Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/3498/15 Головуючий у 1 інстанції: Чапланова О.М.
Єдиний унікальний №2447/3052/14-4 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

ОСОБА_2

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський торговий дім» на рішення Торезького міського суду Донецької області від 15 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський торговий дім», Грейстоун Інтерпрайз Інк, Корпорація штату Колорадо, третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності та виселення,

ВСТАНОВИЛА:

До апеляційного суду Запорізької області надійшла апеляційна скарга на рішення Торезького міського суду Донецької області від 15 липня 2014 року.

Зі скарги та наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до Торезького суду Донецької області суду із позовом про визнання права власності на майно, яке знаходиться у м. Одесі.

Рішенням Торезького міського суду Донецької області від 15 липня 2014 року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на будівлю, що знаходиться за адресою: м. Одеса. ОСОБА_5 ряд, буд. 2.

Виселено ТОВ «Одеський торговий дім» з будівлі за адресою: м. Одеса. ОСОБА_5 ряд, буд. 2.

Не погоджуючись з рішенням районного суду першої інстанції ТОВ «Одеський торговий дім» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та припинити провадження в справі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

За вимогами статей 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Вказаних вимог судом не дотримано.

Так, з виконавчого листа, який був виданий на підставі оскаржуваного судового рішення вбачається, що Торезький суд Донецької області розглянув справу щодо визначення права власності на будівлю, яка розташована у м. Одесі.

За ст. 114 ЦПК для деяких категорій справ встановлена виключна підсудність. Зокрема, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Наявний у справі виконавчий лист, наданий апелянтом, достовірність якого на час розгляду даної апеляційної скарги не спростована, свідчить по те, що Торезький суд розглянув справу з порушенням зазначених вище правил виключної підсудності.

За ст. 309 ЦПК підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є серед інших порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом

Відповідно до розяснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» п 42. виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 116 ЦПК, якщо після відкриття провадження у справі та до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності, суд не має права розглядати справу і зобов'язаний передати її на розгляд до суду, якому вона підсудна за законом, оскільки ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

З огляду на викладене, позов, заявлений до Торезького міського суду Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно, що знаходиться у м. Одесі та виселення з цього приміщення не може бути задоволений, а ухвалене за цим позовом рішення підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 309, 314, 315, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський торговий дім» задовольнити частково.

Рішення Торезького міського суду Донецької області від 15 липня 2014 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський торговий дім», Грейстоун Інтерпрайз Інк, Корпорація штату Колорадо, про визнання права власності та виселення.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: