Єдиний унікальний номер 243/3075/15-ц Номер провадження 22-ц/775/291/2015
Головуючий в 1 інстанції Старовецький В.І. єдиний унікальний номер 243/3075/15-ц
Доповідач Халаджи О.В. провадження 22-ц/775/291/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 серпня 2015 року м. Артемівськ

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Халаджи О.В.

суддів Жарової Ю.І., Канурної О.Д.,

при секретарі Хоміч Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 15 червня 2015 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз» про відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 15 червня 2015 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовлено, у зв'язку із не доведенням факту знаходження водія ОСОБА_3, винного у ДТП, у трудових відносинах з відповідачем ОСОБА_2, а також що відшкодування моральної шкоди, з урахування усіх обставин справи, повинного бути відшкодовано особами, які притягнуті по справі в якості третіх осіб, а позивач не бажав пред'являти саме до них позовні вимоги.

З вказаним рішенням суду не погодився позивач ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом першої інстанції було неповно встановлено усіх обставин справи, що призвело до помилкового висновку суду про незнаходження водія ОСОБА_3, винного у ДТП, у трудових відносинах з відповідачем ОСОБА_2 та у відмові суду у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди на користь позивача саме з ОСОБА_2, який на момент ДТП займався підприємницькою діяльністю та був роботодавцем ОСОБА_3, про що в матеріалах справи є докази.

Просив апеляційний суд задовольнити його апеляційну скаргу та винести нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити повністю.

Позивач ОСОБА_1, апелянт по справі у судовому засіданні доводи своєї апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Треті особи ОСОБА_3, приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз» до судового засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ІНФОРМАЦІЯ_1 водій ОСОБА_3, керуючи технічно справним автопоїздом у складі вантажного сідельного тягача DAF FT95XF 480 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та полупричепа BODEXKIS, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, рухався по проїжджій частині вул. Соврємєнна м. Слов'янська в напрямку автодороги сполученням «Київ-Харків-Довжанський». Порушуючи правила дорожнього руху водій ОСОБА_3, не обравши безпечної швидкості руху, здійснив виїзд полупричепа на зустрічну смугу руху, де відбулося зіткнення полупричепа з автомобілем ЗАЗ 110307 СПГ, під керуванням ОСОБА_6 В результаті ДТП останньому було завдано тяжкі тілесні ушкодження, що є небезпечними для життя в момент їх заподіяння, що потягло за собою смерть потерпілого.

Відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ОСОБА_2 на праві власності належать вантажний сідельний тягач DAF FT95XF 480 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та напівпричіп BODEXKIS, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 (а.с.105, 106).

На час скоєння ДТП водій ОСОБА_3 мав посвідчення водія серії НОМЕР_5, тобто керував транспортним засобом на відповідній правовій підставі (а.с.13).

Вироком Слов'янського міськрайонного суду від 26.09.2014 року у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення винним визнано ОСОБА_3 (а.с.9-12).

Відповідно до частини 4 статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_3 на час скоєння ДТП офіційно працевлаштований не був (а.с.104).

Згідно повідомлення Краматорського міського центру зайнятості від 29.05.2015р. станом на 01.01.2015 року реєстрація трудового договору між ФОП ОСОБА_2 та найманим працівником ОСОБА_3 не здійснювалась (а.с.74).

Відповідно до повідомлення Слов'янської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області від 12.06.2015 року згідно відомостей центральної бази даних ДФС України станом на 01.04.2015 року ОСОБА_3 за період з 01.07.2013 року по 31.12.2013 року доходи не отримував (а.с.102).

Між ПАТ «Європейський страховий союз» та ОСОБА_2 були укладені поліси обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/2005377 та №АС/2005378 строком дії з 13.04.2013 по 12.04.2014р., за якими були застраховані транспортні засоби вантажний сідельний тягач DAF FT95XF 480 та напівпричіп BODEXKIS (а.с.91-92).

Відповідно до ст. 27 вищевказаного закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 (а.с.7).

Відповідно до листа-узгодження розміру страхового відшкодування ПАТ «ЄСС» встановило, що розмір страхового відшкодування за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/2005377 від 12.04.2013р. спричинений ОСОБА_1 внаслідок дорожньої пригоди, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_1, становить 41 292,00 грн., які було перераховано на картковий рахунок ОСОБА_7 (а.с.61, 63).

Також, за вказаним вище страховим випадком, ПАТ «ЄСС» було здійснено виплату страхового відшкодування на підставі п.27.4 ст. 27 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (витрати на поховання) потерпілому ОСОБА_1 1 у розмірі 4892,09 грн. (а.с.76).

Як вбачається з листа ПАТ «Європейський страховий союз» (а.с. 73, 76, 78), за вимогами ст. 26.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо - транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю, проте ОСОБА_1 щодо стягнення з ПАТ «Європейський страховий союз» моральної шкоди позовні вимоги не заявляв та за виплатами не звертався.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

На підставі ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так, доказ на підтвердження того, що притягнутий по справі у якості третьої особи ОСОБА_3 не знаходився з ЧП Гурьянов у трудових відносинах, доводами апеляційної скарги не спростовується. Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що наданими суду доказами знаходження ОСОБА_3 у трудових відносинах з ОСОБА_4 не підтверджено. Робити висновок про протилежне, лише на твердженнях самого ОСОБА_3 суд вважає не можливим, оскільки останній зацікавлений, щоб вимоги щодо стягнення моральної шкоди не були пред'явлені до нього, а інші письмові докази, досліджені судом першої інстанції стверджують про протилежне.

Проте слід зазначити, що судом першої інстанції було роз'яснено позивачеві ст. 33 ЦПК України, щодо його права залучити до участі у справі належного відповідача, однак відповідач таким правом не скористався та не залучив у якості відповідачів ОСОБА_3 та ПАТ «Європейський страховий союз», які притягнуті по справі у якості третіх осіб.

Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 5 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду" вирішуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у справі (стаття 26 ЦПК), суд повинен виходити з характеру спірних правовідносин, визначеної ним норми матеріального права, яка підлягає застосуванню, та з матеріально-правового інтересу у вирішенні справи. Суд має також вирішити питання про участь інших учасників процесу, які сприятимуть здійсненню правосуддя (стаття 47 ЦПК).

Відповідно до вимог ст. 119 ЦПК України, викладаючи зміст позовної заяви, дійсно саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Проте у суді першої інстанції позивач своїм правом не скористався та не притягнув по справі належних відповідачів, а тому судом першої інстанції позивачу ОСОБА_1 було правильно відмовлено у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди саме з відповідача ОСОБА_4, який не є належним відповідачем по цій справі.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують та не дають підстав для задоволення апеляційної скарги, а тому колегія суддів приходить до висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 15 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: