Справа № 541/2327/15-ц
УХВАЛА

01 вересня 2015 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ГРИБ М.В., розглянувши заяву Миргородського комунального житлово-експлуатаційного управління про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг,-

ВСТАНОВИВ:

Миргородське комунальне житлово-експлуатаційне управління звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг в сумі 2073 грн. 85 коп., що виникла в період із липня 2012 року по серпень 2015 року (розрахунок заборгованості прикладено до заяви) .

Вказана заява не підлягає прийняттю із наступних підстав.

Відповідно ч.З ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийняття заяви про видачу судового наказу, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Згідно з ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. З ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Заявником ставиться питання про видачу судового наказу про стягнення заборгованості, яку фактично він обчислив за період із липня 2012 року по серпень 2015 року, що виходить за межі строків позовної давності, чим фактично обмежується право боржника, передбачене ч.3 ст. 267 ЦК України, заявити суду до винесення рішення про застосування строків позовної давності.

Відповідно п.п.9, 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23.12.2011 року "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, має місце тоді, коли "із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні". "ЦПК не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог".

Крім цього, із поданої заявником заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території між заявником та боржником не укладався.

Згідно роз'яснень, які викладені в п. 13 постанови N 14 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" (далі - Постанова), якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Пунктом 9 постанови визначено, що наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України (далі - ЦК).

Отже, вимоги Миргородського комунального житлово-експлуатаційного управління не підлягають розгляду в порядку наказного провадження, оскільки з них вбачається спір про право.

Керуючись ст.ст. 96, ч.З ст. 100, 101 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви Миргородського комунального житлово-експлуатаційного управління про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, - відмовити, розяснивши заявникові його право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

На ухвалу на протязі 5 днів з дня отримання її копії може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_4