Справа №489/4575/13-ц 23.06.2015 23.06.2015 23.06.2015
Провадження №22-ц/784/401/15
Головуючий першої інстанції: Губницький Д.Г.
Категорія 5 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого Коломієць В.В.

суддів Довжук Т.С., Шолох З.Л.

при секретарі Горенко Ю.В.,

за участю позивачки ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, відповідачки ОСОБА_4, її представників ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 грудня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про реальний поділ житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про реальний поділ житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Позивач зазначала, що на підставі договору дарування від 08 травня 2013 року вона є власником 1/3 частки житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по вул. 9 Поздовжня, 54 в м. Миколаєві. ОСОБА_7 належить 2/9 частки зазначеної домобудівлі, а ОСОБА_8 - 4/9 частки.

Посилаючись на те, що між нею та відповідачами не досягнуто згоди з приводу користування житловим будинком і земельною ділянкою, позивач просила провести реальний поділ цього житлового будинку з прилеглими до нього побутовими спорудами між співвласниками з урахуванням частки кожного, а також визначити відповідно до цього порядок користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: вул. 9 Поздовжня, 54 м. Миколаїв.

В звязку з укладанням 27 серпня 2013р. ОСОБА_8А та ОСОБА_7 договору дарування своїх часток у спірному житловому будинку ОСОБА_4, ухвалою суду від 16 липня 2014 року первісні відповідачі були замінені на їх правонаступника ОСОБА_4

Відповідачка ОСОБА_4 проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те , що при проведенні у справі судової будівельно-технічної експертизи експертом не враховані її побажання при визначенні порядку користування земельною ділянкою та порушуються її права щодо користування сараєм літ. «Б», погребом літ «Дпд» та басейном (споруда № 1).

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 грудня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_2. відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на те, що суд не дослідив належним чином матеріали справи, просила скасувати рішення та ухвалити нове - про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін та їх представників, а також пояснення експертів, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 14 березня 1956 р. земельна ділянка за адресою: м. Миколаїв, вул. 9 Поздовжня, 54 (стара адреса: вул. 9 Поздовжня «А», 22) площею 989 кв.м. під будівництво житлового дубинку за даною адресою була виділена ОСОБА_9 (а.с.6).

Фактична площа земельної ділянки за даною адресою складає 995,0 кв.м., що більше на 6 кв.м. від відведеної за рахунок збільшення розміру лівої межі земельної ділянки по довжині на 0,56 м.

Рішенням виконкому Сталінського району м. Миклаєва від 21 грудня 1957 р. затверджено акт приймання житлового будинку, побудованого ОСОБА_9 за даною адресою, а 30 листопада 1963 р. даний житловий будинок був зареєстрований за ним на праві приватної власності.

Після смерті ОСОБА_9 згідно свідоцтва про право на спадщину від 02 листопада 1981 р. будинок успадкували в рівних частках його діти ОСОБА_10 та ОСОБА_11

16 липня 1982 р. ОСОБА_11 відчужив свою частку у будинку, а саме, продав ОСОБА_12 1/3 частину будинку та подарував ОСОБА_10В 1/6 частину будинку, внаслідок чого частка останньої збільшилась та становила 2/3 частки будинку.

Згідно свідоцтва про право на спадщину від 28 серпня 2009 р. спадкоємиця померлого 14 червня 2008 р. ОСОБА_12 ОСОБА_13 - набула у власність 1/3 частину даного житлового будинку, а 08 травня 2013 р. вона подарувала вказану частину житлового будинку позивачці ОСОБА_2 (а.с. 7-8).

На підставі договору міни від 01 лютого 1994 р. ОСОБА_14 набула право власності на 2/3 частини житлового будинку, які раніше належали ОСОБА_10

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 березня 2005 р. за ОСОБА_14 було визнано право власності на самочинно побудовані житлову прибудову літ. "А'"., а також душ літ. "Е" за даною адресою. Ідеальні частки співвласників внаслідок оформлення цього майна не перераховувались.

За договором міни від 06 липня 2005 р. право власності на 2/3 частини житлового будинку, що належали ОСОБА_14 перейшло у власність ОСОБА_7 (2/9 частини) і ОСОБА_8 (4/9 частини).

27 серпня 2013 р. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подарували свої частки ОСОБА_4, яка є на теперішній час власником 2/3 частин спірного житлового будинку (а.с. 123-124).

Судом також встановлено, що спірна земельна ділянка не є приватизованою.

Об'єкти самочинного будівництва відсутні (а.с.5).

Нотаріальна посвідчена угода про порядок користування конкретними приміщення та господарськими та побутовими будівлями та спорудами як колишніми, так і теперішніми співвласниками будинку не укладалась.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що згідно запропонованому висновком судової експертизи № 1385-1387 від 11.03.2014р. варіанту поділу будинку позивачці виділяються приміщення, які не можна вважати ізольованою квартирою через відсутність кухні і санвузлу, в звязку з чим поділ спірного будинку неможливий, а тому є неможливим і визначення порядку користування земельною ділянкою.

Однак, з таким висновком повністю погодитися не можна.

Як встановлено судом, частина будинку, якою фактично користується ОСОБА_2, знаходиться у стані зупиненого капітального ремонту, подальшому проведенню якого перешкоджають конфліктні відносини сторін. Зокрема, позивачка планувала облаштувати в приміщенні коридору 2-I санвузол (ванна кімнату та туалет), а житлову кімнату 2-1 переобладнати в кухню, а для житла використовувати кімнату 2-2, проте співвласники будинку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не надавали згоду на перепланування будинку. Не надає таку згоду і новий співвласник будинку - ОСОБА_4 Зі змісту позовної заяви вбачається, що саме зазначені обставини були підставою для звернення ОСОБА_2 до суду із даним позовом.

Частиною 1 ст. 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст.120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно висновку повторної судової будівельно-технічної експертизи № 23 від 08 травня 2015 року житловий будинок літ. А-1 фактично поділений на дві квартири, які мають окремі входи.

Квартира 1, якою фактично користується ОСОБА_4, складається з: житлової кімнати 1-1, площею- 12,3м2; житлової кімнати 1-2, площею 16,2 м2 ; кухні 1-3, площею- 9,0 м2; коридору 1-4, площею- 5,0м2; санвузлу 1-5, площею- 6,8м2; житлової кімнати 1-7, площею- 10,7м2; кладової V, площею- 4,2 м2.

Квартира 2, якою фактично користується ОСОБА_2, складається з: житлової кімнати 2-1, площею 11,8м2, житлової кімнати 2-2, площею- 8,8м2, коридору І, площею - 9,5м2

Даним висновком експертизи запропоновано два варіанти поділу будинку з господарськими будівлями та спорудами, наближених до ідеальних часток, з урахуванням побажань сторін та за сформованим порядком користування, які відрізняються тільки варіантами визначення порядку користування земельною ділянкою: І з урахуванням побажань позивачки, ІІ з урахуванням побажань відповідачки. Так, за обома варіантами визначення порядку користування земельною ділянкою загальна площа ділянок, що виділяється сторонам, є однаковою, але різниться конфігурацією.

В суді апеляційної інстанції сторони не заперечували проти запропонованого експертом поділу будинку з господарськими будівлями та спорудами. Проте, позивачка була не згодна з розміром компенсації, яку вона повинна сплатити відповідачці за відхилення від розміру ідеальної частки.

Оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, колегія суддів вважає, що даний варіант поділу будинку з господарськими будівлями та спорудами відповідає вимогам закону, оскільки виділені сторонам приміщення є максимально наближеними до розміру належних їм часток у праві спільної часткової власності на будинок. Виділені у житловому будинку приміщення мають самостійні входи.

За відхилення від розміру ідеальної частки у вартості будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами ОСОБА_2 повинна виплатити грошову компенсацію ОСОБА_4 у розмірі 6659грн.00коп.

Посилання позивачки на те, що експерт, розраховуючи суму компенсації, безпідставно зменшив її ідеальну частку в звязку з демонтажем нею сараю літ. «Б», колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки зі змісту постанови слідчого СВ Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області від 14.06.2013р. про закриття кримінального провадження вбачається, що саме ОСОБА_2 (яка на час звернення ОСОБА_4 до правоохоронних органів вже була власником 1/3 частини спірного будинку) був зруйнований даний сарай, який знаходився у спільній власності співвласників будинку (а.с. 155-158).

За першим варіантом визначення порядку користування земельною ділянкою розмір виділених земельних ділянок визначений пропорційно до часток сторін у праві власності на будинок. Крім того, даний варіант більшим чином виключає можливість виникнення побутових конфліктних ситуацій між сторонами, які знаходяться у неприязних стосунках.

Другий варіант даної експертизи не передбачає можливості безперешкодного доступу ОСОБА_2 до стін своєї частини житлового будинку з боку земельної ділянки, що виділяється ОСОБА_4 та містить рекомендації експерта щодо укладання сторонами земельного сервітуту на частину території земельної ділянки, що виділяється відповідачці.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_15, яким була проведена вказана експертиза, пояснив, що встановлення на межі земельних ділянок сторін паркану не буде порушувати Державні будівельні норми та він не буде перешкоджати доступу світла до житлової кімнати 1-1, що виділена ОСОБА_4, якщо буде побудований заввишки близько одного метру або зроблений із сітки-рабиці.

За такого, доводи відповідачки про те, що визначення порядку користування земельною ділянкою необхідно проводити за другим варіантом висновку повторної судової будівельно-технічної експертизи, є необґрунтованими.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що вважати обґрунтованим висновок суду про відмову задоволення позову ОСОБА_2, немає підстав.

Оскільки суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, то рішення відповідно до ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову, а саме, про проведення поділу будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: вул. 9 Поздовжня, 54 в м. Миколаєві, та визначення порядку користування земельною ділянкою за варіантом № 1, запропонованим висновком повторної судової будівельно-технічної експертизи № 23 від 8 травня 2015 року.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню ? частина витрат відповідачки на проведення повторної судової експертизи в розмірі 1474грн. 56коп., а з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати позивачки на сплату судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції у розмірі 479грн.

Витрати позивачки на проведення первісної судової будівельно-технічної експертизи № 1385-1387 від 11.03.2014р відшкодуванню не підлягають, оскільки зазначеним експертним висновком був запропонований варіант поділу спірного нерухомого майна у натурі при якому частина господарських споруд була залишена у спільній частковій власності сторін. Крім того, запропоновані варіанти порядку користування земельною ділянкою були можливі тільки за умови обовязкового надання відповідачем позивачу доступу на ділянку, що надається в його особисте користування В звязку з викладеним, цей експертний висновок не був врахований судом при вирішенні позову ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від від 04 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Провести поділ будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: вул. 9 Поздовжня, 54 в м. Миколаєві, та визначити порядок користування земельною ділянкою за варіантом № 1, запропонованим висновком повторної судової будівельно-технічної експертизи № 23 від 8 травня 2015 року, складеним експертом Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Миколаївській області.

Виділити у власність ОСОБА_2: в житловому будинку літ. А-1: житлову кімнату -2-1 - площею 11,8м2, житлову кімнату 2-2 - площею- 8,8м2, коридор І- площею - 9,5м2, загальною площею забудови 44,0 м2 , а також наступні господарські будівлі і споруди: сарай літ. Б площею 22,7 кв.м.; погріб з шиєю літ. Дпд - площею 2,0/9,3кв.м.; 1/3 частку огорожі №2, ворота з хвірткою №7; водопровідну колонку № 8.

Виділити у користування ОСОБА_2 земельну ділянку, площею - 329,7м2, в якій під забудовою - 55,3 кв.м, в тому числі під часткою житлового будинку 44,0 м2, під господарськими будівлями - 11,3 м2 (без врахування площі забудови зруйнованого сараю літ. Б).

Виділити ОСОБА_4: в житловому будинку літ. А-1 житлову кімнату 1-1- площею- 12,3м2; житлову кімнату 1-2 площею 16,2 м2 ; кухню 1-3 площею- 9,0 м2; коридор 1-4 площею- 5,0м2; санвузол 1-5 площею- 6,8м2; житлову кімнату 1-7 площею- 10,7м2; кладову V площею- 4,2 м2., загальною площею забудови 91,8м2, а також наступні господарські будівлі і споруди: душ літ. Е - площею 2, 1 кв.м.; 2/3 частки огорожі №2, ворота з хвірткою №4; басейн №1, водопровідну колонку № 3, споруду замощення І.

Виділити у користування ОСОБА_4 земельну ділянку площею 659,3 м2, на якій розташований душ літ. Е, споруда замощення І, ворота № 4, водопровідна колонка №3 та знаходиться басейн №1, а також під частиною житлового будинку, площею 91,8м2, і з частиною земельної ділянки перед переднім фасадом житлового будинку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 компенсацію, повязану з відступом від ідеальної частки вартості будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, у розмірі 6659грн.00коп. (шість тисяч шістсот пятдесят девять гривень).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 відшкодування судового збору у розмірі 479грн. (чотириста сімдесят девять гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 ? частину витрат на проведення повторної судової експертизи, а саме, 1474грн. 56коп. (одна тисяча чотириста сімдесят чотири гривні пятдесят шість копійок).

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді