Справа № 669/535/15-ц
Провадження № 2/669/177/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року смт.Білогір'я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Давидюка О.І.

при секретарі Дем'янюк Н.М.

з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача - адвоката Хомяка О.М., відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи: органу опіки та піклування Білогірської районної державної адміністрації - Загоруйко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Білогір'я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо їх малолітньої дочки ОСОБА_5 вказуючи, що по 10 травня 2007 року вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у них народилася дочка - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 змінив місце проживання та ухиляється від виконання батьківських обов'язків, тривалий час не цікавиться вихованням і життям дитини, а тому просила суд ухвалити рішення, яким позбавити ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до їх дочки ОСОБА_5 через його ухилення від виконання обов'язків по вихованню дитини.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник Хомяк О.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали і пояснили, що відповідач, як батько малолітньої ОСОБА_5, своїх обов'язків по утриманню і вихованню дочки не виконує, дитина проживає біля матері і перебуває на її вихованні. Відповідач на протязі восьми років до дитини не приїжджав, участі у її вихованні не приймає і її фізичним, духовним та моральним розвитком не цікавиться, коли бачить дочку на вулиці, то вдає, що не знає її. Позивачка зверталася до органу опіки та піклування про вжиття відповідних дій, врахувавши вищезазначені обставини, проте орган опіки та піклування ухвалив висновок, згідно якого вважає позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 недоцільним та таким, що не відповідає інтересам дитини. Позивач та її представник вважають висновок органу опіки та піклування необґрунтованим та таким, що не відповідає обставинам справи, а тому просили суд позбавити його батьківських прав.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав, пояснив, що від виконання своїх батьківських обов'язків не ухиляється, а позивачка сама чинить йому перешкоди у можливості бачитися та спілкуватися з дитиною, налаштовує дочку проти нього. Після засідання комісії органу опіки та піклування він відвідував дочку в школі, проте остання не хотіла з ним спілкуватися, оскільки боїться свою маму та бабу, його колишню тещу. Що ж стосується утримання дочки, то він має постійне місце роботи та сплачує 11,5 тисячі гривень аліментів в рік. З грудня 2006 року з позивачкою він не проживає, однак дитину він раніше відвідував в дитячому садочку, приносив їй подарунки, на батьківські збори його не запрошували та про їх засідання він не знав. Про хворобу дочки він також не знав, оскільки позивач не повідомляла йому про її хворобу. Пояснив, що дочку в дитячому садочку та школі не відвідував, щоб її не травмувати, так як консультувався із психологом, який порадив, що оскільки дитина є малолітньою і не здатна усвідомлювати значимість батьківства, то нав'язувати своє спілкування з дитиною такого віку, всупереч волі матері, є шкідливим для дитини і не буде мати жодних позитивних результатів, а лише нашкодить самій дитині та їхнім відносинам у майбутньому. Просив суд не позбавляти його батьківських прав, дати можливість змінити своє відношення до виховання дитини.

Представник органу опіки та піклування Білогірської районної державної адміністрації - Загоруйко О.С. в судовому засіданні пояснила, що зі сторони позивача ОСОБА_1 були перешкоди у вихованні дитини відповідачем, а тому висновком органу опіки та піклування визначено, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 є недоцільним та таким, що наразі не відповідає інтересам дитини.

Заслухавши учасників процесу, свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7, сусід позивачки, позитивно охарактеризував відповідача ОСОБА_3, однак пояснив, що з часу розірвання шлюбу він не бачив, щоб відповідач ОСОБА_3 з'являвся за місцем проживання дочки ОСОБА_5, а коли він бачився та розмовляв із відповідачем, то останній про дитину не говорив. Однак, пояснив, що до розірвання шлюбу ОСОБА_3 належно виконував свої батьківські обов'язки, піклувався про дитину, матеріально утримував та виховував її.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8, вихователька дитячого навчального закладу «Сонечко», яка з 2007 року по 2010 рік була вихователькою ОСОБА_5, пояснила, що безпосередню участь у вихованні дитини приймали її мама ОСОБА_1, баба ОСОБА_9 та дід ОСОБА_10, а батько ОСОБА_3 з невідомих для неї причин дитину в садочок не приводив та не забирав, не відвідував збори та не був присутнім на «дитячих ранках».

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11, мати відповідача ОСОБА_3, пояснила, що її онуку ОСОБА_5 виховує позивач із своїми батьками, оскільки її син на даний час живе в іншій сім'ї, а ОСОБА_1 перешкоджає йому бачитися з дочкою ОСОБА_5, всіляко негативно налаштовує внучку проти її сина.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12, дружина відповідача ОСОБА_3, пояснила, що вона перебуває з ОСОБА_3 в зареєстрованому шлюбі та мають двоє спільних дітей. Пояснила, що не заперечує, щоб чоловікова дочка ОСОБА_5 від попереднього шлюбу підтримувала родинні відносини з їхніми дітьми, однак колишня дружина ОСОБА_1 та її мати забороняють її чоловікові спілкуватися з дочкою ОСОБА_5, створюють перешкоди для нормальних відносин, а чоловік, зважаючи на вік дитини, намагається не нав'язувати батьківство своєю присутністю, щоб не травмувати дитину психологічно. Пояснила, що пам'ятає, як в 2007 році на свято Миколая її чоловік привітав дитину подарунком, однак ОСОБА_1 з цього приводу безпричинно вчинила сварку.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13, вчителька Білогірського НВК та класний керівник ОСОБА_5, пояснила, що ОСОБА_5 є ученицею 5 класу та перейшла в 6 клас, її батько ОСОБА_3 був у школі 28 травня 2015 року один раз, а до цього часу не був, не телефонував. Пояснила, що коли він відвідував школу, то запитував відносно успішності навчання своєї дочки, просив показати журнал оцінювання. Батьківські збори проводилися три рази, але з невідомих для неї причин батько збори не відвідував, а на зборах була присутня мама ОСОБА_1

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі до 10 травня 2007 року. Від спільного шлюбу мають дитину - дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки Білогірської селищної ради Хмельницької області від 23 квітня 2015 року № 1045 малолітня ОСОБА_5 проживає біля матері ОСОБА_1 (а.с. 11).

У відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

У відповідності до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно п. 18 цієї ж постанови Пленуму Верховного Суду України зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Також, встановлено, що після припинення шлюбних відносин з позивачкою ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_3 не в повній мірі піклувався про фізичний і духовний розвиток дочки ОСОБА_5, не відвідував дитячий садочок, не спілкувався з дитиною в необхідному обсязі, не піклувався про її життя та здоров'я, що підтверджується довідками Білогірського навчально-виховного комплексу від 24 квітня 2015 року № 82 (а.с. 12, 16), показаннями свідків в судовому засіданні.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено й те, що відповідач ОСОБА_3 виключно позитивно характеризується за місцем проживання, запевнив суд, що буде належним чином займатися вихованням дочки, надає матеріальну допомогу, сплачуючи аліменти на її утримання, про що свідчить відсутність заборгованості по їх сплаті, що підтверджується характеристиками, довідкою про утримання аліментів з місця роботи від 24 червня 2015 року № 1084 (а.с. 44-46, 49).

При цьому, з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_3 характеризується негативно, зловживає алкоголем чи вживає наркотичні засоби, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що підтверджується довідками Білогірської центральної районної лікарні від 16 червня 2015 року відповідно № 139 та № 149 (а.с. 38, 39), довідкою-характеристикою Білогірської селищної ради від 09 червня 2015 року № 1532 (а.с. 43), характеристикою з місця роботи Білогірського районного центру зайнятості від 29 квітня 2015 року (а.с. 48).

Крім того, висновком органу опіки та піклування Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області від 02 липня 2015 року № 50/24-02-15-950/15 визнано недоцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої дочки ОСОБА_5 (а.с. 50).

Оцінюючи викладені обставини в їх сукупності, враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 в певній мірі порушував право своєї дочки ОСОБА_5 на належне батьківське виховання, однак матеріально її утримує та має бажання в подальшому приймати участь у її вихованні, а також зважаючи на той факт, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд вважає за можливе відмовити в задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав і попередити відповідача ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання дочки, при цьому покласти на орган опіки та піклування Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області контроль за виконанням відповідачем своїх батьківських обов'язків.

Керуючись п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3, ст. ст. 152, 164-166 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 179, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Попередити ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання дочки ОСОБА_5.

Покласти на орган опіки та піклування Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області контроль за виконанням ОСОБА_3 своїх батьківських обов'язків відносно дочки ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області через Білогірський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. І. Давидюк