Єдиний унікальний номер (справа №) 216/1817/15-ц
Номер провадження у суді 2/216/1381/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 липня 2015 року місто ОСОБА_1 Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Мазурчака В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Романів Н.Є.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача та третьої особи №3 ОСОБА_3,

третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про звернення стягнення на заставлене майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою та просив звернути стягнення на наступне майно, належне на праві особистої приватної власності ОСОБА_5: комбайн «СЛАВУТИЧ», реєстраційний № Т1287МК, 2003 року випуску, двигун б/н, № шасі 536418, заводський № 0329, що знаходяться за адресою: Миколаївська область, смт. Казанка, вул.. Чкалова,19, та передано в заставу 10.09.2004р.за договором застави р. № 2556, укладеним між відкритим акціонерним товариством „Державний ощадний банк України та ОСОБА_5 шляхом проведення публічних торгів, та направлення коштів, отриманих від реалізації предмета застави в рахунок погашення заборгованості: ОСОБА_6 за кредитним договором № 2062 від 09.09.2004р. розмір якої ОСОБА_6 перед Позивачем складає 151 361, 06 грн.; ОСОБА_4 перед публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» за кредитним договором № 2064 від 09.09.2004р., розмір якої станом на 25.09.2015р. складає 162 725, 57 грн.; ОСОБА_7 перед публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» за кредитним договором № 2065 від 09.09.2004р.,розмір якої станом на 25.02.2015 р. становить 139 971, 53 грн, а разом: 454 058,16 (чотириста пятдесят чотири тисячі пятдесят вісім гривень 16 копійок) на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» шляхом їх реалізації.

Свої вимоги мотивував тим, що між сторонами був укладений 10 вересня 2004 року Договір застави (майнової поруки) за реєстровим № 2556, який забезпечував кредитні договори :

1. Кредитний договір № 2062 від 09.09.2004р., укладений між Банком та ОСОБА_6 (надалі - ОСОБА_9/ третя особа) про надання останній кредиту у сумі 40000 (сорок тисяч) гривень, зі сплатою 23% річних за користування кредитом, строк погашення 09.09.2009р.

2. Кредитний договір № 2064 від 09.09.2004р., укладений між Банком та ОСОБА_4 (надалі - ОСОБА_9/ третя особа) про надання останній кредиту у сумі 43000 (сорок три тисячі) гривень, зі сплатою 23% річних за користування кредитом, строк погашення 09.09.2009р.

3. Кредитний договір № 2065 від 09.09.2004р. укладений між Банком та ОСОБА_7 (надалі - ОСОБА_9/ третя особа) про надання останньому кредиту у сумі 37000 (тридцять сім тисяч) гривень, зі сплатою 23% річних за користування кредитом, строк погашення 09.09.2009р.

Згідно п. 1.1. Договору застави (майнової поруки) Заставодавець, як Майновий поручитель ОСОБА_9: з метою належного виконання зобовязання, що випливає з кредитного договору та додаткових правочинів до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, передає в заставу, заставодержатель цим приймає в заставу в порядку і на умовах, визначених в цьому Договорі, предмет застави, що належить Відповідачу на праві особистої приватної власності.

Відповідно до п.1.2 Договору застави (майнової поруки) предметом застави за цим Договором є рухоме майно, а саме: комбайн «СЛАВУТИЧ», реєстраційний № Т1287МК, 2003 року випуску, двигун б/н, № шасі 536418, заводський № 0329, що належить на праві власності Відповідачу.

У випадку невиконання чи неналежного виконання зобовязання в цілому чи тієї або іншої її частини, а також у інших випадках, передбачених договором застави або чинним законодавством, Позивач реалізує своє право шляхом звернення стягнення на предмет застави у порядку, визначеному договором застави (п. 4.2. договору застави).

Позивач має право звернути стягнення на Предмет застави та реалізувати його в порядку передбаченому договором застави, у випадку невиконання або неналежного виконання зобовязання за Кредитним договором, в тому числі: при несплаті або частковій сплаті у встановлені відповідно до кредитного договору строки суми кредиту, та/або при несплаті або частковій сплаті суми процентів, або при несплаті або частковій сплаті штрафних санкцій (п. 3.1.3 Договору застави).

Позивач вправі задовольнити за рахунок предмету застави свої вимоги у повному обсязі, який визначається Позивачем самостійно на момент реалізації права застави, у тому числі, але не виключно, вимагати до сплати на користь Позивача: основну суму кредиту, проценти за користування кредитом, комісійну винагороду, визначену кредитним договором, нараховані та несплачені на момент реалізації права застави штрафні санкції за порушення зобовязання за кредитним договором (пеня, штраф), витрати понесені Позивачем у звязку із зверненням стягнення на предмет застави та його реалізацію, у тому числі витрати на оплату послуг аудиторів, адвокатів та інші документально підтверджені витрати Позивача, якщо вони матимуть місце, спричинені Позивачу збитки в повному обсязі (п. 4.3 договору застави).

У разі невиконання зобовязання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також, витрат, понесених у звіз предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором (ст. 589 ЦК України).

Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 2 ст. 590 ЦК України, ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом (ч. 2 ст. 591 ЦК України).

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється на підставі рішення суду або виконавчого напису (п. 6.4. договору застави).

В судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач проти позовних вимог заперечував на підставі ст.257, 261, 267 ЦК України просив застосувати позовну давність та відмовити позивачу у задоволенні його вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечення підтримав.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх звязок, оцінивши доводи осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю з підстав.

Зазначені позивачем обставини щодо укладення кредитних договорів та договору застави, наявності заборгованості підтвердженні належними та допустими доказами, а тому суд погоджується з ними.

В той же час доводи відповідача щодо застосування позовної давності при вирішенні спору знайшли підтвердження, а тому суд з ними погоджується.

Так, позивачем пропущено строк позовної даності для звернення з позовами про стягнення заборгованості за спірними кредитним договором, а відповідно і щодо звернення стягнення на заставлене майно щодо простроченої кредитної заборгованості.

Відповідно до фактичних обставин справи № 216/1817/15-ц між Позивачем та ОСОБА_5 10 вересня 2004 року був укладений Договір застави (майнової поруки) за реєстровим № 2556 від 10 вересня 2004 року, який забезпечував виконання зобов'язання за наступними кредитними договорами:

- Кредитний договір № 2062 від 09.09.2004р., укладений між Банком та ОСОБА_6 про надання останній кредиту у сумі 40000 (сорок тисяч) гривень, зі сплатою 23% річних за користування кредитом строк погашення 09.09.2009 р.

- Кредитний договір № 2064 від 09.09.2004р., укладений між Банком та ОСОБА_4 про надання останній кредиту у сумі 43000 (сорок три тисячі) гривень, зі сплатою 23% річних за користування кредитом, строк погашення 09.09.2009 р.

- Кредитний договір № 2065 від 09.09.2004 р., укладений між Банком та ОСОБА_7 про надання останньому кредиту у сумі 37000 (тридцять сім тисяч) гривень, зі сплатою 23% річних за користування кредитом, строк погашення 09.09.2009 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня. коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже, в будь-якому випадку про порушення своїх прав позивач мав дізнатися після спливу остаточного терміну погашення кредитів, що і є моментом початку перебігу строку позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за Кредитними договорами.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

При цьому пропуск строку позовної давності щодо основного зобов'язання та його припинення є підставою для припинення додаткового зобов'язання, яке носить акцесорний характер, яким виступає застава.

Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Отже, в будь-якому випадку з огляду на положення ч. 1 ст. 261 ЦК України право на позов щодо звернення стягнення на предмет застави виникло у позивача з моменту, коли він мав дізнатися про порушення своїх прав після спливу остаточного терміну погашення кредиту, що і є моментом початку перебігу строку позовної давності щодо вимог про звернення стягнення на предмет застави, проте позов до ОСОБА_5 був пред'явлений Банком за межами трирічного строку позовної давності, сплив якої є підставою для відмови у позові.

За даних фактичних обставин заява відповідача про застосування позовної давності підлягає задоволенню, а сплив позовної давності є підставою відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України для відмови у позові.

Керуючись ст.ст. 256, 257, 261, 267 ст.ст. 208-210 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про звернення стягнення на заставлене майно відмовити повністю.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст складено 07 липня 2015 року.

Суддя Мазурчак В.М.