Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/742/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 р. м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Лебединського С.Й.,

за участю секретарів судових засідань ОСОБА_1, ОСОБА_2,

у присутності:

позивача ОСОБА_3, представника відповідача за довіреністю ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Енернопостачальної компанії Одесаобленерго» «Про відшкодування шкоди заподіяної каліцтвом»

в с т а н о в и в:

Позивач, звернувшись до суду із цим позовом, просила стягнути з відповідача на її користь:

-шкоду, повязану із втратою її працездатності, виходячи з 80% від мінімальної

заробітної плати за період з квітня 2013 р. по вересень 2013 р. (включно) в сумі - 5 505 гривень 60 коп., а за період з жовтня 2013 р. по травень 2014 р. (включно), виходячи із 80% розміру середньої заробітної плати, отриманою нею за півроку працевлаштування в сумі - 14 243 гривні 68 коп., а всього - 19 749 гривень 28 коп.;

-витрати на постійний сторонній догляд та побутове обслуговування за період з

квітня 2013 р. по травень 2014 р. (включно) у розмірі 80% від мінімальної заробітної плати в сумі - 13 187 гривень 20 коп.;

-шкоду, повязану із втратою працездатності та відшкодувати їй витрати на постійний

сторонній догляд та побутове обслуговування на три роки наперед, тобто з червня 2014 р. по червень 2017 р. (включно), для придбання квартири) в сумі 99 174 гривні 96 коп.;

-зобовязати відповідача на придбання двох путівок для санаторно-курортного

лікування у санаторіях загального профілю (Лермонтовський, Куяльник) строком на 30 діб;

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю. Пояснила суду, що в дитинстві отримала електротравму, від якої є тяжкі наслідки у виді ампутації обох рук та чисельних опіків тіла. Відповідно до рішення Апеляційного суду Одеської області від 24 листопада 2011 р. по справі №22ц-1066/11 за позовом ОСОБА_5, що діяла в її інтересах до ВАТ ЕК «Одесаобленерго» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок ушкодження здоровя неповнолітній дитині», доля вини відповідача складає 80%. Не зважаючи на це вона навчалась у вищому навчальному закладі, отримала кваліфікаційний рівень магістр права і з 18 жовтня 2013 р. працевлаштувалась на роботу до Відділу Держземагенства у Березівському районі Одеської області на посаду головного спеціаліста. Оскільки вона проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 кв.№7, Березівського району Одеської області, що на відстані приблизно 25 км. від міста Березівка, то пересуватись по району з ранку на роботу і у вечорі з роботи громадським транспортом їй вкрай важко. Тому, вона здійснила розрахунок відшкодування витрат у звязку з втратою нею працездатності, витрат на постійний сторонній догляд та побутове обслуговування, з часу попереднього стягнення з квітня 2013 р. виходячи з долі вини відповідача у розмірі 80% від мінімальної заробітної плати, та середньої заробітньої плати з часу свого працевлаштування, а також таких саме відшкодувань але наперед на три роки, а саме по червень 2017 р. для можливості використати ці суми на придбання квартири у м. Березівка Одеської області.

Відповідач позов визнав частково, на відшкодування шкоди за період з квітня 2013 р.

по вересень 2013 р. (включно) в розмірі 5 505 гривень 60 коп., та витрат на постійний сторонній догляд та побутове обслуговування за період з квітня 2013 р. по травень 2014 р. (включно) у розмірі 80% від мінімальної заробітної плати у сумі 13 187 гривень 20 коп. був згодний. Проти відшкодування інших запропонованих позивачем сум заперечував. Посилався на те, що відповідач не довела, що втратила професійну працездатність. Так, позивач сама зазначала, що є здатною виконувати сої професійні обовязки, є програма індивідуальної реабілітації інваліда, її виробнича характеристика де не має ніяких обмежень по виконанню нею своїх обовязків. Крім цього представник позивача зазначав, що проведена експертиза є неналежним доказом і не повинна братись судом до уваги, що зобовязання на придбання путівок законом не передбачено, як і не передбачено придбання саме 2-х путівок, як просить позивач, не визначена вартість путівок, Відсутні правові підстави на придбання квартири.

Вивчивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши інших осіб, на підставі наданих суду доказів і доведення їхньої переконливості суд дійшов до наступного висновку.

Позивач ОСОБА_3 є інвалідом першої групи з дитинства, безстроково, що підтверджується актом огляду МСЕК від 26.10.2011 р.

Підставою для встановлення інвалідності було електротравма отримана нею в дитинстві, 25 травня 2000 р., в наслідок якої вона отримала тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент спричинення у виді ампутації обох рук і чисельних опіків тіла.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 24 листопада 2011 р. було встановлено, що винними у отриманні позивачем тілесних ушкоджень є ВАТ «Березівське РТП», частка вини якого складає 20%, і яке у 2006 р. було ліквідовано і ПАТ ( раніше ВАТ) ЕК «Одесаобленерго», яке є відповідачем по справі, частка вини якого складає 80%.

Висновком комісійної судово-медичної експертизи №238 від 31 травня 2012 р., проведеної Одеським обласним бюро судово-медичної експертизи у ОСОБА_3 в наслідок отриманої електротравми виявилась ампутація верхніх кінцівок. Згідно п.91 «б», п.100 Інструкції про порядок організації і проведення лікарсько страхової експертизи від 1986 р. у ОСОБА_3 сумарна стійка втрата працездатності 100%. За наслідками електротравми вона потребує постійний сторонній догляд, постійне побутове обслуговування безстроково, а також потребує щорічно санаторно-курортне лікування у санаторіях загального профілю (типа Куяльник, Лермонтовський), строком на один рік не частіше одного разу на 12 місяців.

За загальним правилом відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя, та згідно до положень ч.ч.1,2 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя фізичній особі, зобовязана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоровя фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Як встановлено у судовому засіданні та рішеннях суду, постановлених раніше, позивач ОСОБА_3 на час отримання каліцтва була малолітньою.

Згідно до положень ч.1 ст.1199 ЦК України у разі каліцтва або іншого ушкодження здоровя малолітній особи фізична або юридична особа, яка завдала цієї шкоди, зобовязана відшкодувати витрати на її лікування, протезування, постійний догляд, посилене харчування тощо. Після досягнення потерпілим чотирнадцяти років (учнем вісімнадцяти років) юридична або фізична особа, яка завдала шкоди, зобовязана відшкодувати потерпілому також шкоду, повязану із втратою або зменшенням його працездатності , виходячи з розміру встановленої законом мінімальної заробітної плати.

При цьому слід врахувати і положення ч.4 ст.1199 ЦК України, за якою якщо потерпілий не має професійної кваліфікації і після досягнення повноліття продовжує залишатись непрацездатним внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоровя, завданого йому до повноліття, він має право вимагати відшкодування шкоди в обсязі не нижче встановленої законом розміру мінімальної заробітної плати.

Також, слід врахувати вищенаведений висновок комісійної судово-медичної експертизи №238 від 31 травня 2012 р., проведеної Одеським обласним бюро судово-медичної експертизи, за яким у ОСОБА_3 сумарна стійка втрата працездатності складає 100%, у звязку з чим, та виходячи з наведеної ст.1199 ЦК України і враховуючи встановлено у судовому засіданні суд вважає обґрунтованим вимоги щодо відшкодування їй шкоди в цієї частині.

За таких обставин, та виходячи з того, що ступень вини підприємства відповідача складає 80%, то ОСОБА_3 слід відшкодувати в обсязі 80% від мінімальної заробітної плати шкоду, повязану із втратою її працездатності, виходячи з 80% мінімальної заробітної за період з квітня 2013 р. по вересень 2013 р. (включно) в сумі 5 505 гривень 60 коп., а також витрати на постійний сторонній догляд та побутове обслуговування за період з квітня 2013 р. по травень 2014 р. (включно) у розмірі 80% від мінімальної заробітної плати в сумі - 13 187 гривень 20 коп.

Крім наведеного у судовому засіданні було встановлено, що позивач ОСОБА_3 закінчила Одеській національний університет ім. І.І. Мечникова за спеціальністю «Правознавство», отримала кваліфікацію магістр права і з 18 жовтня 2013 р., після проходження конкурсу, працює у Відділі Держземагенства у Березівському районі Одеської області, а серпня 2014 р. на посаді головного спеціаліста юрисконсульта цього ж Відділу.

У звязку з тим, що позивач почала трудову діяльність судом була призначена комісійна судово-медична експертиза, яка була доручена судовим експертам медикам Одеського обласного бюро судово-медичних експертиз Управління охорони здоровя та медицини катастроф Одеської обласної державної адміністрації, м. Одеса, пров. Валіховський, 4 для визначення ступеню втрати професійної працездатності по відношенню до отриманої кваліфікації та займаної посади.

Висновком експертів №272 від 11 серпня 2014 р. зазначено, що наслідком перенесеної позивачем ОСОБА_3 електротравми явилось ампутація верхніх кінцівок. Згідно п.4.1.1 таблиці №9 «Критеріїв встановлення ступеню стійкої втрати професійної працездатності…» відсутність лівої кінцівки на рівні верхньої третини складає 55-60% професійної працездатності. Відсутність правої верхньої кінцівки на рівні верхньої третини складає передпліччя , згідно п.6.1 вищевказаної таблиці складає 50-55% втрати професійної працездатності. Сумарна втрата професійної працездатності ОСОБА_3 складає 100%

З урахуванням обставин по справі була призначена та проведена додаткова судова медична експертиза.

Додатковим висновком експертів №46 від 08 травня 2015 р., крім зазначеного у висновку від 11.08.14 р. №272, було також визначено, що втрата професійно працездатності у ОСОБА_3 складає 100% і по медичним критеріям не залежить від спеціальності. До компетенції фахівців по «психології праці» та «державної служби зайнятості» не входить рішення поставлених питань (дані спеціалісти не можуть оперувати відповідними медичними критеріями), тому для участі у проведенні вказаної експертизи не залучались.

З огляду на висновки проведеної повторної експертизи по справі проводився допит у режимі відео конференції експерта доповідача Островерхого О.М.

Як свідчить з показів експерта доповідача у судовому засіданні експертні дослідження проводились у повному дотриманні з «Порядком встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоровя, повязане з виконанням трудових обовязків», що був затверджений Наказом МОЗ України від 05 червня 2012 р. за №420 і зареєстрований у МінЮсті України 16 серпня 2012 р. за №1387/21699, який поширюється і на випадок по справі ОСОБА_3.

Також, експерт зазначав, що висновками зазначено втрата саме професійної працездатності, а не протипоказань до виконання роботи. При цьому експерт вказував, що повна втрата професійної працездатності по медичному критерію не позбавляє особу, зокрема ОСОБА_3 знаходити певні можливості до виконання робочих функцій, за її власним бажанням.

Згідно до положень ч.3 ст.1199 ЦК України після початку трудової діяльності відповідно до одержаної кваліфікації потерпілий має право вимагати збільшення розміру відшкодування шкоди, повязаної із зменшенням його професійної працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоровя, виходячи з розміру заробітної плати працівників його кваліфікації, але не нижче встановленого законом розміру мінімальної заробітної плати.

За таких обставин і з врахуванням висновків експертизи суд вважає таким, що підлягає задоволенню вимоги позивача про відшкодування шкоди з жовтня 2013 р. по травень 2014 р. (включно), виходячи із 80% розмірі середньої заробітної плати, отриманою нею за півроку працевлаштування в сумі - 14 243 гривні 68 коп.

Згідно до положень абз.2 ч.1 ст.1202 ЦПК України за наявності обставин, що мають істотне значення, та з врахуванням матеріального становища фізичної особи, яка зазнала шкоду, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більше як за три роки наперед.

З огляду на наведене суд також погоджується з обґрунтованістю вимог позивача щодо відшкодування їй шкоди, повязаної із втратою працездатності та відшкодування витрат на постійний сторонній догляд та побутове обслуговування на три роки наперед, тобто з червня 2014 р. по червень 2017 р. включно, в сумі 99 174 гривні 96 коп.

При цьому суд вважає, що наведені положення ЦК України надають особі право на відшкодування шкоди наперед, а питання щодо розпорядження грошима, зокрема придбання квартири, або використання іншим способом є особистою справою особи стягувача і принципового значення для вирішення цього питання під час судового розгляду не мають.

-Разом із тим суд не вбачає підстав на задоволення вимог ОСОБА_3 на

зобовязання відповідача на придбання двох путівок для санаторно-курортне лікування у санаторіях загального профілю (типа Лермонтовський, Куяльник) строком на 30 діб.

Так, згідно ч.1 ст.1202 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю потерпілого здійснюється щомісячними платежами.

Виходячи з наведеної норми суд вважає, що відшкодування шкоди особі має бути у грошовому виразі або у відповідному грошовому еквіваленті. Зобовязання особи на придбання путівки або двох порядком відшкодування шкоди за наведеною ст. 1202 ЦК України не передбачений.

При прийнятті рішення суд не враховує пояснення спеціаліста ОСОБА_6 отримані під час його допиту у режимі відео конференції на направлені до суду у письмовому вигляді.

До такого висновку суд приходить виходячи з висновків комісійної судово-медичної експертизи №272 від 11 серпня 2014 р., та додаткової експертизи проведеної тим самим складом експертів №46 від 08 травня 2015 р., якими було визначено, що втрата професійно працездатності у ОСОБА_3 складає 100% і по медичним критеріям не залежить від спеціальності. До компетенції фахівців по «психології праці» та «державної служби зайнятості» не входить рішення поставлених питань (дані спеціалісти не можуть оперувати відповідними медичними критеріями), тому для участі у проведенні вказаної експертизи не залучались.

Крім цього суд приходячи до такого твердження також враховує і положення «Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоровя, повязане з виконанням трудових обовязків».

Так, розділом другим вказаного порядку «Встановлення ступеня втрати професійної

працездатності у відсотках»зазначено наступне:

2.1. Ступінь втрати професійної працездатності у відсотках встановлюється, виходячи з наслідків ушкодження здоров'я внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання з урахуванням професійних здібностей, що є у потерпілого, клініко-функціональних можливостей і важливих професійних якостей, які дозволяють продовжувати виконання роботи за попередньою професією до нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання. Враховуються зниження кваліфікації, зменшення обсягу виконуваної роботи та важкість праці в звичайних, спеціально створених виробничих або інших умовах, ступінь втрати професійної працездатності встановлюється в межах від 5 до 100 відсотків.

2.2. Основним принципом експертизи професійної працездатності потерпілого є сукупний аналіз таких критеріїв:

клініко-функціональних;

характеру професійної діяльності (кваліфікації, якості і обсягу праці, здатності до його виконання);

виду і ступеня обмеження життєдіяльності.

На думку суду дані положенні були цілком відображені як у експертних висновках та і під час допиту експерта доповідача під час судового розгляду і повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Крім наведеного суд вважає, що висновки експертів є доказами в розумінні положень ст.57 ЦПК України і відповідають критеріям положень ст.ст.58 і 59 ЦПК України, а тому враховуються під час прийняття рішення.

Крім вищенаведеного суд залишає поза увагою теоретичні розміркування відповідача щодо поняття працездатності та її класифікацій.

На думку суду і виходячи з фактичних обставин життя позивача, як особи, що не має кінцівок є фактично позбавленої усіх звичайних та необхідних звичок та вмінь, які для пересічної особи є цілком природними і на існування яких така особа уваги не звертає, що і є само по собі явним обмеженням життєдіяльності у ОСОБА_3.

За таких обставин суд погоджується із думкою експерта доповідача, що професійна працездатність позивача втрачена на 100%, а її бажання працювати та її знаходження відповідних можливостей до виконання роботи за спеціальністю та займаної посади повністю залежить від її бажання працювати і ніяким чином на її 100% ступеню втрати працездатності не впливає.

Згідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України суд вважає, що з відповідача слід стягнути витрати пропорційно задоволеним вимогам.

Крім цього, суд вважає, що оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то згідно до ч.2 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь Держави Україна слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеної частини вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Енернопостачальної компанії Одесаобленерго» «Про відшкодування шкоди заподіяної каліцтвом» - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Енернопостачальної компанії Одесаобленерго» 65031 м. Одеса, вул. М. Боровського, 28-б, на користь ОСОБА_3, що мешкає АДРЕСА_1, іпн НОМЕР_1 на відшкодування шкоди в наслідок каліцтва:

-шкоду, повязану із втратою її працездатності, виходячи з 80% мінімальної заробітної

за період з квітня 2013 р. по вересень 2013 р. (включно) в сумі 5 505 гривен 60 коп., а за період з жовтня 2013 р. по травень 2014 р. (включно), виходячи із 80% розмірі середньої заробітної плати, отриманою нею за півроку працевлаштування в сумі - 14 243 гривні 68 коп., а всього в сумі - 19 749 гривен 28 коп.;

-витрати на постійний сторонній догляд за побутове ослуговування за період з

квітня 2013 р. по травень 2014 р. (включно) у розмірі 80% від мінімальної заробітної плати в сумі - 13 187 гривен 20 коп.;

-шкоду, повязану із втратою працездатності та відшкодувати їй витрати на постійний

сторонній догляд та побутове обслуговування на три роки наперед, тобто з червня 2014 р. по червень 2017 р. (включно, для придбання квартири, в сумі 99 174 гривні 96 коп..

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Енернопостачальної компанії Одесаобленерго» 65031 м. Одеса, вул. М. Боровського, 28-б, на користь ОСОБА_3, що мешкає АДРЕСА_1, інн НОМЕР_1 витрати за проведену комісійну судово медичну експертизу в сумі 738 гривен 90 коп.

У решті вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Енернопостачальної компанії Одесаобленерго» 65031 м. Одеса, вул. М. Боровського, 28-б, на користь Держави України судовий збір в сумі 1 321 гривню 11 коп.

У решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 10-ти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Одеської області через Березівський районний суд Одеської області.

Суддя:_______________________________________________-