Номер провадження: 22-ц/785/3745/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кварталової А.М.,

суддів Доценко Л.І., Заїкіна А.П.,

при секретарі Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі - продажу недійсним, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5про усунення перешкод в користуванні власністю, виселення та вселення, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2014 року, -

встановила:

09 серпня 2006р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі - продажу недійсним.

В обґрунтування позовних вимог позивача ОСОБА_2 зазначала, що їй на підставі договору дарування, посвідченого Пятою Одеською державною нотаріальною конторою 16.12.1993р., реєстраційний номер 1-11029, зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН» в книзі №51 пр. на сторінці 174 реєстр №33 належить квартира АДРЕСА_1, № 3 в м. Одесі.

У вказаній квартирі з 1993 року по теперішній час (станом на 2006р. проживають її син ОСОБА_4, його дружина ОСОБА_5, а з 05.02.2005р. їх донька ОСОБА_6

11 липня 2006р. до неї в квартиру прийшов виконавець Другої державної виконавчої служби Малиновського району м. Одеси ОСОБА_7, представники Малиновського відділення міліції з наміром вселити ОСОБА_3 у спірну квартиру. Тоді їй стало відомо, що існує нотаріально засвідчений договір купівлі-продажу від 05 червня 2001р. нібито укладений між нею та ОСОБА_3, згідно якого вона здійснила відчуження квартири АДРЕСА_2,№ 3 в м. Одесі. Проте вона фактично вказану квартиру не продавала, грошей у відповідача не одержувала, сплачувала постійно комунальні послуги. Крім того зазначала, що з 2001р. ОСОБА_3, не намагався вселитися у житло, не прийняв майно за договором купівлі-продажу, а лише в 2006 році ОСОБА_3, вступивши в злочинну змову з групою осіб ОПГ «МІАР», спробував заволодіти її квартирою.

З цього приводу позивачка звернулася до правоохоронних органів, які по даному факту порушили кримінальну справу.

Посилаючись на викладене та на підставі ст.ст. 203, 215, 234 ЦК України, позивачка просила суд визнати договір купівлі-продажу від 05 червня 2001р., укладений між нею та ОСОБА_3, згідно якого вона виконала відчуження квартири АДРЕСА_3, № 3 в м. Одесі недійсним, з підстав фіктивності.

13 листопада 2006р. ОСОБА_3, не погодившись із вказаними позовними вимогами, які в подальшому були уточнені звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні власністю, виселення та вселення.

04.08.2014р. в судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 ОСОБА_8 заявила клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду кримінальної справи у відношенні ОСОБА_3, яка перебуває в провадженні Головного слідчого управління МВС України.

Представник позивачки посилалася на те, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальна справа, по якій ОСОБА_3 та інших осіб ОПГ «МІАР» обвинувачують в замаху на заволодіння нерухомістю потерпілого ОСОБА_9 Інша частина кримінальної справи, де є епізоди кримінального злочину ОСОБА_3 та інших осіб, знаходяться в провадженні Головного слідчого управління МВС України та на даний час знаходяться під контролем Генеральної прокуратури України та повинна скоро передана до суду.

ОСОБА_4 підтримав представника позивача.

Представник відповідача ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення клопотання посилаючись на те, що ОСОБА_3 не було висунуто обвинувачення, представником позивача не надано доказів перебування кримінальної справи по епізоду у відношення потерпілої ОСОБА_2 у суді, а тому підстав для зупинення провадження немає.

Відповідачка ОСОБА_5 залишила вирішення клопотання на розсуд суду.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2014р. клопотання представника ОСОБА_8, яка діє в інтересах ОСОБА_2 про зупинення провадження по вищевказаній справі залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2014р. скасувати, постановити нову ухвалу, якою зупинити провадження по вказаній справі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, мотиви і доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, вислухавши пояснення сторін, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про зупинення провадження по справі, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що провадження у справі повинно бути зупинено у разі неможливості вирішення справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, а кримінальна справа у відношенні ОСОБА_3, де позивачка є потерпілою особою, на даний час не перебуває в суді, а тому клопотання про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.08.2006р. ОСОБА_2, звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 05.06.2001р., квартири №13 будинку №70 по вул.Овідіопольська дорога,№ 3 в м.Одесі, власником якої є вона, посилаючись на те, що вона не мала наміру відчужувати спірну квартиру та грошей за неї не отримувала.

З повідомлення СУ ГУМВС України в Одеській області від 20.06.2006р., направленого на адресу позивачки, вбачається, що в СУ УМВС України в Одеській області знаходиться кримінальна справа №3, порушена 15.11.2005р. по факту заволодіння чужим майном та правом на майно шляхом омани та зловживання довірою, здійснене за попередньою змовою групою осіб, здійснене в особливо великих розмірах за ст.190 ч.4 КК України.

Також представником позивачки до клопотання про зупинення провадження у справі додано довідку Київського районного суду м.Одеси від 08.07.2014р. про те, що в провадженні Київського районного суду м.Одеси знаходиться кримінальна справа по обвинуваченню осіб в тому числі і ОСОБА_3 у здійсненні ним злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України.

В матеріалах справи є наявна неповна копія обвинувального висновку у відношенні ОСОБА_3 та інших осіб, які протиправно заволоділи майном групи осіб, серед яких ОСОБА_2 не значиться, що підтвердили в судовому засіданні представник позивача та ОСОБА_4

Разом з тим в матеріалах справи є лист ГСУ МВС України від 25.06.2014р. №13/3/2-3853з на імя позивачки, з якого вбачається, що ГСУ МВС проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000778, яким встановлено, що в період з листопада місяця 2000р. по травень місяць 2004р. невстановлені особи шляхом обману, зловживаючи довірою ОСОБА_2 та ОСОБА_10 при видачі кредитів під заставу належних їм квартир №32 та №33 в будинку №71 по вул. Овідіопольська дорога 3 в м. Одесі, отримали правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно та в подальшому уклали договори купівлі-продажу, в результаті чого заволоділи правом на майно потерпілих, чим завдали їм збиток в особливо великих розмірах. В ході досудового розслідування за вказаним фактом ОСОБА_2 була визнана потерпілою.

Таким чином, на теперішній час кримінальна справа у відношенні ОСОБА_3, потерпілою в якій визнано ОСОБА_2, знаходиться на досудовому розслідуванні.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Таким чином, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі.

Згідно роз'яснень п.33 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених в даній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

При неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку кримінального судочинства, підставою для зупинення провадження у цивільній справі може бути лише наявність кримінальної справи на розгляді в суді.

Проте в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що у будь-якому суді знаходиться кримінальна справа, яка перешкоджає розгляду цієї цивільної справи, а тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що відсутні підстави для зупинення провадження по справі.

Дані про те, що кримінальна справа, до вирішення якої неможливий розгляд цивільної справи, перебуває на розгляді у суді в матеріалах справи, відсутні.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів, розглянувши скаргу в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, ухвала суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Інші доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, тому мають бути відхилені.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно відхилити, а ухвалу суду залишити без змін.

Посилання апелянта на те, що суд зазначив у ухвалі від 04 серпня 2014р., проте що вказана ухвала не оскаржується, чим позбавив їх доступу до суду до уваги не приймається, оскільки суд помилково зазначив вказані обставини, що не є підставою для скасування ухвали суду. Колегія суддів поновила апелянту строк на апеляційне оскарження та допустила до суду апеляційної інстанції для перевірки законності постановленої ухвали.

Керуючись ст.ст.209,303,307 п.1 ч.2, 312,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_11

ОСОБА_12

ОСОБА_13