Справа № 462/773/15 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/783/3588/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мусіна Т. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - Мусіної Т.Г.

суддів - Бермеса І.В., Савуляка Р.В.

за участі секретаря - Глинського О.А.

з участю: позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 09 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди, в якому просила:

- стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в розмірі 14 650 доларів США неповернутого банківського вкладу (депозиту);

- стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в розмірі 7776 грн., сплачених позивачкою банку за перерахунок 4750 дол. США, які не були перераховані банком, 3686 грн. судових витрат, 4000 грн. витрат, понесених за надання юридичної допомоги, а всього 15 462,50 грн.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 09 лютого 2015 року відкрито провадження у даній справі.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 09 лютого 2015 року про відкриття провадження у справі з підстав порушення правил підсудності оскаржив відповідач - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит».

В апеляційній скарзі зазначає, що оскільки відповідачем у справі є юридична особа, то відповідно до положень ч.2 ст. 109 ЦПК Українипозов має бути пред'явлений за місцезнаходженням юридичної особи, а саме до відповідного суду на території м. Києва, так як АТ «Банк «Фінанси та кредит» знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Артема, 60. Просить ухвалу суду скасувати.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином 27.05.2015р. був повідомлений про дату судового засідання, причини неявки суду не повідомив, тому відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України його неявка не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову у даній справі є повернення банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди.

Згідно з преамбулою Закону № 2664-ІІІ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» у ньому встановлені загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг. Його метою є створення правових основ для захисту інтересів споживачів фінансових послуг, правове забезпечення діяльності розвитку конкурентоспроможності рину фінансових послуг в Україні.

Відповідно до ч. 1 зазначеного Закону, фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, та яка внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки.

У ч. 1 ст. 4 Закону № 2664-ІІІ визначено, що фінансовими послугами вважаються зокрема: залучення фінансових активів із зобов'язанням щодо наступного їх повернення; надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту та інші.

Сам характер фінансово - кредитних відносин, стороною в яких є фізична особа, а також використані у Законах №1023-ХІІ «Про захист прав споживачів», № 2664-ІІІ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» терміни споживчий кредит, фінансова установа, фінансова послуга дають підстави вважати, що правовідносини, які виникають з кредитних договорів, договорів банківського вкладу, договорів страхування, підпадають під дію Закону №1023-ХІІ «Про захист прав споживачів».

З врахуванням висновків у рішенні Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року у справі №15-рп/2011 щодо поширення положень Закону №1023-ХІІ при вирішенні спорів про фінансові послуги, позивач ОСОБА_2 як споживач фінансових послуг має право вибору підсудності на підставі ч. 5 ст. 110 ЦПК України і відповідно має право пред'явити позов за своїм зареєстрованим місцем проживання, а саме до Залізничного районного суду м.Львова.

Окрім того відповідно до ч.7 ст. 110 ЦПК України позови, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред'являтись також за їх місцезнаходженням.

Матеріалами справи підтверджується, що договір банківського строкового вкладу укладений між ОСОБА_2 та банком в особі філії «Західне РУ» АТ «Банк Фінанси та Кредит», що розташована у м. Львові по вул. Хотинській, 2 (а.с. 8).

Таким чином позивач мала право вибору підсудності.

З врахуванням наведеного колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження у справі постановлена з дотриманням вимог закону, тому правові підстави для її скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, п.4 ч.1 ст.314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відхилити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 09 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Г. Мусіна

Судді: І.В. Бермес

Р.В. Савуляк