Справа № 496/2635/15-ц
Провадження № 2/496/1243/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2015 рокуБіляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Галич О.П.,

при секретарі Горлевому Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами три літні кухні, сарай, гараж, цистерна, огорожа, за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Усатове, вул. Степова, буд. 24, який залишився після смерті батька ОСОБА_4, померлого 20 жовтня 2014 року. В обґрунтування своїх вимог позивач стверджує, що 20 жовтня 2014 року помер її батько ОСОБА_4. Після його смерті залишилась спадщина: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за №24 по вул. Степова в с. Усатове Біляївського району Одеської області. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач звернулась з заявою до державного нотаріуса, але їй було відмовлено, у звязку з тим, що відсутня державна реєстрація права власності житлового будинку. В звязку з вищенаведеним, позивач змушена звернутись з вказаним позовом до суду.

Позивач у судове засідання не зявилась, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с. 31).

Відповідачі, у судове засідання не зявились, до суду надали заяви про розгляд справи за їхньою відсутністю, позовні вимоги визнали у повному обсязі (а.с. 32,35).

Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, помер 20 жовтня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №394904, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1204 (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Степова, №24, в с. Усатове Біляївського району Одеської області.

Факт належності померлим ОСОБА_4 при житті спадковим майном, підтверджується наступним: свідоцтвом про право власності від 08 серпня 2005 року, технічним паспортом виготовленим 29 липня 2004 року (а.с. 9, 16-20).

Довідкою виконавчого комітету Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області №1353 від 21 травня 2015 року, зазначено, що згідно погосподарської книги Усатівської сільської ради №1/00091 стор. №185, за адресою в с. Усатове Біляївського району Одеської області по вул. Степова, №24, значиться житловий будинок, який належить ОСОБА_4, померлому 20 жовтня 2014 року (а.с. 15).

Позивач є донькою померлого ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АГ №651691 виданого Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 63 (а.с. 5).

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач звернулась з заявою до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області (а.с. 39), однак позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4, у звязку з тим, що відсутня державна реєстрація права власності житлового будинку (а.с. 12).

Згідно спадкової справи 3055/01-16 від 15 липня 2015 року, позивач є спадкоємницею за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 20 жовтня 2014 року, дружина померлого ОСОБА_3 та син померлого ОСОБА_2, надали заяви про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 (а.с. 38-76).

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п.3.2. ОСОБА_6 спеціалізованого суду України (надалі - ВВСУ) з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», порядок оформлення права власності на обєкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1 - 3 - 94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 року №12/5-126, в якому, зокрема, розяснюється наступне:

- оформлення свідоцтва на право власності на обєкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними; - по об'єктах, що збудовані до 05.08.1992 року, тобто до прийняття Постанови КМУ від 05.08.1992 року №449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Беручи до уваги, що вище зазначений будинок був збудований в 1967 році, тому громадяни, які збудували такі житлові будинки до 05.08.1992 року могли отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. Таке право перейшло в порядку спадкування до позивача після смерті її батька.

Згідно п.4 розділу «Спори про право власності та інші речові права» висновків Верховного Суду України, внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень даних про право власності особи на обєкт нерухомого майна, збудований до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІУ, засвідчує офіційне визнання і підтвердження державою факту наявності в особи цього права. Право власності на збудований до набрання чинності цим Законом обєкт нерухомого майна виникає в порядку, який існував на час його будівництва (постанова Верховного Суду України від 13.06.2012 року у справі №6-54цс12)».

Згідно з п. 3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Мінрегіону України від 19.03.2013 року №95, закінчені будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальні (садиби) житлові будинки не підлягають прийняттю в експлуатацію. Документом, який засвідчує відповідність таких обєктів вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Отже, оскільки, житловий будинок збудований в 1967 році, тобто до 1992 року, на відведеній для цього земельній ділянці у відповідності до дозволу органів місцевого самоврядування і набув статусу майна з часу завершення будівництва, оскільки цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обовязкової реєстрації речових прав на житловий будинок, суд вважає, що батько позивача правомірно набув право власності на нього. А відтак позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 328, 1216, 1218, 1261, 1268, 1297 ЦК України, ст.ст.212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами три літні кухні, сарай, гараж, цистерна, огорожа, за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Усатове, вул. Степова, буд. 24, який залишився після смерті батька ОСОБА_4, померлого 20 жовтня 2014 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, - протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Галич О.П.