Справа № 323/1638/15-ц
№ провадження 2/323/693/15
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

09.07.2015 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Мінаєва М.М,

при секретарі - Тахтаул А.Л.,

в присутності позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в якій позивач просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені у позовні заяві.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав та пояснив, що готовий сплачувати аліменти на утримання дитини. Якщо позивач вирішила стягувати аліменти через суд, він не заперечує.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач має від шлюбу з відповідачем сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-ЖС № 166886, виданим виконкомом Новояковлівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області 11.02.2012 року.

Відповідач визнає дитину своєю, батьківство не оспорює.

Сторони на час розгляду справи перебувають у шлюбі, однак проживають окремо, їх спільна дитина проживає разом з позивачем.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідач проживає окремо від дитини, між сторонами не існує формальних домовленостей щодо надання у добровільному порядку матеріальної допомоги позивачу на утримання цієї дитини. Доказів надання такої допомоги відповідач не надав. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на дитину, оскільки згідно його пояснень має дохід у виді пенсії інваліду з дитинства в розмірі 979,00 грн. на місяць, а також невеликий дохід від ведення підсобного господарства. Середньомісячний дохід відповідача, згідно його пояснень, складає близько 1200,00 грн.

Відповідно до загальних норм права ст.ст. 180, 181 СК України обов'язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які окремо проживають від дитини.

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Позивач просила суд визначити аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог.

За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Суд знаходить заявлений розмір аліментів на дитину таким, що не суперечить вимогам чинного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

Встановлено, що позов було подано позивачем до суду 14.05.2015 року.

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з аліменти на утримання неповнолітньої дитини, щомісяця у розмірі 1/4 частки від його доходу (заробітку), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з дня предявлення позову (14.05.2015 року) і до досягнення дитиною повноліття.

При постановленні рішення про стягнення аліментів суд також враховує, що позивач та відповідач в даному випадку не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку ст. 192 СК України.

Суд бере також до уваги, що позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача судових витрат, в тому числі витрат на правову допомогу на суму 319,65 грн., сплачених адвокату ОСОБА_4 на підставі Угоди про надання юридичних (адвокатських) послуг від 13.05.2015 року, акту виконаних робіт до цього договору від 13.05.2015 року та квитанції до прибуткового касового ордеру від 13.05.2015 року. Заявлені вимоги відповідають вимогам ЦПК України та Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Однак враховуючи майновий стан відповідача, єдиним джерелом доходу якого є пенсія в розмірі 979,00 грн. на місяць, суд в порядку ст. 82 ЦПК України вважає за можливе зменшити наполовину розмір витрат на оплату правової допомоги, які підлягають стягненню з відповідача у звязку із задоволенням позову.

Суд вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 84, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10-11, 61, 88, 209, 212, 214-215, 218, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (Запорізька область, Оріхівський район, с. Магдалинівка, вул. Шевченко, б. 43, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (Запорізька область, Оріхівський район, с. Магдалинівка, вул. Шевченко, б. 107, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки від його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 14.05.2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (Запорізька область, Оріхівський район, с. Магдалинівка, вул. Шевченко, б. 43, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (Запорізька область, Оріхівський район, с. Магдалинівка, вул. Шевченко, б. 107, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) витрати на оплату правової допомоги в розмірі 159,83 грн. (сто пятдесят девять грн. 83 коп.).

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Повний текст рішення складений 10.07.2015 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі, якщо рішення було ухвалене без участі особи, яка її оскаржує, - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_5