Справа №479/90/15-ц 02.07.2015 02.07.2015 02.07.2015
Провадження №22-ц/784/1610/15
Головуючий у першій інстанції-Репушевська О.В.
Категорія 34 Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 липня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.,

суддів - Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,

при секретарі - Харитоновій І.В.,

за участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Моторного (транспортного) страхового бюро України

на рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 6 квітня 2015 року у цивільній справі за позовом

Моторного (транспортного) страхового бюро України

до ОСОБА_1

про відшкодування шкоди в порядку регресу

У С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року МТСБУ звернулося з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Позивач посилався на те, що 8 серпня 2011 року з вини водія автомобіля марки «Опель-астра», реєстраційний номер ВЕ 7226АО, ОСОБА_1 сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль марки «Мерседес-Бенц», державний номер НОМЕР_1, який належав ОСОБА_2, під керуванням водія ОСОБА_3 Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не застрахована. Власнику пошкодженого автомобіля - ОСОБА_2 виплачене страхове відшкодування в розмірі 42 949,63 грн.

Посилаючись на право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, відповідальність якої не застрахована, МТСБУ просило стягнути з ОСОБА_1 42 949,63 грн. страхового відшкодування, 1 116,67 грн. витрат на послуги аварійного комісара та 2000 грн. витрат на правову допомогу.

Посилаючись на заподіяння шкоди з вини відповідача та право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, МТСБУ просило стягнути з ОСОБА_1 46 066, 30 грн.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, подавши заяву про застосування позовної давності.

Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 6 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі МТСБУ просило рішення скасувати та задовольнити позов. Апелянт не погодився з оцінкою судом характеру правовідносин як суброгації та застосуванням до цих правовідносин статті 993 ЦК та статті 27 ОСОБА_4 «Про страхування».

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що право зворотної вимоги до відповідача, винного у настанні страхового випадку, виникло у МТСБУ, як відповідальної у цьому випадку особи, за правилами статті 993 ЦК та статті 27 ОСОБА_4 «Про страхування», тобто у вигляді суброгації. За правилами суброгації строк позовної давності починає перебіг з моменту виникнення страхового випадку. Оскільки страховий випадок мав місце 8 серпня 2011 року, то, звернувшись з позовом у січні 2015 року, МТСБУ пропустило трирічний строк позовної давності.

Проте з такою оцінкою характеру правовідносин та застосуванням норм цивільного та страхового законодавства погодитись не можна.

Так, правовідносини, які випливають зі страхової діяльності, урегульовані, насамперед ОСОБА_4 «Про страхування».

Відповідно до положень статті 4 цього закону предметом страхування є майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані: з життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування); з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності).

Отже, видами договорів страхування є :

договори особистого страхування,

договори майнового страхування,

та договори страхування відповідальності.

Страхування відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу є видом обовязкового страхування, і правовідносини в цій сфері врегульовані нормами глави 67 ЦК та ОСОБА_4 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» N 1961-IV від 1 липня 2004 року (далі Закон №1961).

ОСОБА_4 №1961 передбачають підстави виникнення права на страхове відшкодування, умови, порядок здійснення, розмір страхових виплат, а також право зворотної вимоги страховика до винних або відповідальних осіб.

Відповідно до статті 39 ОСОБА_4 № 1961 МТСБУ є об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам, і у певних випадках виконує обовязки страховика за обовязковим страхуванням.

Зокрема, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих МТСБУ відшкодовує шкоду у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність (підпункт «а» пункту 41.1 статті 41 ОСОБА_4 № 1961).

Статтею 38 (пункт 38.2) ОСОБА_4 №1961 передбачено право МТСБУ після сплати страхового відшкодування подати регресний позов до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, але не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім випадків, коли ця особа звільнена від обовязку обовязкового страхування.

Аналогічно регулює право зворотної вимоги (регресу) особи, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, до винної особи і стаття 1191 ЦК.

У цьому випадку зобов'язання по відшкодуванню шкоди потерпілому, яке виникло у винної особи, замінюється новим зобовязанням (з іншими умовами та підставами) винної особи перед особою, яка відшкодувала шкоду потерпілому.

Таким чином, МТСБУ, яке за певних умов несе відповідальність за шкоду, заподіяну володільцями транспортних засобів, набуває право зворотної вимоги до винної особи в порядку регресу.

Правовідносини, що виникають між МТСБУ та винними особами у цих випадках, регулюються нормами статті 1191 ЦК та статті 38 ОСОБА_4 №1691.

Перебіг позовної давності для зворотних вимог з підстав регресу починається з моменту, коли страховик (МТСБУ) виплатив страхове відшкодування, тобто зазнав збитки.

На відміну від регресу, право зворотної вимоги в порядку суброгації передбачено статтями 993 ЦК та статтею 27 ОСОБА_4 №1961.

Ці норми регулюють перехід до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, права вимоги, яке особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

При суброгації страхувальник, отримавши страхове відшкодування на підставі укладеного зі страховиком договору, передає останньому свої права кредитора, тобто відбувається заміна кредитора в існуючому зобовязанні.

Зміст статей 993 ЦК та статті 27 ОСОБА_4 №1961 свідчить про те, що правила цих норм, а тому і суброгація, застосовується лише до майнового страхування (пункт 27 постанови №4 Пленуму ВССУ від 1 березня 2014 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки»).

З матеріалів справи вбачається, що 8 серпня 2011 року з вини водія автомобіля марки «Опель-астра», реєстраційний номер ВЕ 7226АО, ОСОБА_1 сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль марки «Мерседес-Бенц», державний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_5 ( а.с.4-5).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не застрахована.

Розмір майнової шкоди, заподіяної власнику ОСОБА_2 пошкодженням автомобілю марки «Мерседес-Бенц», складає 74907,63 грн. (а.с. 11-17).

28 грудня 2011 року МТСБУ виплатило страхове відшкодування ОСОБА_2 в розмірі 42 929,63 грн. (а.с. 7-9).

Таким чином, МТСБУ набуло право зворотної вимоги з підстав регресу до винної особи ОСОБА_1 в розмірі виплаченого відшкодування відповідно до частини 1 статті 1191 ЦК та статті 38 ОСОБА_4 №1691.

Оскільки строк позовної давності за зворотною вимогою в порядку регресу починає перебіг з моменту виплати страхового відшкодування потерпілому (28 грудня 2011 року), то на час звернення з позовом до суду 17 грудня 2014 року (а.с. 29) строк позовної давності позивач не пропустив.

Відповідно до змісту частини 1 сттаті 1191 ЦК право зворотної вимоги обмежено розміром виплаченого відшкодування.

Правових підстав витрат на оплату праці страхового комісара позивач не зазначив.

Таким чином, позов МТСБУ підлягає частковому задоволенню в розмірі 42 949,63 грн.

Оскільки суд першої інстанції дав невірну оцінку характеру правовідносин, які виникли з підстав страхування відповідальності, та застосував норми статті 993 ЦК та статті 27 ОСОБА_4 №1691, які регулюють правовідносини з майнового страхування, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно статті 88 ЦПК з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, який не було сплачено при подачі позову, а також на користь позивача судові витрати, понесені МТСБУ при подачі апеляційної скарги.

При цьому, колегія суддів не вбачає достатніх підстав для відшкодування позивачеві 2000 грн. витрат на правову допомоги.

У відповідності до статті 1 ОСОБА_4 «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах визначається з урахуванням витраченого часу, а саме годин участі особи у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, під час ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Проте, будь-якого розрахунку часу, витраченого представником позивача ОСОБА_6 на надання правової допомоги з зазначенням характеру наданої допомоги, матеріали справи не містять.

Не містить справа і документального підтвердження здійснення витрат на правову допомогу, як то вимагають правила частини 1 статті 88 ЦПК.

Керуючись статтями 309,316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити частково.

Рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 6 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 42 949 (сорок дві тисячі девятсот сорок девять), 63 грн. виплаченого страхового відшкодування, а також 229, 33 грн. судових втрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 429,49 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді