Справа № 747/462/15-ц
Провадження№ 2/747/138/15
У Х В А Л А

05.08.2015 року Талалаївського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Марківської сільської ради Білопільского району Сумської області про тлумачення змісту заповіту, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_2 04серпня 2015 року звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить суд розтлумачити зміст заповіту від 24 квітня 2002 року, посвідченого секретарем виконкому Марківської сільської ради Білопільского району Сумської області щодо тотожності термінів земельна частка (пай), зазначена в заповіті, та земельна ділянка, яка зазначена в Державному акті серії СМ № 021564 від 28.12.2001 року, виданого ОСОБА_3 на території Марківської сільської ради Білопільського району.

За загальним правилом територіальної підсудності, встановленим ч.2 ст. 109 ЦПК України, позови до юридичних осіб предявляється в суд за їхнім місцезнаходженням.

Так, відповідно до позовної заяви позивач просить суд постановити рішення, яким тлумачити зміст правочину - заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Марківської сільської ради Білопільського району Сумської області. Згідно матеріалів позовної заяви земельна ділянка,зазначена в заповіті, також знаходиться на території даної сільської ради.

Дана вимога є вимогою немайнового характеру, оскільки суд під час розгляду позовів про надання тлумаченню заповіту, як виду одностороннього правочину, не встановлює обсяг спадкового майна спадкодавця, а зясовує зміст заповіту через тлумачення слів і понять. У зв`язку з чим, до позовів про тлумачення правочину (заповіту) застосовуються загальні правила підсудності.

Як вбачається з позову, позивачем визначена адреса місця реєстрації юридичної особи- відповідача - с. Марківка Білопільського району Сумської області, тобто місцезнаходження відповідача територіально не відноситься до Талалаївського районного суду Чернігівської області.

Положенням ст. 115 ЦПК України передбачено, що якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві. Відповідно до 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що позовну заяву ОСОБА_2 до Марківської сільської ради Білопільского району Сумської області про тлумачення змісту заповіту необхідно повернути позивачу для подання її до належного суду за місцем знаходження відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 110, 121, 210 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Марківської сільської ради Білопільского району Сумської області про тлумачення змісту заповіту повернути позивачу разом з додатками до неї, роз'яснивши, що для вирішення цього спору їм потрібно звернутися до суду за місцем знаходженням відповідача, а саме до Білопільского районного суду Сумської області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом пяти діб з дня отримання.

СуддяОСОБА_1