У.н.415/4019/15-ц
Н.п.2/415/2460/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

з а о ч н е

19.08.15 року Лисичанський міський суд Луганської області

в складі: головуючого судді Чернобривко Л.Б.

при секретарі Дьоміновій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Алчевської міської ради про встановлення факту сумісного проживання та визнання права власності на спадщину,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовом до Алчевської міської ради, в якому просив визнати за ним право власності на спадщину, яка складається із квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_2, померлого 11 серпня 2014 року, про що складено актовий запис № 1115 від 13.08.2014 року. Після йогосмерті відкрилась спадщина, яка складається із квартири АДРЕСА_2, що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло № 21438 від 08.07.2008 року, виданого Управлінням економіки,ринкових відносин та інвестицій Алчевської міської ради ? частина, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 16.12.2009 року державним нотаріусом Першої Алчевської державної нотаріальної контори Луганської області, реєстр № 3260 та недоотриманої пенсії в Управління Пенсійного фонду України. На час відкриття спадщини позивач постійно проживав разом з батьком за адресою АДРЕСА_3, про що свідчить довідка ЖКД від 24.03.2015 року та акт обстеження квартири АДРЕСА_4, складеному ЖЕУ № 4 м. Алчевська.

25.06.2015 року позивач звернувся до державного нотаріуса Першої Алчевської нотаріальної контори Луганської області з заявою про прийняття спадщини, вказавши на те, що мешкав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та отримав постанову про відмову вчинити нотаріальну дію ( видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру т№ 50 в буд. 11 по вул. Гмирі в м. Алчевську та недоотриману пенсію) на підставі того, що не подано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Нотаріус посилався на те, що при вивченні документів підтверджуючих право власності спадкодавця на нерухоме майно, було виявлено, що спадкоємець зобов»язаний подати нотаріусу докази, підтверджуючі належність спадкодавцю майна, тобто оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 16.12.2009 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Луганської області , реєстр № 3260, але після смерті батька, позивач знайшов лише його копію та технічний паспорт на квартиру. Крім того не надано доказів прийняття спадщини. Інший спадкоємців у померлого немає.

На підставі викладеного позивач просив суд встановити факт його проживання разом з батьком , ОСОБА_2 , на день його смерті 11 серпня 2014 року та визнати за ним право власності на спадкове майно, квартиру та недоотриману пенсію.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 не була присутньою, надала суду письмову заяву в якій підтримала позов в повному обсязі, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала, просила справу розглянути за її відсутності.

Представник Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходило.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, суд вважає, за можливо слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.

Матеріалами справи встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії 1-ЕД № 340650 від 30 жовтня1973 року батьком позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_2, мати ОСОБА_4, про що зроблено відповідний актовий запис № 1411 (а.с.7).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії 1-ЕД №195451, виданого 31 березня 2009 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Алчевського міського управління юстиції у Луганській області, про що зроблено актовий запис № 433, згідно з свідоцтвом про смерть серії 1-ЕД № 419898, виданого 13 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Алчевського міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_2, помер 11 серпня 2014 року, про що зроблено актовий запис № 1115.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Матеріалами справи встановлено, що згідно з копією свідоцтва про право власності на житло № 21438 від 08 липня 2008 року, виданого керівником органу приватизації Управління економіки, ринкових відносин та інвестицій Алчевської міської ради, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5, дійсно належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 1/2 частка квартири, та членам його сім»ї ОСОБА_4 ? частка квартири( а.с.15)

Із копії витягу № 19494845 від 11.07.2009 року , реєстраційний номер 23945384 про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, виданого Комунальним підприємством Алчевське бюро технічної інвентаризації вбачається, що квартира двокімнатна , розташована за адресою АДРЕСА_5, зареєстрована за ОСОБА_2 1/2 частка квартири та ОСОБА_4 ? частка квартири на праві свідоцтва про право власності № 21438 від 08.07.2008 року, виданого Головним управлінням економіки та ринкових відносин Алчевської міської ради (а.с.16).

Відповідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.12.2009 року , виданого ОСОБА_5, державним нотаріусом Першої Алчевської державної нотаріальної контори Луганської області, зареєстрованого в реєстрі за № 3258, спадкоємцем майна ОСОБА_4, яка померла 29 березня 2009 року є її чоловік ОСОБА_2, що проживає та зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.13).

Згідно з роз'ясненням про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.06.2015 року, ОСОБА_5, державний нотаріус Першої Алчевської державної нотаріальної контори Луганської області на звернення позивача, повідомив, що видача свідоцтва про право на спадщину неможлива, оскільки спадкоємець у встановлений законом строк до нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини не звертався. Документа що підтверджують факт його постійного спільного проживання із с спадкодавцем не надано, реєстрація місця проживання спадкодавця та спадкоємця не співпадають, відповідно не можливо встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 . Правовстановлюючі документи ена зазначене у заяві про видачу спадщини майна на спадщину за законом квартиру, ОСОБА_1 державному нотаріусу не подані за їх відсутністю, у зв»язку з чим не можливо встановити належність спадкового майна спадкодавцю ОСОБА_2 ( а.с.8-8зв.)

Відповідно довідки від 24.03.2015 року КП «Алчевське житлово-експлуатаційне об»єднання» ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав в ІНФОРМАЦІЯ_3 без прописки разом з батьком ОСОБА_2, який помер 11.08.2014 року та є його сином.( а.с.10). Факт сумісного проживання позивач разом з батьком ОСОБА_2, померлим 11.08.2014 року підтверджується також довідкою паспортного відділу ЖЕД № 1 ( а.с.11) та актом обстеження квартири АДРЕСА_6 ( а.с.12). Таким чином у судовому засіданні знайшов підтвердження факт сумісного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком , ОСОБА_2 , померлим 11.08.2014 року на час відкриття спадщини.

Згідно з ОСОБА_6 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0-13 від 16.05.2013р., визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. в постанові „Про судову практику у справах про спадкування вказав на можливість судового захисту прав спадкоємців.

Таким чином, на підставі вище викладеного, судом встановлено, що існують перешкоди для оформлення спадкової справи у нотаріальному порядку стосовно нерухомого майна, а саме: квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_7, яка належить на праві приватної власності померлому ОСОБА_2 та той факт, що позивач будучи спадкоємцем першої черги, фактично прийняв спадщину, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як позивач позбавлений можливості оформити спадщину у інший спосіб, а право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання права на спадщину.

Керуючись ст. ст. 60, 88, 174, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 321, 328, 392, 1261, 1269, 1270, 1296, 1297 ЦК України, ОСОБА_6 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Алчевської міської ради про встановлення факту сумісного проживання та визнання права власності на спадщину задовольнити.

Встановити факт сумісного проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 разом з батьком ОСОБА_2, померлим 11 серпня 2014 року .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадщину, яка складається із квартири АДРЕСА_8 та недоотриманої пенсії в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Алчевську в порядку спадкування після батька ОСОБА_2, померлого 11 серпня 2014 року.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуте Лисичанським міським судом за письмовою заявою відповідачки, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.Б.Чернобривко