УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Червинської М.Є. Юровської Г.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні, приватного підприємства «Нива-В.Ш.» (далі - ПП «Нива-В.Ш.»), ОСОБА_5, треті особи: Державна іпотечна установа, Реєстраційна служба Комсомольського районного управління юстиції м. Херсона, про визнання недійсними прилюдних торгів, визнання недійсним протоколу про проведення прилюдних торгів, визнання недійсним акту про затвердження протоколу про проведення прилюдних торгів, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно,

за касаційною скаргою ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_6, на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 18 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 28 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просила:

- визнати недійсними прилюдні торги, проведені 06 червня 2013 року Філією 22 ПП «Нива-В.Ш.», з реалізації належного їй на праві власності нерухомого майна, а саме: Ѕ частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1.

- визнати недійсним протокол № 2213089 від 21 червня 2013 року, складений Філією 22 ПП «Нива-В.Ш.», по проведенню прилюдних торгів з реалізації належного їй на праві власності нерухомого майна, а саме: Ѕ частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1.

- визнати недійсним акт про затвердження протоколу № 2213089 по проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, що є предметом іпотеки та належить ОСОБА_4;

- скасувати державну реєстрацію права власності Ѕ частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною житловою площею 67,8 кв.м, що була придбана 06 червня 2013 року на прилюдних торгах ОСОБА_5

На обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що в ході проведення виконавчих дій по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-2770/11, виданого 02 квітня 2012 року Комсомольським районним судом м. Херсона, про солідарне стягнення з ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь Державної іпотечної установи заборгованості за кредитним договором та судових витрат, були проведені прилюдні торги з реалізації предмета іпотеки, а саме: Ѕ частини квартири АДРЕСА_1.

Позивач вказувала, що державний виконавець не мав жодних правових підстав звертати стягнення на предмет іпотеки в порядку, визначеному Законом України «Про іпотеку», оскільки рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона, на підставі якого видано виконавчий лист, стягнуто заборгованість у розмірі 266 220 грн 84 коп., а стягувач із вимогою про звернення на предмет іпотеки в порядку Закону України «Про іпотеку» не звертався.

Також вважає, що державним виконавцем безпідставно звернуто стягнення на все нерухоме майно, а не на Ѕ його частку, яка була предметом іпотеки.

За викладених підстав просила задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 18 серпня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 28 квітня 2015 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6, відхилено, рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 18 серпня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з ч. 1 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені цим Кодексом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, з висновками якого погодився апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які їх регулюють, дійшовши обгрунтованого висновку про те, що стягувач у даному виконавчому провадженні одночасно є заставодержателем, а тому процедура реалізації спірного об'єкта нерухомості відбулась з урахуванням чинного законодавства щодо реалізації арештованого майна, що є предметом іпотеки.

Докази та обставини, що наведені в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 18 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 28 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

М.Є. Червинська

Г.В. Юровська