Номер провадження: 22-ц/785/6966/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гайворонського С.П.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 липня 2015 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

встановила:

11 червня 2015 року позивач ОСОБА_4 звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 1500 грн. до досягнення ним повноліття.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що сторони є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, зареєстрованим Другим Малиновським відділом РАЦС Одеського МУЮ від 22.01.2009 року, актовий запис №60.

Посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина в добровільному порядку, позивач просила стягнути на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1500 грн. щомісчно.

Позивач та її представник за довіреністю в судовому засіданні такі позовні вимоги підтримали.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, стверджуючи, що офіційно не працює, має мінливий неофіційний заробіток у розмірі 2000-2500 грн., утримує ще двох дітей, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3, тому може сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_6 у розмірі 200 грн.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 08 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 були задоволені частково та було стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 643 грн. щомісячно, починаючи з дати звернення до суду, а саме з 11.06.2015 року до досягнення ОСОБА_7 повнолітнього віку, тобто до 30.12.2026 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, та ухвалити у справі нове рішення про стягнення із нього аліментів у сумі 250 грн. щомісячно, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції обгрунтовано встановлено і не заперечується сторонами, що вони є батьками ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, зареєстрованим Другим Малиновським відділом РАЦС Одеського МУЮ від 22.01.2009 року, актовий запис №60.

На час розгляду справи дитина знаходиться на утриманні позивачки, проживає разом із нею.

Крім того, в ході розгляду справи відповідач визнав, що має нерегулярний мінливий дохід, заробляє в середньому 2000-2500 грн. на місяць.

У відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України вищевикладені обставини вважаються встановленими і не підлягають доказуванню.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції обгрунтовано виходив із того, що відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Таким чином, та враховуючи, що відповідач не має регулярного доходу (заробітку), колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що, виходячи з інтересів дитини та наявних у справі доказів, можливим є стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, що відповідає вимогам, передбаченим ст. 184 СК України.

При визначенні розміру аліментів, суд першої інстанції також обгрунтовано виходив із того, що згідно ст. 182 СК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, необхідно враховувати матеріальний та сімейний стан сторін, стан здоровя дитини.

Так, згідно Виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 2314 обласної дитячої клінічної лікарні, неповнолітній ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, має дефект міжпередсердної перегородки, проведена операція пластика ДМПП с АИК (02.106.10). НК І ст. (а.с.10).

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», у 2015 році прожитковий мінімум для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, а саме: для дітей віком від 6 до 18 років, встановлено у розмірі 1286 грн.

За ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років.

Крім того, суд також обгрунтовано виходив із того, що згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Таким чином, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, на утримання їх сина, суд правомірно виходив із того, що батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, та нести відповідні витрати в рівних частках, забезпечуючи їм рівень життя, виходячи із мінімального прожиткового мінімуму.

У звязку з цим, суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання їх сина у розмірі 643 грн. щомісячно, що фактично становить половину прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

Що стосується доводів апелянта про те, що на його утриманні перебуває ще двоє дітей, то матеріали справи не містять відповідних доказів зазначених обставин.

Так, як вказала позивач в суді апеляційної інстанції, у відповідача ОСОБА_3 дійсно є двоє дітей від різних жінок, однак вони не звертались до суду з позовами про стягнення аліментів, незважаючи на те, що він також ухиляється від їх утримання.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач зобовязаний і має можливість сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі на користь позивачки, на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_6, в розмірі 643 грн. щомісячно.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у звязку з чим апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

ОСОБА_9

ОСОБА_2