка на такі факти, як на поршення вимог законодавства під час здійснення виконавчих дій не грунтуються на вимогах закону та являються припущенняхм скаржника, що відповідно до ст. 60 ЦПК України не може служити підставою для задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 387 ЦПК України, суд ,-

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Центрального ВДВС Черкаського міського управління юстиції ОСОБА_3 щодо примусового проникнення до будинку №25 по пров. Партизанському у м. Черкаси та складення актів опису та арешту майна від 03.11.2011 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Головуючий: ОСОБА_4