Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 334/9646/14-ц Головуючий у 1-й інстанції: Турбіна Т.Ф.
Провадження № 22-ц/778/3827/15 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової Д.А.

ОСОБА_2

При секретарі: Книш С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про призначення судово-економічної експертизи по цивільній справі за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання дій неправомірними, стягнення безпідставно списаних коштів, стягнення моральної шкоди, за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ Приватбанк про визнання дій неправомірними, стягнення безпідставно списаних коштів, стягнення моральної шкоди, який неодноразово змінював, збільшуючи розмір позовних вимог.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 зазначав, що 04.03.2013р. між ним та ПАТ КБ Приватбанк було укладено кредитний договір № б/н, шляхом встановлення кредитного ліміту в розмірі 6100,00 гривень на кредитну картку Універсальна, номер картки 972499. Згодом, 24 травня 2014 року кредитний ліміт було збільшено до 8000,00 гривень.

Станом на кінець дня 09 червня 2014 року залишок по платіжній картці становив (-) 7998,95 гривень, тобто, у користуванні позивача перебували кредитні кошти в межах кредитного ліміту. Згідно умов кредитного договору, наступною датою погашення кредиту було 25.06.2014р. Однак, 10 червня 2014 року відповідачем без згоди позивача здійснив безпідставне списання на свою користь з кредитної картки позивача суми грошових коштів в розмірі 128222,92 гривень. В якості підстави для здійснення цієї операції у виписці з карткового рахунку зазначено: СЛУЖЕБНАЯ ОПЕРАЦИЯ СОГЛАСНО СЗ 6814970 ПЕРЕВОД (ДЕБЕТНАЯ ЧАСТЬ).

Згодом, 30 червня 2014 року відповідачем було списано з платіжної картки 340,61 гривень як проценти за користування кредитним лімітом, а також 2137,03 гривень - проценти за овердрафт.

31 липня 2014 року відповідачем було списано з платіжної картки 212,52 гривень як проценти за користування кредитним лімітом, а також 3367,61 гривень як проценти за овердрафт.

31 серпня 2014 року було списано з платіжної картки 390,97 гривень - проценти за користування кредитним лімітом, 19,07 гривень проценти за прострочений кредит, 266,05 гривень - проценти за овердрафт, а також 6197,39 гривень - проценти за прострочений овердрафт.

30 вересня 2014 року відповідачем було списано з платіжної картки 440,08 гривень - проценти за користування кредитним лімітом, 49,16 гривень - проценти за прострочений кредит, 130,22 гривень - проценти за овердрафт, а також 8414,18 гривень - проценти за прострочений овердрафт.

31 жовтня 2014 року відповідачем було списано з платіжної картки 440,95 гривень - проценти за користування кредитним лімітом, 79,70 гривень - проценти за прострочений кредит, а також 9193,64 гривень - проценти за прострочений овердрафт.

30 листопада 2014 року відповідачем було списано з платіжної картки 413,06 гривень - проценти за користування кредитним лімітом, 110,56 гривень - проценти за прострочений кредит, а також 9159,83 гривень - проценти за прострочений овердрафт.

31 грудня 2014 року відповідачем було списано з платіжної картки 425,57 гривень - проценти за користування кредитним лімітом, 152,36 гривень - проценти за прострочений кредит, а також 10014,13 гривень - проценти за прострочений овердрафт.

31 січня 2015 року відповідачем було списано з платіжної картки 426,12 гривень - проценти за користування кредитним лімітом, 191,89 гривень - проценти за прострочений кредит, а також 10614,31 гривень - проценти за прострочений овердрафт.

28 лютого 2015 року відповідачем було списано з платіжної картки 384,89 гривень - проценти за користування кредитним лімітом, 211,65 гривень - проценти за прострочений кредит, а також 10161,70 гривень - проценти за прострочений овердрафт.

31 березня 2015 року відповідачем було списано з платіжної картки 423,90 гривень - проценти за користування кредитним лімітом, 277,72 гривень - проценти за прострочений кредит, а також 11859,49 гривень - проценти за прострочений овердрафт.

Як свідчить виписка з рахунку Картки Універсальна, сформована 06.04.2015 року, загальна сума видаткових операцій за платіжною карткою за період з 09.06.2014р. по 31.03.2015р. складає всього 215794,28 гривень, з яких відповідачем без згоди позивача та безпідставно було здійснено списання на свою користь з платіжної картки суми грошових коштів у загальному розмірі 214829,28 гривень.

Поряд з картковим рахунком №972499 (картка Універсальна), банком після реєстрації позивача 24.10.2011р. була емітована на імя позивача віртуальна картка (картковий рахунок №288921), яка використовувалася позивачем у роботі із платіжним пристроєм (програмно-технічним комплексом самообслуговування web-інтерфейсом Liqpay).

За допомогою платіжного пристрою web-інтерфейсу Liqpay, використовуючи спеціальні платіжні засоби (платіжну картку №288921) а також платіжну картку Універсальна №972499, позивач мав змогу здійснювати операції по руху грошових коштів на власних рахунках шляхом їх зарахування на рахунок отримувача, що являється переказом грошей в розумінні пункту 1.24 статті 1 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні.

Банком 10.06.2014 року було здійснено списання грошових коштів з карткового рахунку №97249 у сумі 128222,92 гривень, які були миттєво зараховані на картковий рахунок позивача №288921. Підставою для здійснення вказаної операції стала службова записка №6814970.

Після цього, 11.06.2014 року банком були виконані 40 платежів на загальну суму 128222,92 грн. з карткового рахунку №288921 на користь третіх осіб.

Такі дії відповідача позивач вважає такими, що суперечать вимогам статей 1066, 1071, 1072 Цивільного кодексу України, статей 20-22 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні, а також пунктів 1.4, 1.6 та 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою НБУ від 21.01.2004 року №22 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за №377/8976).

Позивач у даному випадку не виступав ініціатором переказу суми коштів в розмірі 128222,92 грн. з рахунку картки Універсальна №972499 на картковий рахунок №288921, оскільки ні відповідного платіжного доручення, ні відповідного розрахункового чека позивачем до банку не було подано, як це передбачено п 21.1 ст.21 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні.

Пункт 1.1.3.1.6 Умов та правил встановлює право банку, що має від клієнта відповідне доручення, здійснювати списання коштів з рахунків клієнта у межах сум, що підлягають сплаті клієнтом на користь банку згідно умов договору або на користь інших осіб згідно умов договорів із ними, у разі настання термінів таких платежів. При цьому право банку на списання коштів обмежується встановленим лімітом на відповідному рахунку. Лише за умови дотримання всіх перелічених вимог банк має право оформити меморіальний ордер на списання коштів з рахунку клієнта.

Станом на 10.06.2014 року, коли відбулось списання суми 128222,92 гривень, у позивача не було простроченої заборгованості за договором, у його користуванні перебувала сума кредитних коштів в розмірі 7998,95 гривень, яка мала бути повернена у повному обсязі (або її частина згідно Умов та правил) у строк до 25.06.2014 року. Інші грошові зобов'язання по інших договорах із відповідачем (в тому числі за картковим рахунком №288921) також були відсутні на той момент.

Передбачені статтями 20-22 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні підстави для ініціювання зазначених 40 переказів грошових коштів на загальну суму 128222,92 грн. з карткового рахунку №288921 відсутні.

Виходячи з особливостей функціонування платіжного пристрою web-інтерфейсу Liqpay, єдиною законною підставою для здійснення вказаних переказів з ініціативи позивача має бути сформований позивачем та направлений відповідачеві розрахунковий документ (виключно платіжне доручення), в якому мають бути зазначені всі необхідні реквізити платежу, що містяться у затвердженій Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті формі (додаток №2). Втім, жодного платіжного доручення позивачем не формувалось та відповідно не могло бути направлено банку до виконання.

Таким чином, внаслідок неправомірних дій банку, 10.06.2014 року на картковому рахунку картки Універсальна №972499 фактично виник овердрафт у сумі 128222,92 грн., на який банком здійснюється нарахування сум процентів та штрафних санкцій.

Оскільки перевищення встановленого ліміту по картковому рахунку картки Універсальна №972499 відбулось з ініціативи та внаслідок неправомірних дій банку, це виключає застосування п.1.1.1.58 Умов та правил, внаслідок чого нарахування банком процентів та штрафних санкцій на суму перевищення встановленого ліміту не має під собою жодного правового обґрунтування.

Неодноразові звернення позивача до спеціалістів служби онлайн-підтримки та до голови правління ПАТ КБ Приватбанк із вимогою про розяснення законних причин та підстав для здійснення списання сум коштів з рахунку без попереднього розпорядження свого результату не дали, вимога про повернення на картковий рахунок картки Універсальна №972499 безпідставно списаної банком суми була також залишена без задоволення (лист від 05.09.2014р. №20.1.0.0.0/7-20140725/2538).

Вважає, що Банком порушено вимоги ст.ст. 55, 56 Закону України Про банки і банківську діяльність, оскільки банки зобовязані докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів з клієнтом, а також вказувати інформацію про перелік послуг, їх ціну та іншу інформацію, в тому числі про вразливість програмного забезпечення банку. В даному випадку Банк не забезпечив надійну роботу свого платіжного пристрою web-інтерфейсу Liqpay, в результаті чого стався збій, чим порушив п.6. ч.1 ст. 21 Закону України Про захист прав споживачів.

Внаслідок протиправних дій відповідача, позивач зазнав немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями, які позначили негативні зміни у житті позивача, а саме: щоденні думки про можливість стягнення відповідачем необґрунтованої заборгованості, страх можливого позбавлення свого майна в процесі примусового стягнення, негативні переживання та почуття приниження під час численних телефонних розмов із працівниками банку, порушення сну, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, почуття образи, обурення, побоювання щодо свого матеріального стану.

Через тривалу внутрішню емоційну напругу позивач не може якісно виконувати свою роботу та нормально здійснювати свою підприємницьку діяльність, яка являється єдиним на сьогоднішній день джерелом доходів його сім'ї. Перелічені фактори у своїй сукупності завдали позивачу моральної шкоди, яку він оцінює у 100000,00 гривень.

З наведених підстав, з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог, позивач просив суд визнати незаконними дії ПАТ КБ Приватбанк щодо списання грошових коштів в сумі 214829,28 гривень з карткового рахунку картки Універсальна №972499. Стягнути з ПАТ КБ Приватбанк суму безпідставно списаних грошових коштів в розмірі 214829,28 гривень шляхом зарахування стягнутої суми на картковий рахунок картки Універсальна №972499. Стягнути з ПАТ КБ Приватбанк на користь позивача моральну шкоду в розмірі 100000,00 гривень.

Заперечуючи проти позову, ПАТ КБ Приватбанк вказує, що ОСОБА_3 заволодівши грошовими коштами банку на суму 128222,92 грн., вчинив незаконні дії, які підпадають під ознаки кримінального злочину, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, як шахрайство, скориставшись технічною помилкою в роботі web-інтерфейсу Liqpay як схемою для власного незаконного збагачення в період з 17.03.2014р. по 22.04.2014р., проводячи платежі і переказуючи собі кошти на кредитну картку в проміжку відправлення платежів мерчанту.

Згідно умов договору, клієнт несе відповідальність в повному обсязі за всі операції, які супроводжуються авторизацією, які проводяться в підрозділах банку, через засоби самообслуговування, систему MobileBanking, систему Приват24 з використанням передбачених чинними Умовами засобів його ідентифікації і аутентифікації. Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг власник зобовязаний стежити за витратою коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. Відповідальність за операції, що здійснюються з картками, несе держатель картки.

Згідно ст. 33.3 Закону України Про платіжні системи та перекази коштів в Україні платник зобовязаний відшкодувати шкоду, заподіяну банку або іншій установі учаснику платіжної системи, що його обслуговують, внаслідок недотримання цим платником вимог щодо захисту інформації і проведення незаконних операцій з компонентами платіжних систем. При цьому банк, що обслуговує платника, звільняється від відповідальності перед платником за проведення переказу.

За жодних умов Банк не несе відповідальності перед клієнтом за будь-які непрямі, побічні або випадкові збитки, Законом України Про платіжні системи та перекази коштів в Україні не передбачено відшкодування банком моральної шкоди за порушення банком зобовязань, передбачених ст. 1073 ЦК України.

Крім того, ПАТ КБ Приватбанк звернулось до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, наголошуючи ще раз, що предметом спору є не безпідставне списання 10.06.2014р. банком коштів у сумі 128222,92 грн. з кредитної картки ОСОБА_3, а предметом спору є незаконні дії ОСОБА_3, які підпадають під ознаки кримінального злочину, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, як шахрайство.

В обґрунтування зустрічного позову ПАТ КБ Приватбанк вказує, що ОСОБА_3 здійснював переказ коштів (платежі) за допомогою систем дистанційного обслуговування з використанням одночасно старої та нової версії web-інтерфейсу Liqpay (торговельна марка банку, унікальний веб-інтерфейс для введення реквізитів платежу в мережі Інтернет та ініціювання переказу грошових коштів). ПАТ КБ Приватбанк є оператором, який приймає на себе зобовязання здійснювати прийом/переказ грошових коштів від клієнта за допомогою web-інтерфейсу Liqpay.

04.03.2013р. ОСОБА_3 отримав в ПАТ КБ Приватбанк та провів активізацію кредитної картки №972499, а перед цим підписав 19.07.2011р. анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, уклавши з Приватбанком таким чином договір про надання банківських послуг. Таким чином, юридичною підставою для роботи клієнта (ОСОБА_3В.) за допомогою систем дистанційного обслуговування з використання web-інтерфейсу Liqpay і оброблення банком дистанційних розпоряджень клієнта є договір банківського рахунку.

Крім того, ОСОБА_3 24.10.2011р. зареєструвався в web-інтерфейсі Liqpay, використання якого регламентується опублікованою Приватбанком Угодою користувача. Основним фінансовим телефоном ОСОБА_3, що дозволяє проводити банківські операції за системою з телефону на телефон або оплата за допомогою телефону, є номер 90, до цього телефону підкріплені віртуальні карткові рахунки: 288921 (валюта українська гривня), 472286 (валюта долар США).

10.06.2014р. співробітниками Центру електронного бізнесу головного офісу ПАТ КБ Приватбанк на підставі службової записки №6814970 Про дебетування карт по шахрайським операціям в Liqpay було здійснено дебетування кредитної карти №972499, що належить ОСОБА_3, на суму 128222,92 грн. Згідно цієї службової записки, співробітниками Центру електронного бізнесу встановлено, що 14.04.2014р. виявлена технічна помилка/збій в старому інтерфейсі Liqpay, клієнти, в тому числі ОСОБА_3 мали можливість створювати платежі на користь великих мерчантів-обмінників і в той же час ці ж самі грошові кошти виводити в новий інтерфейс Liqpay, через те, що банківський переказ/проводка в старому Liqpay йде 1-2 години, а в новому он-лайн. Відповідно, ОСОБА_3 таким чином отримував кошти двічі.

ОСОБА_3 використав технічну помилку як схему для власного незаконного збагачення в період з 17.03.2014р. по 22.04.2014р., проводячи платежі і переказуючи собі кошти на кредитну картку в проміжку відправлення платежів мерчанту.

Таким чином, відбулося тимчасове блокування аккаунта та дебетування картки ОСОБА_3, тобто списання коштів з картки з аккаунта для погашення заборгованості по платежам, які не пройшли спочатку, але які Банк повинен був здійснити на користь мерчантів-обмінників вже після дебетування кредитної картки 11.06.2014р. на загальну суму 128222,92 грн.

ОСОБА_3 таким чином скористався банківськими грошима на суму 128222,92 грн. і тому на цю суму утворився несанкціонований овердрафт.

Право банку на списання грошових коштів з рахунку клієнта без його розпорядження можливе відповідно до положень ст. 1071 ЦК України, на підставі рішення суду та у випадках, встановлених договором.

Згідно ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обовязки сторін, повязані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит. Таким чином, банк виконав свої зобовязання за кредитним договором у повному обсязі і належним чином.

Позичальник ОСОБА_3 в порушення вимог закону та умов договору зобовязання щодо погашення заборгованості за кредитним договором від 04.03.2013р. належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 31.10.2014р. має перед банком заборгованість за кредитом у сумі 136221,87 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 31679,18 грн., пені 250,00 грн., а всього 168151,05 грн.

З наведених підстав ПАТ КБ «ПриватБанк» просив суд задовольнити зустрічний позов про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 168151,05 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 квітня 2015 року позов ОСОБА_3 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання дій неправомірними, стягнення безпідставно списаних коштів, стягнення моральної шкоди задоволено частково.

Визнано неправомірними дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо списання 10 червня 2014 року з рахунку ОСОБА_3 №972499 грошових коштів у розмірі 128 222,92 грн. згідно службової записки 6814970 та всіх нарахованих щодо неї відсотків та пені, зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» перерахувати суму безпідставно списаних грошових коштів у сумі 128 222,92 грн. та нарахованих щодо неї відсотків та пені на картковий рахунок ОСОБА_3 №972499.

В іншій частині позову відмовлено.

Зустрічний позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом у сумі 7 998,95 грн., в іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» в дохід держави судовий збір у сумі 243,60 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» витрати по оплаті судового збору у сумі 243,60 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення в частині задоволення позову ОСОБА_3 та в частині відмову у задоволенні зустрічного позову ПАТ КБ «Приватбанк»скасувати та ухвалити нове, яким у задоволені позову ОСОБА_3 відмовити, а зустрічний позов ПАТ КБ «Приватбанк» задовольнити.

При апеляційному розгляді справи представник ПАТ КБ «ПриватБанк» заявив клопотання про призначення по даній справі судово-економічної експертизи, так як питання, для з'ясування яких позивач просить призначити експертизу, мають значення для справи і потребують спеціальних знань.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення даного клопотання та призначення судово-економічної експертизи по даній справі, оскільки питання, для з'ясування яких позивач просить призначити експертизу, мають суттєве значення для справи і потребують спеціальних знань.

У відповідності до вимог ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Якщо сторони домовилися про залучення експертами певних осіб, суд повинен призначити їх відповідно до цієї домовленості. Особи, які беруть участь у справі, мають право подати суду питання, на які потрібна відповідь експерта. Кількість і зміст питань, за якими має бути проведена експертиза, визначається судом. Особи, які беруть участь у справі, мають право просити суд провести експертизу у відповідній судово-експертній установі, доручити її конкретному експерту, заявляти відвід експерту, давати пояснення експерту, знайомитися з висновком експерта, просити суд призначити повтору, додаткову, комісійну або комплексну експертизу.

Оскільки для проведення експертизи потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження по справі слід зупинити.

Керуючись ст.ст. 57, 143, 144, 168, 202 ч. 1 п. 5, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Клопотання Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про призначення судово-економічної експертизи задовольнити.

Призначити по справі за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання дій неправомірними, стягнення безпідставно списаних коштів, стягнення моральної шкоди, за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором судово-економічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

1) Грошові кошти в якій сумі було зараховано на рахунок № 4731 1850 1228 8921 в період з 04.03.2014р. по 15.04.2014р. включно? Яким чином було здійснено поповнення рахунку № 4731 1850 1228 8921 та на яку суму (у висновку узагальнити суми за способами надходження на рахунок)?

2) Грошові кошти в якій сумі було знято (списано) з рахунку № 4731 1850 1228 8921 за операціями, ініційованими в період з 04.03.2014р. по 15.04.2014р. включно? Яким чином було здійснено зняття (списання) з рахунку № 4731 1850 1228 8921 такої суми (у висновку узагальнити суми за способами зняття (списання) з рахунку)?

3) Грошові кошти в якій сумі було знято (списано, переказано) з рахунку № 4731 1850 1228 8921 за операціями, ініційованими в період з 04.03.2014р. по 15.04.2014р. включно, внаслідок здійснення операцій в старій версії інтерфейсу LiqPay?

4) Грошові кошти в якій сумі було знято (списано, переказано) з рахунку № 4731 1850 1228 8921 в період з 04.03.2014р. по 15.04.2014р. включно внаслідок здійснення операцій в новій версії інтерфейсу LiqPay?

5) Чи відповідає сума грошових коштів, на яку користувачем/клієнтом було ініційовано та проведено Банком операції у старій та новій версіях інтефейсу LiqPay з рахунку № 4731 1850 1228 8921, тій сумі грошових коштів, яка зараховувались клієнтом та надходила від інших клієнтів/користувачів?

Проведення судово-економічної експертизи доручити експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (адреса: 49000, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, буд. 21-А, , телефон: (056) 791-17-56), попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

У розпорядження експертів надати матеріали цивільної справи № 22-ц/778/3827/15 (у 2 томах).

Оплату за проведення експертизи покласти на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк».

Встановити строк проведення експертизи - один місяць з дня надходження справи до Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Розяснити Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_3 положення ст. 146 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Провадження у справі зупинити до отримання висновку експертизи.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в частині зупинення провадження у справі до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: