РІШЕННЯ

Іменем України

21.12.2015 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

Головуючого судді Дзеньдзюра С.М.

при секретарі Стасишин А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Енергозберігаючі технології, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання мирової угоди та повернення безпідставно набутого майна та позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Енергозберігаючі технології до ОСОБА_3 про розірвання договору відступлення права вимоги,-

встановив:

Позивачі ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Енергозберігаючі технології та ОСОБА_2 звернулись до суду із цивільним позовом до ОСОБА_3, який в подальшому зменшили та просять розірвати Мирову угоду від 28 квітня 2009 року у справі №2-2262/09 року укладену між ОСОБА_2, ОСОБА_4, ТОВ Енергозберігаючі технології та ОСОБА_3 в частині правовідносин з ОСОБА_3; зобовязати ОСОБА_3 повернути ОСОБА_2 безпідставно набуте нерухоме майно, а саме 10/50 частки адмінбудинку, що позначений літ. А-2 площею 892,8 кв.м. та нежитлових підвальних приміщень літ. Б-1 площею 36,3 кв.м., що знаходиться за адресою Львівська область, м. Львів, вул. Є. Лазаренка, буд. 5а.; визнати за ОСОБА_2 право власності на 10/50 частки адмінбудинку, що позначений літ. А-2 площею 892,8 кв.м. та нежитлових підвальних приміщень літ. Б-1 площею 36,3 кв.м., що знаходиться за адресою Львівська область,м. Львів, вул. Є. Лазаренка, буд. 5а.

Позивач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Енергозберігаючі технології звернулось до суду із цивільним позовом до ОСОБА_3 та просить розірвати Договір про відступлення права вимоги від 27.02.2009 року укладений між ТОВ Енергозберігаючі технології з однієї сторони та ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з іншої сторони, в частині правовідносин між ТОВ Енергозберігаючі технології та ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог посилаються на наступне. 28 лютого 2008 року між ТОВ Енергозберігаючі технології та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу адмінбудинку та нежитлових підвальних приміщень. Продаж було вчинено за 2100 000,00 гривень 00 копійок з ПДВ, які покупець зобовязався сплатити продавцю, а продавець прийняти ці кошти, згідно графіку вказаного в договорі, а загалом до 20 жовтня 2010 року. 27 березня 2009 року, між ТОВ Енергозберігаючі технології з однієї сторони та ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з іншої сторони було укладено договір про відступлення права вимоги. За цим договором, первісний кредитор ТОВ Енергозберігаючі технології передав новим кредиторам (ОСОБА_3 та ОСОБА_4П.), в рівних частках кожному, а нові кредитори набули права вимоги за правочином, належне первісному кредитору і стали кредиторами за договором купівлі-продажу адмінбудинку та нежитлових підвальних приміщень, укладеного між первісними кредитором та ОСОБА_2. Відповідно до п.2.1. цього договору, за передане право вимоги до боржника (ОСОБА_2В.) за договором купівлі-продажу адмінбудинку та нежитлових підвальних приміщень від 28 лютого 2008 року, нові кредитори сплачують первісному кредитору суму в розмірі 1 250 000 грн. Вказану грошову суму нові кредитори сплачують первісному кредитору протягом 10 календарних днів після виконання Боржником свого зобовязання за Основним договором.

В березні 2009 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до Франківського районного суду з позовом про стягнення коштів з ОСОБА_2, а саме, заборгованості за договором купівлі-продажу адмінбудинку та нежитлових підвальних приміщень. Вказаний судовий спір сторони врегулювали шляхом укладення мирової угоди. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 30 квітня 2009 року затверджено умови мирової угоди між сторонами, а саме:

Відповідач ОСОБА_2 в рахунок заборгованості за обєкт нерухомого майна нежитлові приміщення за адресою: м. Львів, вул. Лазаренка, 5а, які належать йому за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі за №2519 (витяг з реєстру права власності на нерухоме майно №17930081 від 29.02.2008 року, виданого ЛОКП Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки), передає на праві приватної власності позивачам частину цього нежитлового приміщення, в наступних розмірах:

ОСОБА_4 частину нежитлового приміщення I-го та II-го поверху, площею 426,30 кв.м. та нежитлове підвальне приміщення площею 36,3 кв.м., що становить 25/50 загальної площі приміщення за адресою: м. Львів, вул. Лазаренка,5а, а саме: I-й поверх з позначеннями в технічному паспорті наступними літерами: 8-8,3 кв.м.; 9-2,6 кв.м.; 10 7,7 кв.м.; 11-3,3 кв.м.; 12 7,8 кв.м.; 13 - 10,7 кв.м.; 14 9,7 кв.м.; 27 3,4 кв.м; 28 6,0 кв.м., 29 82,5 кв.м.; 29а 21,7кв.м.; II - 13,0 кв.м., загальною площею 176,7 кв.м. II й поверх з позначеннями в технічному паспорті наступними літерами: 34-5,3 кв.м.; 35-3,0 кв.м., 36 -17,9 кв.м.; 36а 44,9 кв.м; 36б 1,9 кв.м.; 37 15,4 кв.м.; 38-9,9 кв.м.; 39 4,1 кв.м.; 40 16,7 кв.м.; 41 23,5 кв.м.; 46 60,6 кв.м;47 9,8 кв.м.; 48-10,3 кв.м. 49 13,1 кв.м.; II 13,2 кв.м., загальною площею 249,6 кв.м.

ОСОБА_3 частину нежитлового приміщення I-го та II-го поверху, площею 186 кв.м., що становить 10/50 загальної площі приміщення за адресою: м. Львів, вул. Лазаренка, 5а, а саме: I-й поверх з позначеннями в технічному паспорті наступними літерами:15 9,6 кв.м.; 16 21,9 кв.м.; 17 2,2 кв.м.; 18 3,1 кв.м.; 19 21,3 кв.м.; 20 16,2 кв.м.; 21 16,8 кв.м., 21 а 5,6 кв.м.; 21б 6,7 кв.м.; 22 6,9 кв.м.; 23 19,0 кв.м.; 26 2.9 кв.м. загальною площею 132,2 кв.м II-й поверх з позначеннями в технічному паспорті наступними літерами: 42 41,3 кв.м.; 43 6,6 3,5 кв.м.; 45 3,3 кв.м. загальною площею 54,7 кв.м.

Крім цього, відповідно до п.2 вказаної мирової угоди від 28 квітня 2009 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зобовязались оплатити ТОВ Енергозберігаючі технології грошові кошти у національній валюті України у наступних розмірах: ОСОБА_4 - 871212,00 ( вісімсот сімдесят одна тисяча двісті дванадцять) грн., ОСОБА_3 378788,00 (триста сімдесят вісім тисяч сімсот вісімдесят вісім) грн. Вказані грошові суми повинні були бути перераховані на розрахунковий рахунок ТОВ Енергозберігаючі технології у безготівковій формі до 20 жовтня 2010 року.

На виконання вказаної мирової угоди, ОСОБА_2 в рахунок заборгованості за обєкт нерухомого майна нежитлові приміщення за адресою: м. Львів, вул. Лазаренка, 5а, передав відповідачу ОСОБА_3 погоджену сторонами частину цього нежитлового приміщення, а саме, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 23236617, за ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на 10/50 частки адмінбудинку, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Є. Лазаренка, будинок 5 а, позначений на плані літ. А-2 площею 892,8 кв.м.; нежитлові підвальні приміщення літ. Б-1 площею 36,3 кв.м.

Проте, ОСОБА_3 всупереч умовам договору, досі не здійснив оплати за передане право вимоги ТОВ Енергозберігаючі технології за договором про відступлення права вимоги від 27.03.2009 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 «Енергозберігаючі технології» позов підтримав, зазначив, що відповідач ОСОБА_3 всупереч умовам договору, досі не здійснив оплати за передане право вимоги ТЗОВ «Енергозберігаючі технології» за договором про відступлення права вимоги від 27.03.2009 року.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомив про причини неявки, хоча був належно повідомлений про час та місце слухання справи. Суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності.

Заслухавши пояснення представників позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ТОВ Енергозберігаючі технології до ОСОБА_3 про розірвання договору відступлення права вимоги підставний та підлягає до задоволення, а позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Енергозберігаючі технології, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання мирової угоди та повернення безпідставно набутого майна до задоволення не підлягає.

Судом встановлено, що 28 лютого 2008 року між ТЗОВ «Енергозберігаючі технології» та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу адмінбудинку та нежитлових підвальних приміщень. Продаж було вчинено за 2 100000,00 грн. з ПДВ, які покупець зобов'язався сплатити продавцю, а продавець прийняти ці кошти, згідно графіку вказаного в договорі, а загалом до 20 жовтня 2010 року.

Відповідно до п.1 договору купівлі-продажу адмінбудинку та нежитлових підвальних приміщень, товариство з обмеженою відповідальністю «Енергозберігаючі технології» продало, а ОСОБА_2 купив адміністративний будинок, що на плані позначений літерою «А-2» загальною площею 892, 8 (вісімсот дев'яносто дві цілих вісім десятих) кв.м. та нежитлові підвальні приміщення, що на плані позначені літерою «Б-1», загальною площею 36,3 (тридцять шість цілих три десятих) кв.м., які розташовані за адресою м. Львів, вул. Лазаренка, 5а.

27 березня 2009 року між ТЗОВ «Енергозберігаючі технології» з однієї сторони та ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з іншої сторони було укладено договір про відступлення права вимоги. За цим договором, первісний кредитор - ТЗОВ «Енергозберігаючі технології» передав новим кредиторам (ОСОБА_3 та ОСОБА_4), в рівних частках кожному, а нові кредитори набули права вимоги за правочином, належне первісному кредитору і стали кредиторами за договором купівлі-продажу адмінбудинку та нежитлових підвальних приміщень, укладеного між первісними кредитором та ОСОБА_2.

Відповідно до п.2.1. договору про відступлення права вимоги від 27.03.2009р., за передане право вимоги до боржника за договором купівлі-продажу адмінбудинку та нежитлових підвальних приміщень від 28 лютого 2008 року, нові кредитори сплачують первісному кредитору суму в розмірі 1 250 000 грн. Вказану грошову суму нові кредитори сплачують первісному кредитору протягом 10 календарних днів після виконання Боржником свого зобов'язання за Основним договором.

Відповідно до п. 3.3. договору про відступлення права вимоги, нові кредитори зобов'язані своєчасно сплатити суму передбачену 2.1. договору після виконання боржником свого обов'язку за договором.

Згідно п. 4.1. договору, у випадку порушення своїх зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність визначену цим договором та чинним законодавством. Порушення зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

В березні 2009 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до Франківського районного суду з позовом про стягнення коштів, а саме, заборгованості за договором купівлі-продажу адмінбудинку та нежитлових підвальних приміщень. Вказаний судовий спір сторони врегулювали шляхом укладення мирової угоди.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 30 квітня 2009 року було затверджено умови мирової угоди між сторонами, а саме: «Відповідач ОСОБА_2 в рахунок заборгованості за об'єкт нерухомого майна - нежитлові приміщення за адресою: м. Львів, вул. Лазаренка, 5а, які належать йому за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі за №2519 (витяг з реєстру права власності на нерухоме майно №17930081 від 29.02.2008 року, виданого ЛОКП «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки»), передає на праві приватної власності ОСОБА_4 частину нежитлового приміщення I-го та II-го поверху, площею 426,30 кв.м. та нежитлове підвальне приміщення площею 36,3 кв.м., що становить 25/50 загальної площі приміщення, ОСОБА_3 частину нежитлового приміщення I-го та II-го поверху, площею 186 кв.м., що становить 10/50 загальної площі приміщення.

Відповідно до умов Мирової угоди від 28 квітня 2009 року вказані грошові суми повинні бути перераховані на розрахунковий рахунок ТЗОВ «Енергозберігаючі технології» у безготівковій формі до 20 жовтня 2010 року. ОСОБА_3 не оплачено коштів на виконання вказаної мирової угоди.

Відповідно до п.2 вказаної мирової угоди від 28 квітня 2009 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зобов'язались оплатити ТЗОВ «Енергозберігаючі технології» грошові кошти у національній валюті України у наступних розмірах: ОСОБА_4 - 871212,00 ( вісімсот сімдесят одна тисяча двісті дванадцять) грн., ОСОБА_3 - 378788,00 (триста сімдесят вісім тисяч сімсот вісімдесят вісім) грн. Вказані грошові суми повинні були бути перераховані на розрахунковий рахунок ТЗОВ «Енергозберігаючі технології» у безготівковій формі до 20 жовтня 2010 року.

На виконання вказаної мирової угоди, ОСОБА_7 в рахунок заборгованості за об'єкт нерухомого майна - нежитлові приміщення за адресою: м. Львів, вул. Лазаренка, 5а, передав відповідачу ОСОБА_3 погоджену сторонами частину цього нежитлового приміщення, а саме, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 23236617, за ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на 10/50 частки адмінбудинку, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Лазаренка, 5а, позначений на плані літ. А-2 площею 892,8 кв.м.; нежитлові підвальні приміщення літ. Б-1 площею 36,3 кв.м.

В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_3 не здійснив оплати за передане право вимоги ТЗОВ «Енергозберігаючі технології» за договором про відступлення права вимоги від 27.03.2009 року. Дані обставини підтверджуються поясненнями, наданими представниками позивачів під час судового розгляду справи та актами звірки, наданими представником товариства з обмеженою відповідальністю «Енергозберігаючі технології».

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-75 цс 13, однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої статті 651 ЦК України). Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди; її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Невиконання відповідачем свого обов'язку щодо оплати придбаного права вимоги є істотним порушенням умов договору, оскільки завдає шкоди позивачу, який позбавляється того, на що розраховував при укладанні договору, а саме - оплати за передане право вимоги у сумі 1250000 грн. Це в свою чергу є підставою для розірвання такого договору у відповідності до ст. 651 ЦК України.

Правові наслідки зміни чи розірвання договору та момент, з якого настають такі зміни визначені у статті 653 Цивільного кодексу України. Так, у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Відповідно до п.2 мирової угоди від 28 квітня 2009 року, ОСОБА_3 оплачує ТЗОВ «Енергозберігаючі технології» грошові кошти у національній валюті України у сумі - 378788,00 (триста сімдесят вісім тисяч сімсот вісімдесят вісім) грн. Вказані грошові суми повинні бути перераховані на розрахунковий рахунок ТЗОВ «Енергозберігаючі технології» у безготівковій формі до 20 жовтня 2010 року.

У разі порушення термінів оплати, встановлених у цьому пункті, ОСОБА_3 сплачує ТЗОВ «Енергозберігаючі технології» пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Невиконання відповідачем свого обов'язку щодо оплати грошових коштів, згідно із вказаним пунктом мирової угоди є істотним порушенням умов угоди, і в свою чергу є підставою для розірвання мирової угоди відповідно до ст. 651 ЦК України.

Натомість, судом встановлено та підтверджено доказами у справі, що повна вартість нежитлових приміщень становила 2 100 000,00 (два мільйони сто тисяч грн. 00 коп.) відповідно до п. 2 Договору купівлі-продажу. ОСОБА_2 було сплачено кошти в розмірі 850 000,00 (вісімсот пятдесят тисяч) грн., що підтверджується Актом звірки взаєморозрахунків між ОСОБА_6 «Енергозберігаючі технології» і ОСОБА_2 за 01.02.2008 р. 27.03.2009 року.

Крім того, ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 02 липня 2015 року задоволено апеляційну скаргу на ухвалу Франківського районного суду м. Львова про затвердження мирової угоди від 28 квітня 2009 року, якою скасовано ухвалу та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Дана ухвала набрала законної сили та не була оскаржена в касаційному порядку, а тому позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Енергозберігаючі технології, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання мирової угоди, повернення ОСОБА_2 безпідставно набутого нерухомого майна та визнання за ОСОБА_2 права власності до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 611, 651 Цивільного кодексу України, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 217, 218 Цивільного процесуального кодексу України, правової позиції Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-75 цс 13, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Енергозберігаючі технології до ОСОБА_3 про розірвання договору відступлення права вимоги задоволити.

Розірвати Договір про відступлення права вимоги від 27.02.2009 року укладений між ОСОБА_6 «Енергозберігаючі технології» з однієї сторони та ОСОБА_3 та ОСОБА_4 іншої сторони в частині договірних правовідносин з ОСОБА_3.

В задоволенні позову ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Енергозберігаючі технології, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання мирової угоди та повернення безпідставно набутого майна - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дзеньдзюра С.М.