Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа № 733/525/15-ц
№ 2/733/279/15
Рішення

Іменем України

"06" липня 2015 р. Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого судді Т.П.Чугуєвської

при секретарі О.І. Пітько,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В позовній заяві вказує, що 28 грудня 2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір № HAXRRX17580080, згідно якого він отримав кредит в сумі 3588,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідач ОСОБА_1 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, в результаті чого станом на 22.09.2014 року утворилася заборгованість в сумі 24019,86 грн., а саме: 407,21 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 23 612, 65 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 976,83 грн. - штраф (процентна складова). З моменту укладення договору і до 22.09.2014 року ОСОБА_1 сплатив 4483,19 грн., в результаті чого на даний час різниця становить 19 536 (дев'ятнадцять тисяч п'ятсот тридцять шість) грн. 67 коп., а сума боргу 21 013 (двадцять одна тисяча тринадцять) гривень 50 копійок. Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі. В запереченні вказує, що позовна давність ним не пропущена, так як відповідач вчинив останнє погашення заборгованості 14.12.2010 року, а в договорі вказаний строк позовної давності 5 років, тому позивач звернувся до суду в межах строку позовної давності. Просить позов задовільнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в позові, так як вважає, що загальна позовна давність становить 3 роки, що стосується вказаному в договорі строку позовної давності в 5 років, то це не відповідає дійсності, оскільки ця позовна давність застосована в односторонньому порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі, а з договору вбачається, що він підписаний лише головою Правління банку О.В. Дубілет, тому домовленості про строк позовної давності терміном 5 років з ним не узгоджувався.

Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Як встановлено в судовому засіданні, 28 грудня 2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір № HAXRRX17580080, згідно якого він отримав кредит в сумі 3588,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується копією зазначеного документу (а.с. 10-14).

Останнє погашення заборгованості відповідачем було здійснено 14 грудня 2010 року, позивач звернувся до суду з позовом 18 березня 2015 року.

Як вказує позивач в позові, відповідно до п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, позовна давність за домовленістю сторін встановлена тривалістю у 5 років, а тому позов заявлений у межах установленої кредитним договором позовної давності.

Разом з тим, суд не може погодитись з доводами позивача щодо застосування п'ятирічного строку позовної давності, т.я. позивач не надав належних і допустимих доказів, які б свідчили про те, що при підписанні сторонами кредитного договору діяли Умови надання споживчого кредиту в редакції, що передбачає збільшення позовної давності, ці умови не є складовою частиною укладеного між сторонами договору, відповідачем вони не підписувались, тому були прийняті в односторонньому порядку.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у 3 роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, установлена законом, може бути збільшена за довомленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

За змістом ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний сторонами.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

В даному разі умови надання споживчого кредиту в договорі позичальником не підписані, тому суд вважає, що строк позовної давності збільшений в односторонньому порядку, а не за домовленістю сторін, а оскільки відповідач просить застосувати позовну давність до даних правовідносин, суд зобов'язаний застосувати позовну давність терміном 3 роки, а оскільки цей строк стік, то в позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10,60, 209 ч.3, 212-215,223 ЦПК України, ст.ст. 207, 256, 257, 259, 267, 1054 Цивільного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

В позові ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через Ічнянський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів, а особами, які не були присутні в судовому засіданні, в той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя Т. П. Чугуєвська