Справа № 459/36/15 Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-ц/783/4449/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючий суддя: Шумська Н.Л.

судді: Струс Л.Б., Шандра М.М.

секретар: Бадівська О.О.

особи, які беруть участь у справі: представник відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 25 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Червонограді Львівської області про стягнення моральної шкоди завданої професійним захворюванням, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 25 березня 2015 року у позові ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Червонограді Львівської області про стягнення моральної шкоди завданої професійним захворюванням відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_3. В апеляційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою та не надав належної правової оцінки тому, що ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до вступу в законну силу ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов»якового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці», а коли позивачу було встановлено стійку втрату професійної працездатності діяв ЗУ «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань». Тому вважає, що має право на відшкодування моральної шкоди коли йому було встановлено стійку втрату професійної працездатності. Просить рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 25 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з»ясувавши обставини справи та перевіривши доводи скарг, колегія суддів не знаходить підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення та залишає його без змін.

Судом встановлено, що впродовж 1979-2004 років ОСОБА_3 працював посадах гірничого робітника по ремонту гірничих виробок, підземним гірничим робітником очисного вибою на шахті №10 "Великомостівська" (на даний час шахта "Степова"), що входить до складу ДП "Львіввугілля".

У зв'язку із роботою у шкідливих умовах праці захворів на професійні захворювання - антракосилікоз І ст., емфізема легень, що підтверджується актом розслідування профзахворювання Ф-4 від 06.09.2004 р.

Висновком Львівської обласної МСЕК від 22.09.2004 р. позивачу вперше встановлено 25 % втрати працездатності по професійному захворюванні.

Оглядом Львівської обласної МСЕК від 10.03.2005 р. ОСОБА_3 було встановлено 40% втрати профпрацездатності, з яких 15% по трудовому каліцтву вперше.

Внаслідок чергових переоглядів МСЕК позивачу було безтерміново встановлено ІІІ групу інвалідності та втрату профпрацездатності по профзахворюванні та трудовому каліцтву.

ОСОБА_3 звертаючись з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді як на правову підставу відшкодування відповідачем моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров'я у розмірі 40000 грн. посилався на ст.21 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, яким на момент заподіяння шкоди гарантувалося таке право.

Відмовляючи ОСОБА_3 в задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив з того, що відшкодування моральної шкоди позивачу не може бути здійснено Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді відповідно до вимог Закону України Про загальнообовязкове соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності, оскільки з 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообовязкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці», відповідно до ч.8 ст. 36 якого відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їхніх сімей не є страховою виплатою.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Так, відповідно до п.п. е п.1 ч.1 ст. 21 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (в редакції Закону на 01.05.2003 року, яка діяла на момент заподіяння шкоди ОСОБА_4Ф.), у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні грошову суму за моральну шкоду за наявності факту заподіяння цієї шкоди потерпілому.

Однак, з 01.01.2015 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці. Цим Законом внесено зміни до законодавчих актив України, а саме - Закон України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (Відомості Верховної Ради України, 1999 р., № 46-47, ст. 403 із наступними змінами) викладено в новій редакції з назвою: Закон України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування (далі Закон).

Відповідно до ч. 7 ст. 36 цього Закону, страхові виплати складаються із: 1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата); 2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім'ї та особам, які перебували на утриманні померлого); 3) страхової виплати дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності; 4) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.

Згідно із ч.8 ст. 36 означеного Закону, відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їхніх сімей не є страховою виплатою та здійснюється незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень Цивільного кодексу України та Кодексу законів про працю України.

З огляду на зазначену вище норму Закону, законодавець визначився у питанні щодо виду страхових виплат та зазначив, що відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їхніх сімей не є страховою виплатою незалежно від часу настання страхового випадку, проте, це не позбавляє названих осіб права на отримання такого відшкодування відповідно до положень Цивільного кодексу України та Кодексу законів про працю України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілому від професійного захворювання незалежно від часу настання страхового випадку не є страховою виплатою, а тому підстави для покладення на Відділення виконавчої дирекції фонду обов'язку здійснювати таку виплату відсутні та обґрунтовано відмовив у задоволенні позову ОСОБА_3

Проте, це не позбавляє позивача можливості у разі доведення ним факту заподіяння йому моральної шкоди від професійного захворювання отримати певні суми на його відшкодування відповідно до положень Цивільного кодексу України та Кодексу законів про працю України

Крім того, доводи апеляційної скарги про те, що рішення суду ухвалене з порушенням вимог ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи колегія суддів відкидає як необґрунтовані оскільки в ст. 58 Конституції України викладене загальне правило дії закону у часі.

Разом з тим, ч. 1 ст. 5 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, які відповідно до Конституції України визначають принципи та загальні правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян в Україні встановлено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування громадян України здійснюється, зокрема, за принципом законодавчого визначення умов і порядку здійснення загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відтак, суд першої інстанції, керуючись принципом прямої дії Закону в часі, застосовуючи закон, який діє на час прийняття рішення суду, правильно зробив висновок про те, що Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді не є належним відповідачем у справі

Тому даючи оцінку рішенню суду першої інстанції в порядку апеляційного провадження, в межах доводів скарги, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість рішення. Рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляції не ставлять під сумнів його законність.

Таким чином, на підставі ст.308 ЦПК апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін.

Керуючись ст.303, п.1ч.1ст.307, 308, п.1ч.1ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 25 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й може бути оскаржена протягом 20-ти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Н.Л. Шумська

Судді: Л.Б. Струс

ОСОБА_5