Справа №333/1963/15-ц
Провадження №2/333/1371/15
23 червня 2015 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді Тучкова С.С.,
при секретарі Шелесько Ю.О.,
за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №333/1963/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на 1/5 частку житлового будинку в порядку спадкування за законом, встановлення факту проживання однією сім'єю протягом пяти років до часу відкриття спадщини, -
Позивач та її представник у судовому засіданні уточнений позов підтримали у повному обсязі, просили суд його задовольнити з підстав, викладених у ньому.
Відповідачі, будучи належним чином повідомленими судом про час і місце розгляду справи, повторно в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви в яких не заперечували проти задоволення позовних вимог в повному обсязі та просили суд розглядати справу за їх відсутності. Оскільки суд не має відомостей про причини неявки відповідачів, повідомлених належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Позивач та її представник у судовому засіданні не заперечували щодо такого вирішення справи.
Заслухавши пояснення позивача та її представника, свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
На підставі ст.57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.
Згідно ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до актового запису про смерть №4610 від 15.05.2007 року, виданого Відділом реєстраційної служби Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, ОСОБА_7 померла 15.05.2007 року (а.с.21).
Згідно свідоцтва про смерть, серії 1-ЖС, №171648 від 15.04.2010 року, виданого Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_8 помер 04.09.1998 року (а.с.20).
З свідоцтва про народження ОСОБА_9, свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вбачається, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_8 (а.с.99).
Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ОСОБА_7 є дружиною ОСОБА_8 (а.с.92).
Згідно відповіді з Шостої державної нотаріальної контори на запит суду спадкова справа після померлої 14 травня 2005 року ОСОБА_7 не заводилась (а.с.88).
З урахуванням вищевикладеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.
На підставі ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Зі змісту ст.1223 Цивільного кодексу України вбачається, що право на спадкування мають особи визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкоємці за законом.
Згідно ст.1261 Цивільного кодексу України до першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.
Відповідно до ст.1262 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менше, як пять років до часу відкриття спадщини
Відповідно до ч.1 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ч.3 цієї статті спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в процесі розгляду справи встановлено, що 14 травня 2005 року померла ОСОБА_7 Після її смерті відкрилася спадщина. До складу спадкового майна входить 1/5 частка житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: м.Запоріжжя, вул.Яблучна, 32, які вона успадкувала після смерті ОСОБА_8 як дружина померлого, шляхом звернення з заявою до Шостої державної нотаріальної контори, але під час життя не отримала свідоцтво про право на спадщину за законом.
Належність спадкового майна спадкодавцеві підтверджується дослідженими судом письмовими доказами. Позивач є єдиною спадкоємицею четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_7, адже інші особи у належний строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернулися. Отже, позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_7, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на протязі пяти років до дня відкриття спадщини.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе визнати право власності за ОСОБА_1 на 1/5 частку житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: м. Запоріжжя, вул. Яблучна, 32, в порядку спадкування за законом після померлої 14 травня 2007 року ОСОБА_7
У звязку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
У позовній заяві та під час розгляду справи позивач не просив суд стягувати з відповідачів сплачений нею при подачі позовної заяви до суду судовий збір, тому суд вважає за необхідне не стягувати з відповідачів на користь позивача судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1216, 1218, 1223, 1261, 1262, 1268 ЦК України, ч.4 ст.169, ст.ст.10, 11, 59, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на 1/5 частку житлового будинку в порядку спадкування за законом, встановлення факту проживання однією сім'єю протягом пяти років до часу відкриття спадщини задовольнити повністю.
Встановити факт, що ОСОБА_7, яка померла 14 травня 2007 року проживала однією сімєю з ОСОБА_1 протягом пяти років до часу відкриття спадщини.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частку житлового будинку, господарських будівель та споруд, а саме: житлового будинку літ. А, душу літ. О, гаражу літ. Н, намету літ. М, намету літ. Л, сараю літ. И, сараю літ. З, гаражу літ. Е, вбиральні літ. К, фундаменту гаражу літ. Д, сараю літ. в, літньої кухні літ. В, сараю літ. б, літньої кухні літ.Б, погрібу пг, паркану № 3, воріт № 4, 4, водопроводу № 2, що розташовані за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Яблучна, будинок №32 (тридцять два), в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлої 14 травня 2007 року.
Копію заочного рішення надіслати відповідачам не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя С.С. Тучков