АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№22-ц/796/8977/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Гончарук В.П.
Доповідач: Українець Л.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - Українець Л.Д.

суддів - Крижанівської Г.В.,

- Шебуєвої В.А.

за участю секретаря - Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Мотивувало свої вимоги тим, що 23.03.2007 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №28807С45, відповідно до якого позивач надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 400000 дол. США строком до 15.03.2028 року.

Відповідач в порушення умов договору, протягом певного часу не проводить платежів в рахунок повернення позичених коштів.

У зв'язку з порушенням умов кредитного договору відповідачем в частині порядку та строків повернення кредитних коштів утворилась заборгованість, сума якої станом на 31.07.2013 року становить 307 125,11 доларів США, що за курсом НБУ станом на 31.07.2013 рік становить 2 454 851,00 грн. та 3 674,92 грн., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 291 618 дол. США, заборгованість за процентами 15 507,11 дол. США, пеня у розмірі 1834,00 грн., пеня нарахована на прострочену заборгованість у розмірі 1840,92 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року позов ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_2, виданий Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві 12.09.2000р.)на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (03150, м. Київ, вул. Горького, 127, ідентифікаційний код 00032112) заборгованість за кредитним договором від 23.03.2007 року №28807С45 у сумі 307 125,11 дол.США, що за курсом НБУ станом на 31.07.2013 року становить 2 454 851,00 грн. та 3674,92 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 3441,00 грн., а всього стягнуто 2 461 966,92 грн.

Не погоджуючись з рішенням ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України»подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення в частині стягнення заборгованості в гривневому еквіваленті в сумі 2 461 966,92 грн. змінити, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:

«Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_2, виданий Дніпровським РУГУ МВС України в м. Києві 12.09.2000р.) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (03150, м. Київ, вул. Горького, 127, ідентифікаційний код 00032112) заборгованість за Кредитним договором від 23.03.2007р. №28807С45 у сумі 307 125,11 (триста сім тисяч сто двадцять п»ять,11) доларів США (що за курсом НБУ станом на 31.07.2013р. = 7,993 гривень за 1 долар США і складає - 2 454 851, 00 гривень) та 3 674,92 (три тисячі шістсот сімдесят чотири,92) гривень». Судові витрати покласти на відповідача.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.03.2007 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №28807С45 відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 400 000 доларів США строком до 15.03.2028 року.

Відповідач скориставшись кредитними коштами, в порушення умов порядку їх повернення протягом певного часу не проводить платежів в рахунок повернення позики.

Унаслідок порушення умов договору в частині порядку та строків повернення позичених коштів у відповідача утворилась заборгованість, сума якої станом на 31.07.2013 року становить 307 125,11 дол. США, що за курсом НБУ станом на 31.07.2013 року становить 2 454 851,00 грн. та 3674,92 грн., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 291 618, 00 дол. США, заборгованість за процентами 15507,11 дол. США, пеня у розмірі 1834 грн., пеня нарахована на прострочену заборгованість у розмірі 1840,92 грн.

Сума боргу підтверджується розрахунками, долученими до матеріалів справи.

Згідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов»язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

В апеляційній скарзі, ПАТ «Укрексімбанк» просить змінити резолютивну частину рішення суду та викласти його в такій редакції: «Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_2, виданий Дніпровським РУГУ МВС України в м. Києві 12.09.2000р.) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (03150, м.Київ, вул.. Горького, 127, ідентифікаційний код 00032112) заборгованість за Кредитним договором від 23.03.2007р. №28807С45 у сумі 307 125,11 (триста сім тисяч сто двадцять п»ять,11) доларів США (що за курсом НБУ станом на 31.07.2013р. = 7,993 гривень за 1 долар США і складає - 2 454 851, 00 гривень) та 3 674,92 (три тисячі шістсот сімдесят чотири,92) гривень». Судові витрати покласти на відповідача.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Апеляційна скарга не містить посилання на необхідність викладення резолютивної частини рішення суду лише в доларовому еквіваленті, натомість фактично, апелянт просить зазначити в резолютивній частині рішення, що курс НБУ станом на 31.07.2013 року дорівнює 7,993 гривень за 1 долар США.

За таких обставин, відповідно до ч.3 ст. 303 ЦПК України, в якій зазначено, що Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, колегія суддів вважає за доцільна вийти за межі доводів апеляційної скарги з огляду на таке.

Згідно зі ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, a також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (ч.ч. 1, 3 ст. 533 ЦК України).

Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 р. № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» установлено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п. 2 ст. 5 цього Декрету.

Отже, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, - стягнути грошову суму в іноземній валюті.

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

У даному рішенні суду у мотивувальній та резолютивній частинах рішення наведені розрахунки заборгованості за кредитним договором із переведенням іноземної валюти в українську за курсом, установленим НБУ на час виникнення заборгованості.

Такий висновок суду першої інстанції не узгоджується з вимогами ч. 2 ст. 533 ЦК України.

Оскільки банк, звертаючись до суду із позовом, просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитом та заборгованість по процентах за користування кредитом в доларах США, то вони за наявності відповідної ліцензії банку мають бути стягнуті у доларах США.

Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті, період сплати тіла, процентів, інших платежів, розмір щомісячного платежу, що і було передбачено сторонами при укладенні кредитного договору - отримання кредиту, його погашення, сплати відсотків в доларах США на виконання взятих на себе зобов'язань за кредитним договором позивачем з метою зарахування обов'язкових платежів відповідно до умов кредитного договору відкрито рахунок в іноземній валюті, що повністю відповідає чинному законодавству та умовам кредитного договору.

Відповідно видача кредиту, внесення щомісячних платежів на погашення заборгованості за кредитом, процентів, інших обов'язкових платежів в валюті зобов'язання - долар США є правомірним.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк має право здійснювати операції і угоди з валютними цінностями.

Крім того, банківською ліцензією Національного Банку України надано повноваження банку ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» на здійснення операцій та угод, визначених ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та до додатку до дозволу визначено перелік операцій, які має право здійснювати позивач, зокрема, ведення рахунків клієнтів (резидентів та нерезидентів) в іноземній валюті та клієнтів-нерезидентів у грошовій одиниці України.

Відповідно до п. «г» ч. 4 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» індивідуальні ліцензії видаються резидентам і нерезидентам на здійснення разової валютної операції на період, необхідний для здійснення такої операції. Індивідуальної ліцензії потребують операції, зокрема і для використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави.

Оскільки позивач має банківську ліцензію, суд першої інстанції виходячи із вимог заявлених у позові, повинен був стягнути заборгованість у доларах США без зазначення гривневого еквіваленту.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі №6-145цс14 від 24 вересня 2014 року.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що резолютивна частина рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 23.03.2007 року №28807С45 у сумі 307 125,11 доларах США, що за курсом НБУ станом на 31.07.2013 року становить 2 454 851,00 грн. та 3674,92 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 3441,00 грн., а всього стягнуто 2 461 966,92 грн. підлягає зміні шляхом вилучення з резолютивної частини рішення гривневого еквівалента щодо заборгованості по кредиту та процентах.

Стягненню в гривневому еквіваленті підлягала лише пеня.

Керуючись статтями 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_2, виданий Дніпровським РУ ГУ МВС України в м.Києві 12.09.2000р.)на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (03150, м.Київ, вул. Горького, 127, ідентифікаційний код 00032112) заборгованість за кредитним договором від 23.03.2007 року №28807С45 у сумі 307 125,11 дол.США, що за курсом НБУ станом на 31.07.2013 року становить 2 454 851,00 грн. та 3674,92 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 3441,00 грн., а всього стягнуто 2 461 966,92 грн. змінити, виклавши рішення в цій частині в наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1., ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_2, виданий Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві 12.09.2000 року на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (03150, м. Київ, вул. Горького, 127, ідентифікаційний код 00032112) заборгованість за кредитним договором від 23.03.2007 року №28807С45 у сумі 307 125,11 доларів США, 3 674,92 грн. пені та суму сплаченого судового збору в розмірі 3 441,00 грн.,

В іншій частині рішення суду залити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді