АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4546/15 Справа № 208/7377/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Ізотов В. М. Доповідач - Котушенко С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Петренко І.О., Романюк М.М.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 20 лютого 2015 року за позовом ОСОБА_2 до управління Державтоінспекціїї ГУМВС України в Дніпропетровській області, треті особи: управління Державної казначейської служби України у м.Дніпродзержинську, інспектор відділу ДАІ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області Іванов Василь Михайлович про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління Державтоінспекціїї Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позивач вказував на те, що 30 квітня 2014 року він рухався на власному автомобілі та був зупинений інспектором ДАЇ старшим сержантом міліції Івановим В.М., котрим був складений протокол про адміністративне правопорушення і винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по ч.1 ст.122 КпАП України. В порядку адміністративного судочинства було задоволено його позов про скасування вищезазначеної постанови від 30 квітня 2014 року з закриттям провадження по справі у зв'язку з недоведеністю складу адміністративного правопорушення (постанова Київського районного суду м.Харкова від 20 червня 2014 року).

Посилаючись на те, що з при розгляді вказаної справи він витратив на правову допомогу адвоката 1 750 грн., позивач просив стягнути зазначену суму з відповідача. Також позивач просив стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом безпосереднього списання коштів з Єдиного казначейського рахунку 43 848 грн. на відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що завдяки протиправним діям відповідача, він був змушений витрачати кошти на правову допомогу, що його протиправно було притягнуто до адміністративної відповідальності, що спричинило душевні страждання.

Ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 10 листопада 2014 року до участі у справі в якості третьої особи залучено Державне казначейство України в особі відділення Державного казначейства м.Дніпродзержинська.

За клопотанням позивача, ухвалою від 22 січня 2015 року, суд замінив відповідача на управління Державтоінспекціїї ГУМВС України в Дніпропетровській області.

Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 20 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення, як незаконного, необґрунтованого та про ухвалення нового рішення.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів не знаходить передбачених законом підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м.Харкова перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 до відділу Державтоінспекціїї Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, третя особа: старший сержант міліції Іванов В.М., про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Постановою від 20 червня 2014 року суд задовольнив адміністративний позов ОСОБА_2, постанову від 30 квітня 2014 року про накладення на нього адміністративного стягнення по ст.122 ч.1 КпАП України скасував та закрив провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 у зв'язку з недоведеністю складу адміністративного правопорушення. При цьому позивач поніс витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката на загальну суму 1 750 грн.

Види судових витрат (до яких віднесено витрати на правову допомогу - ст.84 ЦПК України) визначені у ст.79 ЦПК України, а їх розподіл здійснюється судом відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом (ст.ст.88, 89 ЦПК України). Крім цього суд під час ухвалення рішення вирішує, зокрема, питання про розподіл судових витрат, про що зазначається в його резолютивній частині (п.6 ч.1 ст.214, п.4 ч.1 ст.215 ЦПК України).

У разі невирішення судом питання про судові витрати суду, що ухвалив судове рішення, за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи надано можливість ухвалити додаткове рішення (п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України). Ухвали суду щодо визначення розміру судових витрат окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку відповідно п.9 ч.1 ст.293 ЦПК України.

Таким чином, види, зміст судових витрат, порядок їх розподілу судом та оскарження ухвал суду з цього питання у цивільному судочинстві регулюється та підпорядкований нормам ЦПК України.

Відповідно види, зміст судових витрат, порядок їх розподілу судом та оскарження судових рішень щодо судових витрат в адміністративному судочинстві регулюється та підпорядкований нормам КАС України (зокрема, ч.1 ст.5, ст.ст.87, 90, 94, 97, 98, 160, 161, 163, 168 цього Кодексу).

Згідно зі змістом зазначених положень ЦПК України та КАС України вирішення судом питання про судові витрати відбувається лише в порядку, визначеному відповідними нормами вказаних процесуальних законів.

Отже витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката, понесені ОСОБА_2 у зв'язку з реалізацією своїх процесуальних прав при розгляді справи в порядку адміністративного судочинства, процесуальним законом віднесено до судових витрат, вони відшкодовуються в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом, не є шкодою в розумінні ст.1166 ЦК України і не можуть бути стягнуті за позовною вимогою про відшкодування шкоди.

Встановивши викладені обставини, а також те, що позивач отримав сатисфакцію у вигляді скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення та закриття справи у зв'язку з недоведеністю складу адміністративного правопорушення, суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до положень ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Ухвалене судом рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, що регулює зазначені правовідносини, підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 20 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Котушенко С.П.

Судді Петренко І.О.

Романюк М.М.