Справа №461/1244/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

15 червня 2015 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Волоско І.Р.

при секретарі Підлужному Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідач про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат за час виконання рішення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 01.02.20112 року Галицький районний суд м.Львова ухвалив рішення у справі № 2-1911/11, яким вирішив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 86333,89 грн., що станом на 15.03.2011 року за офіційним курсом НБУ становило 10880,00 доларів США, 10995,15 грн. інфляційних витрат та 3683,12 грн. відсотків річних. На виконання рішення, яке набрало законної сили судом видано виконавчий лист, за яким відкрито виконавче провадження № 43252846. Протягом виконання рішення суду ОСОБА_1 не отримала жодних коштів у якості погашення заборгованості. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою ст.625 ЦК України. Оскільки мало місце несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов'язань, встановлене рішенням Галицького районного суду м.Львова, посилаючись на приписи ст.625 ЦК України підлягають стягненню з відповідача інфляційні втрати та 3 % річних за час виконання рішення. Просила позов задовольнити та стягнути 70717,00 грн. за невиконання грошового зобовязання та судовий збір.

В ході судового розгляду справи, позивач неодноразово уточнювала позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості за грошовим зобовязанням та остаточно просить стягнути з ОСОБА_2 суму основного боргу в розмірі 134104,64 грн.; витрати на сплату судового збору в розмірі 1976,20 грн.; моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн.; витрати на сплату судового збору за моральну шкоду в розмірі 200,00 грн.; а також 3 % річних від простроченої суми в розмірі 12403,74 та інфляційні втрати в розмірі 51112,15 грн.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав, давши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін, та ухвалити по справі заочне рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беріть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що 01.02.2012 року Галицький районний суд м.Львова ухвалив рішення, яким вирішив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 86333,89 грн., що станом на 15.03.2011 року за офіційним курсом НБУ становило 10880,00 доларів США, 10995,15 грн. інфляційних витрат та 3683,12 грн. відсотків річних. На виконання рішення, яке набрало законної сили судом видано виконавчий лист, за яким відкрито виконавче провадження № 43252846. Протягом виконання рішення суду позивач ОСОБА_1 не отримала жодних коштів у якості погашення заборгованості.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою ст.625 ЦК України.

Оскільки мало місце несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов'язань, встановлене рішенням Галицького районного суду м.Львова, позивач з посиланням на приписи ст.625 ЦК України звернулася з позовом до суду про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3 % річних.

Частиною другою ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою ст.625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526, 599 ЦК України. Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів від інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Так як відповідач умов договору не виконав, станом на час розгляду справи, сума основного боргу складає 134104,64 грн.; витрати на сплату судового збору в розмірі 1976,20 грн.; моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн.; витрати на сплату судового збору за моральну шкоду в розмірі 200,00 грн.; а також 3 % річних від простроченої суми в розмірі 12403,74 та інфляційні втрати в розмірі 51112,15 грн.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити.

Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 169, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст.16, 23, 202, 612, 623, 625, 1167 ЦК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 основну суму заборгованості в розмірі 134104,64 грн.; витрати на сплату судового збору в розмірі 1976,20 грн.; моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн.; витрати на сплату судового збору за моральну шкоду в розмірі 200,00 грн.; 3 % річних від простроченої суми в розмірі 12403,74 та інфляційні втрати в розмірі 51112,15 грн., а всього 219 796,73 грн.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з часу отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І.Р.Волоско.