АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4539/15 Головуючий 1 інстанції Калайда І.С.
Справа № 622/218/13-ц Доповідач: Коровін С.Г.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2015 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі :

Головуючого: ОСОБА_1

Суддів : - ОСОБА_2

ОСОБА_3

При секретарі: - ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Золочівського районного суду Харківської області від 15 травня 2013 року по справі за позовом кредитної спілки «Інтер-Інвест» до ОСОБА_6, третя особа приватний нотаріус Харківськогго міського нотаріального округу ОСОБА_7 про стягнення заборгованості по кредитному договору , -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2013 року кредитна спілка «Інтер-Інвест» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором №180510- НОМЕР_1 від 18.05.2010 року в розмірі 195 892,26 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - належного відповідачу житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по вул. Гора, 19 в с. Миронівка Золочівського району Харківської області.

Позивач посилався на те, що 19 квітня 2010 року ОСОБА_6 було прийнято до кредитної спілки, а 18 травня 2010 року з відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого останньому надано кредит у розмірі 50 тис. грн.. строком на 12 місяців зі сплатою 60 % річних.

На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між кредитною спілкою та ОСОБА_6 був укладений договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок № 19 по вул. Гора в с. Миронівці Золочівського району Харківської області, що належить йому на праві приватної власності. У звязку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору 29 серпня 2011 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 зроблено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки, яка станом на 29 серпня 2011 року становила 94 768 грн. 52 коп. Станом на 26 лютого 2013 року заборгованість за кредитним договором склала 195 892 грн. 26 коп. Ураховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором від 18 травня 2010 року в розмірі 195 892 грн. 26 коп. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 15 травня 2013 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь кредитної спілки «Інтер-Інвест» заборгованість за кредитним договором від 18 травня 2010 року в розмірі 195 892 грн. 26 коп. та пеню в розмірі 13 890 грн. 07 коп. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з господарськими будівлями № 19 по вул. Гора в с. Миронівці Золочівського району Харківської області. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Позовні вимоги про виселення мешканців з житлового будинку залишено без розгляду за заявою позивача.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 27 лютого 2014 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь кредитної спілки «Інтер-Інвест» пені скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову в цій частині відмовлено, зменшено розмір стягнутого з ОСОБА_6 судового збору в розмірі 1 958 грн. 92 коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 жовтня 2014 року касаційна скарга ОСОБА_6 була відхилена. Заочне рішення Золочівського районного суду Харківської області від 15 травня 2013 року в не скасованій та незміненій частинах та рішення апеляційного суду Харківської області від 27 лютого 2014 року залишені без змін.

15 травня 2015 року ОСОБА_5 подала до суду апеляційну скаргу на заочне рішення Золочівського районного суду м. Харкова від 15 травня 2013 року в якій просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити в повному обсязі. Просить визнати недійсним п.8.2. кредитного договору, зобовязати КС «Інтер Інвест» провести перерахунок по кредитному договору з урахуванням його недійсності, зобовязати ВДВС Золочівського РУЮ зупинити виконавчі провадження та стягнення за ними з Бриля на користь КС «Інтер Інвест» боргу та судового збору, зобовязати КС «Інтер Інвест» зарахувати в день оплати 31.08.2011 року суму 1900,00 грн. сплачену відповідачем в рахунок погашення тіла кредиту та провести відповідний перерахунок щодо нарахування процентів та скоригувати заборгованість відповідача. В обґрунтування скарги зазначала на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначала, що перебувала з ОСОБА_8 у шлюбі і майно, придбане під час шлюбу є їх спільною власністю. На підтвердження цього вона 03.04.2012 року звернулася до суду із позовом про визнання за нею права власності на майно придбане під час шлюбу, а зокрема на будинок №19 по вул. Гора у с. Миронівка. Суд відмовив їй у звязку із несплатою судового збору.

При прийнятті заочного рішення Золочівський районний суд, та подальші судові інстанції ці обставини не врахували,що призвело до ухвалення неправильних рішень.

Сума заборгованості визначена невірно, кредитний договір є недійсним і порушує її права.

В судове засідання ОСОБА_5 не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. В апеляційній скарзі зазначила, що просить розглядати, справу у її відсутність.

Заслухавши доповідача, представника позивача, відповідача ОСОБА_6, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши обставини справи колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає

Відповідно до ч.І ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції

Якщо апеляційні скарги на рішення або ухвалу суду першої інстанції були подані в установлені цим Кодексом строки, але надійшли до суду після закінчення апеляційного розгляду справи або коли строки на подання апеляційної скарги у зв'язку з пропущенням їх з поважних причин були поновлені або продовжені і особа, яка подала апеляційну скаргу, не була присутня під час розгляду справи, апеляційний суд розглядає цю скаргу за правилами цієї глави. Залежно від обґрунтованості скарги, зазначеної в частині першій цієї статті, суд ухвалює рішення або постановляє ухвалу відповідно до статті 307 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано рішення або ухвалу апеляційного суду.

Задовольняючи позовні вимоги КС «Інтер-Інвест» в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з доведеності цих вимог та відповідності їх чинному законодавству, в тому числі СТ..СТ. 3,12, 33,37,39 Закону України «Про іпотеку».

Встановлено, що позивачем умови договору виконані, оскільки ОСОБА_6 отримав кредит в розмірі 80000 грн. терміном на 12 місяців. ОСОБА_6 зобовязався повернути кредит та сплатити за користування кредитом 60% річних. Відповідно встановленого графіку.

В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між ОСОБА_8 та Кредитною Спілкою «Інтер-Інвест» 18 травня 2010 року було укладено договір іпотеки. Згідно зазначеного договору ОСОБА_6 передав позивачу в іпотеку належний йому будинок по вул. Гора, 19 в с. Миронівка Золочівського району Харківської області. ОСОБА_5 надала згоду на передачу будинку в іпотеку , як особа, яка зареєстрована в зазначеному будинку (т.1 а.с.18). При цьому зазначила, що шлюб з ОСОБА_8 розірвано 23 березня 2003 року.

Відповідно до п.18 договору іпотеки у випадку порушення кредитного договору іпотекодавцем іпотеко держатель направляє іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом 30 днів вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотеко держатель вправі почати звернення на предмет іпотеки. Звернення стягнення здійснюється на підставі судового рішення або виконавчого напису нотаріуса.

У звязку з невиконанням ОСОБА_8 умов кредитного та іпотечного договорів позивач звернувся до нього з позовом про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки. Суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов і звернув стягнення на предмет іпотеки.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оспорюючи заочне рішення суду першої інстанції ОСОБА_5 посилається на те, що рішенням суду порушені її права власника спірного будинку, оскільки він є сумісною власністю колишнього подружжя.

З такими доводами погодитися неможливо. Згідно договору іпотеки саме ОСОБА_6 є єдиним власником спірного майна. ОСОБА_5 своєчасно була повідомлена про укладення зазначеного договору надала згоду на його укладення, як особа, зареєстровано в будинку і не ставила питання про те, що зазначене майно є її власністю. Не надано доказів на підтвердження цих обставин і апеляційному суду. Крім того з наданого нею свідоцтва про розірвання шлюбу (т.2а.с.151) шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 розірвано 01 жовтня 1997 року. після цього протягом трьох років і більше вона не ставила питання про визнання за нею у встановленому порядку права власності на частину спірного будинку.

03.04.2012 року ОСОБА_5 зверталася до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя, але ухвалою Золочівського районного суду Харківської області від 04.05.2015 року позовну заяву визнано неподаною і повернуто позивача. Зазначена ухвала суду не оскаржена.

Згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 14 вересня 1993 року (т.2.а.с.152) ОСОБА_6 є єдиним власником будинку спірного будинку. Апелянт не надала належних доказів, що також є співвласником спірного будинку.

При таких обставинах рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки права ОСОБА_5 не порушені. Відповідач ОСОБА_9 фактично кредитний договір і договір іпотеки е оспорює. Він оспорював розмір заборгованості та підстави звернення стягнення на предмет іпотеки. На час отримання кредиту 18 травня 2010 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у шлюбі не перебували, згоди на отримання зазначеного кредиту вона не надавала, відповідно і нести зобовязання за цим кредитним договором і оспорювати його мождуть лише сторони за договором.

Вимоги ОСОБА_5 щодо визнання кредитного договору недійсним, зобовязання КС «Інтер-Інвест» повести належний розрахунок, зобовязати державного виконавця зупинити виконавче провадження не можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги, оскільки з відповідними позовними заявами до суду першої інстанції ОСОБА_5 не зверталася. Такі позовні вимоги не були предметом розгляду суду першої інстанції і відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України не можуть розглядатися апеляційним судом.

При таких обставинах судова колегія не вбачає підстав до задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5 і скасування заочного рішення.

Судова колегія відмовляє у задоволенні апеляційної скарги і залишає рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 318, 319 ЦПК України судова колегія ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Заочне рішення Золочівського районного суду Харківської області від 15 травня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді