Справа № 369/1635/15-ц
Провадження № 2/369/1247/15
УХВАЛА

Іменем України

16.02.2015 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчко А.Я. ,

за участю секретаря Ткачук Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на рухоме та нерухоме майно та поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на рухоме та нерухоме майно та поділ майна подружжя.

Разом з позовом позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, де просила суд заборонити МРЕВ-1 м. Київ Святошинського району проводити зняття з реєстрації транспортних засобів: напівпричіп лафет марки Broshuis, модель Е 2597, фіолетовий, 1974 року випуску, номер шасі 74104, державний номер НОМЕР_1, напівпричеп-платформа-Е марки Broshuis, модель Е-2190/27, червоний 1977 року випуску, номер шасі 77058, державний номер НОМЕР_2, сідловий тягач-Е марки SCANIA, модель R420, номер шасі XLER4X5, білий, 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_3, які зареєстровані в УДАІ Святошинського району м. Києва на імя ОСОБА_2, обґрунтовуючи заяву тим, що ОСОБА_2 помістив оголошення в Інтернеті, а тому неприйняття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду

Сторони в судове засідання не з'явились, проте їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву позивача про забезпечення позову слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.151 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно з ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити в подальшому неможливим виконання рішення суду.

Частиною 2 ст.152 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, законодавець вказує лише на можливість, а не обов'язок суду забезпечити позов, при чому відповідно до вимог законодавства це можливо за умови, що з матеріалів справи чи самої заяви про забезпечення позову вбачається, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали та обставини справи, доводи викладені у заяві позивача про забезпечення позову, суд не вбачає підстав для задоволення вищезазначеної заяви на даній стадії судового процесу, оскільки не надано доказів, які підтверджують, що спірні транспортні засоби належать на праві власності ОСОБА_2 та зареєстровані за ним, і що останній має намір відчужити спірне майно, а також не обґрунтовано необхідність застосування обраного представником позивача виду забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, з врахуванням також того, що зазначені у заяві підстави для обрання виду забезпечення позову, не дають можливості дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити.

Проте, позивач чи його представник вправі повторно звернутися з даною заявою до суду після надання доказів, які підтверджують обсяг і вартість майна, що належить відповідачу на праві власності.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на рухоме та нерухоме майно та поділ майна подружжя відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Волчко А.Я.