Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/2501/14-ц
02 червня 2015року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Войнарівського М.М.,
при секретарі Шилан Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві цивільну справу за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у місті Миколаєві до ОСОБА_1 про стягнення боргу,
Предствник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми несплачених платежів у розмірі 8,58грн.
Вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 в 2007 році зареєструвалася у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Центральному районі м.Миколаєва, як фізична особа - підприємець страхувальник. На даний час правонаступник відділення в Центральному районі м.Миколаєва є відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Миколаєві. Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне сування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,які спричинили втрату працездатності» № 1105- страхувальниками є роботодавці, а в окремих випадках - застраховані особи. ОСОБА_1 припинила свою підприємницьку діяльність за судовим рішенням, про що внесений відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб іприємців 18.08.2014р. При цьому відповідно до розрахункової відомості про нарахування і перерахування сграхових внесків, у неї залишилася заборгованість зі сплати страхових внесків в розмірі 8,58 грн. Відповідно до п.п 4 п.7 прикінцевих положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» суми внесків, нарахованих на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, не сплачені станом на 1 січня 2011 року, підлягають сплаті в порядку, що діяв до 1 січня 2011 року. Стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється. На період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків,строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування,своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій,якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом. Ненадходження коштів до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань перешкоджає своєчасному фінансуванню витрат матеріальної шкоди потерпілим , а також реалізації державної політики у сфері страхування від нещасних випадків на виробництві, що в свою чергу порушує інтереси Держави. Відповідачка припинивши свою підприємницьку діяльність, згідно розрахунковою відомості про нарахування і перерахування страхових внесків має заборгованість зі сплати страхових внесків на вказану суму .
В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, якою просив провести розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задовольнити. Відповідач повідомлявся про час і місце розгляду справи за встановленим у законному порядку місцем його проживання, тобто був повідомленим в силу частини 5 статті 74 ЦПК України.
Врахувавши думку представника позивача, висловлену у заяві про розгляду справи за її відсутності, суд, керуючись частиною 1статті 224 ЦПК України, ухвалив провести розгляд справи у відсутність відповідача або ж його представника, на підставі наявних у справі матеріалів з ухваленням заочного рішення.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що в 2007 році ОСОБА_1 зареєструвалася як фізична особа-підприємець страхувальник у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Центральному районі міста Миколаєва, правонаступником якого є відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаєві.
Згідно пункту 3 статті 5 Закону України «Про загальнообов'язкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», страхувальником є роботодавець, в окремому випадку застраховані особи. Роботодавцем, згідно положень статті 7 вказаного Закону, є юридична особа (підприємство, установа, організація) чи фізична особа, яка а межах трудових відносин використовує працю фізичних осіб.
Відповідач ОСОБА_1припинив свою підприємницьку діяльність, про що внесений відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, проте, відповідно до розрахункової відомості про нарахування і перерахування страхових внесків, у неї виникла заборгованість зі сплати страхових внесків в розмірі 8,58грн.
З огляду на положення статей 51, 52, 598-609 ЦК України, однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у разі припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності), її зобов'язання не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.
Згідно статті 55 Закону України «Про загальнообов'язкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», усі спірні питання, що виникають між страхувальником та робочим органом виконавчої дирекції Фонду з приводу нарахування страхових внесків і пені, стягнення недоїмки, неприйняття до заліку витрат в рахунок страхових внесків вирішуються в судовому порядку. Оскільки пеня та дораховані страхові внески відповідачем не сплачені в повному обсязі в установлений строк, то вони підлягають стягненню в примусовому порядку.
Відповідно до статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
На підставі викладеного та керуючись статтями 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд -
Позов Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у місті Миколаєві про стягнення боргу з ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у місті Миколаєві суму несплачених платежів у розмірі 8грн.58коп.
Стягнути з ОСОБА_1 В'ячеславіни на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
Рішення є заочним та може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_2

02.06.2015