У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 липня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Закропивний О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду м. Києва від 3 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дітей,

в с т а н о в и в:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, у якому з урахуванням уточнень просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подачі позову і до повноліття дитини, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подачі позову і до повноліття дитини, стягнути з відповідача на її користь 50 % фактично понесених нею додаткових витрат на дітей у розмірі 28 641 грн 84 коп.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що після розірвання шлюбу з відповідачем, діти залишилися проживати з нею та знаходяться на її утриманні. Згоди між нею та відповідачем з приводу утримання дітей та розвитку їх здібностей не досягнуто, а тому вона звернулася до суду за захистом.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання спільних дітей - ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у розмірі Ѕ частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від 16 грудня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 3 червня 2015 року рішення місцевого суду в частині відмови у задоволенні позову про стягнення додаткових витрат на дітей скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_3 в цій частині задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на дітей - ОСОБА_4 і ОСОБА_5, у розмірі 16 022 грн 74 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Заявник подав касаційну скаргу з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого чинним законодавством, проте звернувся із заявою про поновлення цього строку з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦПК України у разі пропущення встановленого законом строку на касаційне оскарження з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущений із поважних причин, він підлягає поновленню.

Проте, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для витребування та необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Оскільки вищезазначена касаційна скарга розглянута судом касаційної інстанції по суті й у відкритті касаційного провадження відмовлено на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, судовий збір за подання та розгляд касаційної скарги поверненню не підлягає (Постанова Верховного Суду України від 12 листопада 2014 року № 6-138цс14).

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду м. Києва від 3 червня 2015 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду м. Києва від 3 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дітей, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ О.В. Закропивний