УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Леванчука А.О., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанії АСКА» (далі - ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанії АСКА»), про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 09 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, позовні вимоги за яким в процесі розгляду справи зменшив та остаточно просив стягнути з ОСОБА_5 на його користь грошові кошти у розмірі 26 980 грн у відшкодування матеріальної шкоди, 510 грн - франшизи, 600 грн - витрат на проведення автотоварознавчого дослідження та 15 тис. грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 06 червня 2014 року на 127 км автодороги Житомир - Могилів-Подільський з вини ОСОБА_5, пошкоджено належний позивачу транспортний засіб марки «Mitsubishi», моделі «Colt», ДНЗ НОМЕР_1, що підтверджується постановою Літинського районного суду Вінницької області від 23 липня 2014 року, відповідно до якої, ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні ДТП.

Вказував, що відповідно до висновку експерта автотоварознавчого дослідження № 506Е-08/14 від 12 серпня 2014 року вартість матеріального збитку складає 75 002 грн 09 коп., проте згідно акту здачі-прийняття робіт № ОУ - 0000009 від 13 серпня 2014 року розмір фактичних витрат становить 76 430 грн.

Оскільки розмір завданої шкоди перевищує ліміт страхового відшкодування у розмірі 50 тис. грн. (з якої 550 грн становить франшиза), встановлений договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який укладено між відповідачем та ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанії АСКА», позивач вважав, що з відповідача підлягають стягненню кошти у розмірі, що перевищує ліміт відповідальності страховика.

З урахуванням вищевикладеного, позов просив задовольнити.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 26 080 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 1 тис. грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 09 червня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилено, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 квітня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), керувались ст. 1194 ЦПК України та дійшли обґрунтованого висновку про те, що видана інспектором ДПС довідка про отримані автомобілем позивача механічні пошкодження є попереднім оціночним документом, який не визначає обсяг робіт, необхідних для його відновлення, а відсутність опису окремих ушкоджень у вказаній довідці не спростовує правильність фіксування технічних пошкоджень автомобіля при його відновленні у спеціалізованому підприємстві спеціалістами у цій галузі.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 09 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

А.О. Леванчук

Т.О. Писана