Справа №483/2978/14-ц 30.06.2015 30.06.2015 30.06.2015
Провадження №22-ц/784/1607/15
Головуючий першої інстанції: Шевиріна Т.Д.
Категорія: 50 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого Коломієць В.В.

суддів Шолох З.Л., Прокопчук Л.М.,

при секретарі Гордійчук С.С.,

за участю позивачки ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 травня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину.

Вказувала, що до 28 листопада 2006 року перебувала в шлюбі з відповідачем. Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 грудня 2002 року з відповідача було стягнуто аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частині всіх видів заробітку ОСОБА_4 та у такому ж розмірі на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 12 серпня 2013 року виконавче провадження про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_7 завершено на підставі п. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивачка зазначала, що відповідач аліменти на утримання дитини сплачує нерегулярно, приховує дійсний розмір своїх доходів. ОСОБА_5 відвідує Дитячу художню школу, за яку позивачка щомісячно вносить плату та додатково купує масляну фарбу, пензлі, гуаш, папір та ін. 29 серпня 2014 року дитині поставлений діагноз: сколіоз грудо-поясничного відділу.

Посилаючись на те, що сума стягуваних аліментів є недостатньою для утримання дитини, ОСОБА_2 просила змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати аліменти з ОСОБА_4 на її користь на утримання доньки ОСОБА_5 в розмірі 3000 грн. та додаткові витрати в сумі 500 грн.

Відповідач позов визнав лише в частині стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на місяць

Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 травня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5: стягнуто, починаючи з 18.12.2014 року до досягнення дитиною повноліття, аліменти у розмірі 700 грн., але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання ОСОБА_8, починаючи з 18.12.2014 року до досягнення дитиною повноліття, у розмірі 500 грн. щомісячно. Розподілено судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на необґрунтованість рішення суду, порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове, яким стягувати з нього аліменти на утримання дитини розмірі 700 грн. щомісячно, а в задоволенні вимог про стягнення додаткових витрат відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Згідно з вимогами статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Судом встановлено і підтверджуються матеріалами справи, що сторони до 28 листопада 2006 року перебували у шлюбі, мають доньку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якої рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 грудня 2002 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивачки.

Згідно довідки ВДВС Очаківського міськрайонного управління юстиції виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-664 від 05.12.2002р. про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання сина ОСОБА_7 завершено на підставі п. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 7-8).

Частково задовольняючи позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на ОСОБА_8, судом вірно встановлено, що стан здоровя дитини та необхідність розвитку її здібностей потребує додаткових витрат на це і відповідач в силу приписів ч. 1 ст. 185 СК України зобовязаний брати участь у таких витратах.

Разом з тим, стягуючи з відповідача додаткові витрати у розмірі 500 грн. щомісячно, суд виходив зі складеного позивачкою розрахунку витрат на утримання дитини з урахування майбутніх виплат (а.с. 56-60) і майнового стану ОСОБА_2 і сімї ОСОБА_9, та вважав можливим визначити розмір щомісячної участі відповідача у додаткових витратах на дитину саме у такому розмірі.

Але повністю погодитись з таким висновком суду не можна.

Положеннями статей 10, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування - чеками, квитанціями про придбання ліків, про призначення яких зазначено у медичних документах дитини тощо).

На підтвердження розміру фактично понесених позивачкою додаткових витрат, повязаних з розвитком здібностей дитини, ОСОБА_2 була надана довідка про оплату навчання ОСОБА_8 у Дитячій художній школі м. Очакова за період з вересня 2012 року по листопад 2014 року в загальній сумі 1055грн. (а.с. 6).

Між тим, ніяких інших доказів щодо розміру як фактично понесених ОСОБА_2 додаткових витрат на дитину, так і розміру таких майбутніх витрат матеріали справи не містять.

Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_2 вбачається, що вона просила стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину в розмірі 500 грн. без зазначення про їх стягнення у такому розмірі щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

У матеріалах справи відсутня заява ОСОБА_2 про зміну даних позовних вимог.

Отже, стягуючи з відповідача додаткові витрати щомісячними платежами суд фактично вийшов за межі заявлених ОСОБА_2 позовних вимог, що є порушенням принципу диспозитивності цивільного судочинства.

За таких обставин, виходячи з рівності як прав, так і обовязків батьків щодо дитини, передбаченої ст.141 СК України, та положень ст.185 СК України, приймаючи до уваги доведеність позивачкою понесених нею додаткових витрат в звязку з оплатою навчання дитини у Дитячій художній школі, з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки в рахунок проведених останньою додаткових витрат на дитину 527грн. 00коп. разово.

За такого, згідно вимог ч1 ст. 309 ЦПК України рішення суду в частині вирішення позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину підлягає зміні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України законність і обґрунтованість рішення суду в частині часткового задоволення позовних вимог про зміну розміру аліментів та стягнення їх з відповідача у розмірі 700 грн. щомісячно апеляційним судом не перевірялись, оскільки в цій частині рішення не було оскаржено.

Керуючись статтями 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 травня 2015 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину - змінити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на дитину в розмірі 527грн. 00коп. (пятсот двадцять сім гривень 00 копійок) одноразово.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

Головуючий Судді