Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 247/5843/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Арапіна Н.Є.
Провадження № 22-ц/778/4005/15 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«20» липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С..,

суддів: Дашковської А.В.,

Подліянової Г.С.,

при секретарі: Мельнику З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_3 на рішення Торезького міського суду Донецької області від 06 березня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що відповідно до укладеного договору № б/н від 31.07.2007 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 250,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на станом на 31.10.2013 року має заборгованість - 11505,94 грн., яка складається з наступного: 3098,32 грн. - заборгованість за кредитом; 5831,04 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1790,58 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 536,00 грн. - штраф (процентна складова).

На підставі зазначеного просило стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 11505,94 грн. за кредитним договором № б/н від 31.07.2007 року та судові витрати.

Рішенням Торезького міського суду Донецької області від 06 березня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом в сумі 2996 грн. 86 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 3302 грн. 80 коп., заборгованість по комісії за користування кредиту в сумі 1071 грн. 36 коп., штраф (фіксована частина)у сумі 250 грн., штраф (процентна складова) у сумі 368 грн. 55 коп., а всього - 7989 57 коп. та витрати по оплаті судового збору в сумі 158 грн. 29 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального або права, просить змінити рішення суду з застосуванням наслідків спливу строку позовної давності окремо по кожному простроченому платежу за кредитним договором.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, неналежне дослідження доказів, просить змінити рішення суду в частині зменшення заборгованості по кредиту, процентам, комісії, штрафам, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 07 квітня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Рішення Торезького міського суду Донецької області від 06 березня 2014 року змінено, позов задоволено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 жовтня 2014 року рішення апеляційного суду Донецької області від 07 квітня 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до апеляційного суду Запорізької області.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 23 грудня 2014 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилено, апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Рішення Торезького міського суду Донецької області від 06 березня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2015 року рішення апеляційного суду Запорізької області від 23 грудня 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до апеляційного суду Запорізької області.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно зі ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст. 213ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, виходив із того, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором утворилася заборгованість, яку необхідно стягнути з позичальника з 30 листопада 2010 року по 30 листопада 2013 року; строк дії кредитного договору відповідає строку дії картки, а договір є чинним у межах строку дії картки. Строк платіжної картки ОСОБА_3 закінчився у серпні 2011 року, а до суду ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося 30 листопада 2013 року.

З таким висновком суду погодитися не можна.

Судом першої інстанції встановлено, що 31 липня 2007 року між сторонами укладено кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 250 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки - серпень 2011 року (а.с. 10,100).

Останній платіж за зазначеним кредитним договором ОСОБА_3 здійснив 15 вересня 2008 року (а.с.5-9).

Відповідачем подано заяву про застосування наслідків спливу позовної давності (а.с.84-86).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

За розрахунком банку заборгованість, яка утворилась у зв'язку з порушенням позичальником ОСОБА_3 умов кредитного договору, станом на 31 жовтня 2013 року становить 11 505 грн. 94 коп. та складається з: заборгованості за кредитом у сумі 3 098 грн. 32 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 5 831 грн. 04 коп., заборгованість по комісії за користуванням кредитом у сумі 1 790 грн. 58 коп., а також штрафів відповідно до умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. - фіксована частина штрафу, 536 грн. - штраф, складова частина (а.с.5-9).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 правил користування платіжної карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH) (а. с. 13-14).

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що з позовом до суду ПАТ «Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось 30 листопада 2013 року (тобто початок періоду трьох річного строку - 30 листопада 2010 року), строк дії картки закінчився у серпні 2011 року, тому підлягає стягненню заборгованість в межах позовної давності, яка утворилась за період з 30 листопада 2010 року по 30 листопада 2013 року (включно), та яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 2996 грн. 86 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 3302 грн. 80 коп., штрафу (фіксована частина)у сумі 250 грн., штрафу (процентна складова) у сумі 368 грн. 55 коп. (а.с.5-9).

З огляду на викладене, довід апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що суд повинен був стягнути заборгованість за період з 30 листопада 2010 року по 30.12.2010 року в сумі 101 грн.46 коп. колегія суддів вважає неприйнятним.

Не заслуговує на увагу довід апеляційної скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» про пролонгацію договору на підставі п.9.12 Умов та правил, оскільки строк дії картки ОСОБА_3 відповідно до наданих саме позивачем доказів закінчується в серпні 2011 року, нова картка відповідачу не видавалась.

Однак, частково задовольнивши позовні вимоги банку та стягнувши з відповідача на користь банку заборгованість по комісії за користування кредиту в сумі 1071 грн. 36 коп., суд першої інстанції не звернув уваги на те, що підписана ОСОБА_3 заява про надання кредиту в розмірі 250 гривень, на умовах сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, штрафів за порушення виконання умов договору, в графі «щомісячна комісія» містить прочерк (а.с.10), та дійшов помилкового висновку про стягнення з відповідача нарахованої заборгованості по комісії в сумі 10 71,36 грн.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції про задоволення позову про стягнення заборгованості по комісії за користування кредитом підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову, а рішення суду в частині загальної суми стягнення підлягає зміні із зазначенням загальної суми заборгованості 6918 грн. 21 коп.

Керуючись ст.ст.303,307,309,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Торезького міського суду Донецької області від 06 березня 2014 року у цій справі скасувати в частині задоволення позову про стягнення заборгованості по комісії за користування кредитом та ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту.

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення комісії в сумі 1790,58 грн. відмовити.

Змінити рішення суду в частині стягнення ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» загальної суми заборгованості за кредитним договором, зменшивши її з 7989 гривень 57 коп. до 6918 гривень 21 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: