Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №333/500/14-ц Головуючий у 1-й інстанції Боровікова А.І.
Провадження № 22-ц/778/4211/15 Суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької с області у складі:

Головуючого Бєлки В.Ю.

Суддів Онищенка Е.А.

ОСОБА_2

При секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, про визнання квартири обєктом спільної сумісної власності, визнання права власності на квартиру, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, про визнання квартири обєктом спільної сумісної власності, визнання права власності на квартиру, який згодом уточнив.

В обґрунтування позову зазначав, що в період з 01.12.1990 року по 19.11.2012 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

За період шлюбу вони придбали наступне майно: трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

У 2002 році помер батько ОСОБА_3 і у спадок остання отримала одну з двох кімнат у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2.

04 березня 2002 року вони придбали 14/25 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується договором купівлі-продажу.

Враховуючи вищевикладене просив суд визнати квартиру за адресою: АДРЕСА_3 та 14/25 частин квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 обєктом спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3; визнати за ним право власності на ? частку квартири за адресою: АДРЕСА_5 та 7/25 частин квартири за адресою: АДРЕСА_6; стягнути з відповідача на його користь витрати повязані з оплатою судового збору в розмірі 3654 грн.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 травня 2015 року позов задоволено.

Визнано квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_7 спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_7.

Припинено право власності на квартиру за вищезазначеною адресою за ОСОБА_3

Визнати 14/25 частин квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_8 спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 7/25 частин квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_8.

Припинено право власності на квартиру за вищезазначеною адресою за ОСОБА_3

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення, є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Встановлено і не оспорюється сторонами, що сторони в період шлюбу з 01.12.1990 року по 19.11.2012 року придбали трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та 04 березня 2002 року 14/25 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 70 Сімейного кодекс України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, яке є об'єктом права спільною сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Будь-яких домовленостей між сторонами судом не встановлено.

Отже, судова колегія вважає , що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку , що частка кожного з подружжя у спільному майні складає по ? частині.

Посилання апеляційної скарги про невірний спосіб захисту позивача так як ніким не заперечується , що спірне майно є спільним майном подружжя і звернення до суду не відновлює майнових прав являється безпідставним, оскільки протиричіть положенням статей 15,16 ЦК України.

Разом з цим судова колегія погоджується з доводами апеляційної скарги в частині припинення судом права власності за ОСОБА_3 на вищезазначені квартири.

Згідно статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених вимог.

Позов про припинення права власності ОСОБА_3 не заявлявся.

Судова колегія приходить до висновку, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи в її частині , тому суд апеляційної інстанції на підставі ст. 309 ЦПК України рішення суду змінює..

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 травня 2015 року по цій справі в частині припинення права власності на АДРЕСА_9, на АДРЕСА_10 за ОСОБА_3 скасувати.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: