Провадження № 4с/522/88/15
Справа 522/4426/15-ц
УХВАЛА

18 травня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Івченка В.Б.,

при секретарі Січінава М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за скаргою ПАТ «ЕК Одесаобленерго» на постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві Першим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «ЕК Одесаобленерго» звернулося до суду зі скаргою на постанову ВП №44841567 від 22.12.2014 року про повернення Першим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції виконавчого документу стягувачеві, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.06.2011 року Приморським районним судом м. Одеси було видано судовий наказ по справі №2-н-/1522/1118/11 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричної енергії в розмірі 530,56 грн. та судові витрати в розмірі 55,50 грн. на користь ПАТ «Одесаобленерго».

Даний виконавчий документ був направлений на примусове виконання до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції 17.04.2013 року.

25.04.2013 року було відкрито виконавче провадження, про що винесена відповідна постанова.

Державний виконавець керуючись п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про повернення виконавчого документа № 2-н-/1522/1118/11 від 29.06.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Південного району електричних мереж ПАТ «Одесаобленерго» заборгованості.

ПАТ «ЕК Одесаобленерго» вважає зазначену постанову незаконною та такою що підлягає скасуванню, оскільки, ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження було встановлено, що державний виконавець не здійснив всі можливі дії з метою виявлення майна боржника, а саме не надіслав запит до ДП «Центру державного земельного кадастру» відносно наявності або відсутності інформації щодо реєстрації за боржником прав власності на земельні ділянки; не направив запит до органів МРЕВ ДАІ, МБТІ відносно наявності рухомого та нерухомого майна, також виконавцем не були зроблені запити ПФУ та ДПС.

Отже, державним виконавцем не були проведенні всі дії для зясування матеріального стану боржника. Крім того, державним виконавцем проігноровано можливість звернутись до суду з поданням на заборону виїзду боржника, з метою недопущення ухилення боржника від виконання рішення суду.

Державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документа мотивуючи це тим, що: «згідно акту державного виконавця, виходом за адресою, вказаною у виконавчому документі боржника не знайдено».

Таким чином, оцінюючи вищенаведене, ПАТ «Одесаобленерго» вважає, що постановою від 22.12.2014 року про повернення виконавчого документа стягувачу були порушені законні інтереси ПАТ «Одесаобленерго», які були захищені судом, останні, винесені всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження», тому є незаконними та підлягають скасуванню.

Представник заявника в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути у його відсутність, вимоги скарги підтримує у повному обсязі.

Представник Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, боржник в судове засідання не зявились, належним чином про дату та місце судового засідання повідомлялись, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Судом в судовому засіданні встановлено, що 29.06.2011 року Приморським районним судом м. Одеси було видано судовий наказ по справі №2-н-/1522/1118/11 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричної енергії в розмірі 530,56 грн. та судові витрати в розмірі 55,50 грн. на користь ПАТ «Одесаобленерго».

Даний виконавчий документ був направлений на примусове виконання до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції 17.04.2013 року.

25.04.2013 року було відкрито виконавче провадження, про що винесена відповідна постанова.

Державний виконавець керуючись п.5 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про повернення виконавчого документа № 2-н-/1522/1118/11 від 29.06.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Південного району електричних мереж ПАТ «Одесаобленерго» заборгованості.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.ст.1,2 України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Згідно з пунктом 1 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів у тому числі на підставі рішень третейського суду є виконавчими документами, які підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно п. 2.1.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 (із змінами і доповненнями), загальні права і обов'язки державних виконавців у виконавчому провадженні визначені ст. 5 Закону. Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому законом та передбачені цією Інструкцією права і обов'язки в точній відповідностідо закону, не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб, роз'яснювати особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їх права та обов'язки.

Державний виконавець відповідно до статті 11 Закону, з метою захисту інтересів стягувача має право одержувати безоплатно від органів, установ, організацій посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Згідно з ч.2 ст.5 Закону державному виконавцю повинні бути безоплатно надані у встановлений ним строк інформація, документи або їх копії, необхідні для здійснення їх повноважень. Отже, державний виконавець має право самостіно звернутись до компетентних органів щодо надання інформації, яка необхідна для проведення виконавчих дій.

Статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначені підстави та порядок оголошення в розшук майна боржника. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами внутрішніх справ (ч. 1 ст. 40). Розшук боржника - фізичної особи, дитини, розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи внутрішніх справ (ч. 2 ст. 40).

Згідно з п. 4.13.6. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 № 74/5 «Про затвердження Інструкції про проведення виконавчих дій» розшук громадянина-боржника, дитини за ухвалою суду або транспортних засобів боржника за постановою державного виконавця здійснюється органами внутрішніх справ у порядку, установленому Інструкцією про порядок взаємодії органів внутрішніх справ України та органів державної виконавчої служби при примусовому виконанні рішень судів та інших органів (посадових осіб), затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства юстиції України від 25.06.2002 N 607/56/5, зареєстрованою в Мін'юсті України 27.06.2002 за N 541/6829 (із змінами та доповненнями).

Згідно із ст.11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Враховуючи те, що представник Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, не надав до суду заперечення та докази правомірності прийнятого рішення, суд вважає, що скарга ПАТ «ЕК Одесаобленерго» на постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві Першим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного і керуючись ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 209-210, 383-387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ПАТ «ЕК Одесаобленерго» на постанову про повернення виконавчого документу стягувачу Першим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції задовольнити.

Постанову старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 №ВП 44841567 від 22.12.2014 року про повернення виконавчого документа №2-н-/1522/1118/11 від 29.06.2011 року стягувачеві скасувати.

Зобовязати старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 здійснити всі, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» виконавчі дії.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_3