Справа № 538/628/15-ц
Провадження № 2/538/230/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді- Сегета Я.С.

при секретарі - Волошиній Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиці Полтавської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбав-лення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав стосовно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник-адвокат Кузьменко В.О. не з'явилися, надіславши до суду заяву про слухання справи без їх участі та без фіксації судового за-сідання технічними засобами, позовні вимоги підтримують в повному об'ємі. Відповідач в судо-ве засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - представник органу опіки та піклування Лохвицької РДА Власова С.М. в судове засідання не з'явилася, надіславши до суду заяву про слу-хання справи без участі представника та без фіксації судового засідання технічними засобами.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікова-ною Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, ви-сунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основних свобод людини є складовою части-ною загальнонаціонального законодавства України.

Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Судом встановлено, що 24.10.2007р. сторони зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу во-ни мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. ( а. с. 6 ). Рі-шенням Лохвцького районного суду від 25.02.2011р. шлюб був розірваний та з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/3 части-ни всіх видів заробітку ( доходу ) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового міні-муму для дитини відповідного віку ( а.с. 9 ). Після розірвання шлюбу дитина залишилася прожива-ти разом з позивачкою і перебуває на її утриманні. Дитина має тяжке захворювання - гострий лім-фобластний Т-клітинний лейкоз ( а. с. 10-14 ).

При розгляді вказаної справи судом було досліджено ряд обставин, що явились підставою звернення позивачки з вказаними позовними вимогами до суду. Зокрема письмові пояснення пози-вача, згідно яких вбачається, що відповідач на даний час проживає у с. Гаївщина Лохвицького ра-йону, не надає ніякої допомоги на утримання дитини, не цікавиться її здоров'ям та розвитком. У період з 01.10.2014 року і по даний час відповідач не сплачує аліменти на утримання дитини, що підтверджується довідкою про неотримання аліментів № 254/02-40 від 01.04.2015 року ( а. с. 8 ).

У висновку органу опіки та піклування Лохвицької районної державної адміністрації від 21.05.2015р. № 01-28/1182 зазначено, що на даний час недоцільно позбавляти батьківських прав ОСОБА_2 стосовно сина ОСОБА_3 ( а. с. 33 ). Даний висновок державний орган зробив на підставі того, що між бувшим подружжям відсутнє порозуміння по питанню спілкування бать-ка із сином, викликане хворобою дитини. Аліменти на утримання дитини відповідач не платить, оскільки не працює.

У відповідності до ст. 164 СК України суд може постановити рішення про позбавлення батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 1-5 частини першої цієї статті.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав є ухи-лення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Стаття 150 СК України закріпила обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Суд визнає, що у відповідності до вимог ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не мо-жуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007р. № 3 « Про прак-тику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав » передбачено, що позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утриму-ють та ін. ), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття грунтуються на факті спорідно-сті з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому пи-тання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясу-вання обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

В пункті 16 вищезазначеної постанови вказано, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її нав-чання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, ме-дичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внурішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідо-мого нехтування ними своїми обов'язками.

Суд вважає, що позбавлення батьківських прав - це санкція за протиправну винну поведін-ку матері або батька. Ухилення від виконання юридичного обов'язку - являється актом свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.

Встановлені судом фактичні обставини та системний аналіз вищезазначених норм діючого законодавства дає суду підстави вважати передчасним позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав і визнає за розумне відмовити ОСОБА_1 в задоволені позовної заяви.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішен-ня, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

Суд відмічає, що позивачка при зверненні до суду сплатила 243,60 грн. судового збору, який не підлягає стягненню із відповідача.

Керуючись вимогами Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 55 Консти-туції України, ст. ст. 10, 11, 15, 88, 123, 197, 209, 212-216, 218, 294 ЦПК України, ст. ст. 164, 150, 155 СК України, постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007р. № 3 « Про практи-ку застосування судами законодавсьва при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав », суд,-

Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав стосовно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі до Лохвицького Ра-йонного суду в 10-ти денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішен-ня, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ Я. С. СЕГЕТ