У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

4 червня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В., Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Братського районного суду Миколаївської області від 28 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 18 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення боргу.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що в 2011 році між ним та ОСОБА_6 було укладено договори оренди земельних ділянок, площами 14,69 га та 2,6367 га з терміном на 49 років. За згодою сторін він сплатив ОСОБА_6 орендну плату за десять років: за оренду земельної ділянки площею 14,69 га - 60 549 грн та за оренду земельної ділянки площею 2,63 га - 10 092 грн, про що орендодавець видав розписку.

Позивач посилався на те, що в подальшому строк дії договору було змінено, а в зв'язку зі смертю орендаря, ОСОБА_5 набула права власності на вказані земельні ділянки та звернулась до нього з вимогою про те, що в зв'язку із закінченням терміну дії договору, вона має намір самостійно використовувати вказані земельні ділянки.

Враховуючи вищевикладене позивач просив стягнути з ОСОБА_5, як із спадкоємиці, безпідставно набуті спадкодавцем кошти в сумі 49 466 грн, а з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних - 50 915 грн 46 коп.

Рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 28 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 18 березня 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 49 466 грн у рахунок повернення безпідставно набутих коштів.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суди, частково задовольняючи позов, дійшли вірного висновку щодо наявності обґрунтованих підстав для стягнення із відповідачки на користь позивача безпідставно набутих грошових коштів.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Братського районного суду Миколаївської області від 28 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 18 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун М.В. Дем'яносов О.В. Ступак