Справа № 301/559/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

01 вересня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Ігнатюка Б.Ю.

суддів - Бисаги Т.Ю., Власова С.О.

при секретарі - Рогач О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ «Приватбанк» на рішення Іршавського районного суду від 4 червня 2015 року по справі за позовною заявою ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору,-

в с т а н о в и л а :

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12.09.2007 року відповідач отримав кредит в розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Позивач свої зобов'язання перед відповідачем виконав. Відповідач не виконав зобов'язання за кредитним договором, тому станом на 31.01.2015 року має заборгованість у розмірі 11672,36 грн., яка складається з наступного: 4767,75 грн. - заборгованість за кредитом; 5872,59 - відсотки; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 532,02 грн. - штраф (процентна складова). Просив стягнути з відповідача вищевказану суму .

Рішенням суду у задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погодився з цим рішенням, порушив питання про його скасування та ухвалення нового, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом норм матеріального та процесуального права .

В судовому засіданні представник апелянта скаргу з наведених підстав підтримав.

Представник відповідачки вважав, що підстав для задоволення скарги немає.

Заслухавши осіб, які приймали участь у справі та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відмовляючи в задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що строк позовної давності пропущено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до твердження про неправильність рішення суду першої інстанції щодо констатації пропуску строку позовної давності та стверджується, що відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг строк дії договору установлено 12 місяців і він автоматично лонгується у випадку відсутності заяви про припинення договору. Такої заяви жодною з сторін не подавалось, відповідно договір, який укладено у 2007 р. діє до теперішнього часу.

Цей довід є безпідставним.

Так, не може братись до уваги твердження позивача про наявність кредитного договору між ним та відповідачкою на сукупності зазначеної заяви відповідачки, умов, правил надання банківських послу та тарифів банку, оскільки, як зазначено, копія заяви відповідачки, наданої позивачем у підтвердження позовних вимог, не містить зазначеної умови. В заяві вказано про те, що відповідачка, ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами Приватбанку просить відкрити рахунок і надати перераховані нижче послуги /а.с.7/. Ця умова не є підтвердженням згоди відповідачки на те, що її заява тазом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку є кредитним договором. Зворотна сторона зазначеного документа є частково нечитабельною, а інша частина зазначених відомостей не містить. Більш цього, приєднана до позовної заяви копія умов та правил надання банківських послуг відповідачкою взагалі не підписані і тому при вирішенні справи вони не повинні братись до уваги. Зазначена правова позиція висловлена ВСУ у справі № 6-16 цс15, яка є обов'язковою для врахування відповідно до ч.2 ст.214 ЦПК України. Відповідно, вирахування заборгованості на підставі цього документу є невірним.

Тому висновок суду про відмову у задоволенні позову з відповідною мотивацією, яка зазначена в оскаржуваному рішенні, є таким, що відповідає обставинам справи.

В апеляційній скарзі вказується на порушення норм процесуального права, однак, крім посилання на окремі норми процесуального законодавства та Конституцію України, апеляційна скарга не містить посилання на конкретні дії суду, які б свідчили про порушення зазначених норм права.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Керуючись ст.ст.307,308,315 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» відхилити.

Рішення Іршавського районного суду від 4 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді :