Справа № 638/4157/15-ц
Провадження № 2/638/3439/15
06 липня 2015 року м.Харків
Дзержинськийрайонний суд м. Харкова у складі:
Головуючого - Задорожного М.І.,
секретаря Жупник Ю.В.
розглянувши у судовому засіданніцивільну справу за позовною заявоюІ ванова ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Харківська міська рада, Головне управління Державної міграційної служби України у Харківській області про усунення перешкод у здійсненні права володіння та користування майном, -
ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права володіння та користування майном, у якому просив визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування 2-х кімнатною квартирою № 2, яка знаходиться за адресою: Україна, місто Харків, вулиця Армійська, будинок 126; зняти ОСОБА_2, з реєстрації місця проживання за адресою: Україна, АДРЕСА_1; виселити ОСОБА_2 з квартири № 2, яка знаходиться за адресою: Україна, місто Харків, вулиця Армійська, будинок 126; виселити ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) з квартири № 2, яка знаходиться за адресою: Україна, місто Харків, вулиця Армійська, будинок 126; вселити його в квартиру № 2, яка знаходиться за адресою: Україна, місто Харків, вулиця Армійська, будинок 126.; стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на його користь судові витрати.
В 1979 році його дружина ОСОБА_5 померла, а у 1983 році він уклав шлюб з ОСОБА_7.
Після одруження ОСОБА_7 разом зі своїми дітьми: дочкою - ОСОБА_8 та сином ОСОБА_9 переїхали до нього у квартиру, але він не надавав дозволу на прописку (реєстрацію) останніх у квартирі, тобто надав їм житло на праві тимчасових мешканців.
У 1990 році він тимчасово виїхав з даної квартири, оскільки 27 грудня 1989 року шлюб між ним та ОСОБА_7 було розірвано, а сумісне життя стало неможливим. Позивач дозволив ОСОБА_7 та її дітям мешкати у даній квартирі на праві тимчасових мешканців.
Восени 2007 року він дізнався про те, що 10 січня 2005 року Дзержинським районним судом м.Харкова винесено рішення по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_9 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: м.Харків, вулиця Армійська, буд. 126, кв. 2.На підставі цього рішення за заявою ОСОБА_7 виконавчим комітетом Дзержинської районної ради м.Харкова винесено рішення № 31/5 від 15.03.2005 року про зміну договору житлового найму і визнання гр.ОСОБА_7 наймачем.
Після цього ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_9 без відома позивача прописалися у спірній квартирі, незважаючи на те, що він був на той час єдиним та основним наймачем даної квартири та дозволу на прописку не давав.
На підставі свідоцтва про право власності на житло від 28 серпня 2008 року за реєстраційним № 1-08-292167 квартира АДРЕСА_3 в результаті приватизації стала належати ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_9 по 1/3 частині кожному.
12 липня 2010 року ухвалою апеляційного суду Харківської області, що набрала законної сили, було скасовано вищевказане рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 10 січня 2005 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.
У подальшому ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 3 вересня 2010 року, що набрала законної сили, позовну заяву ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_9 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, залишено без розгляду.
Постановою Дзержинського районного суду м.Харкова від 23 березня 2012 року, що набрала законної сили, задоволено позов ОСОБА_4 та скасовано рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради міста Харкова № 31/5 від 15.03.2005 року про зміну договору житлового найму та визнання наймачем квартири АДРЕСА_4 Т.В.
Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 15 листопада 2012 року по цивільній справі за позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, що набрало законної сили, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково, визнано приватизацію квартири ОСОБА_7, ОСОБА_9 і ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_5, недійсною; визнано свідоцтво про право власності на житло від 28 серпня 2008 року за реєстраційним № 1-08-292167 недійсним.Під час розгляду даної цивільної справи судом також встановлено, що на даний час ОСОБА_4 знову є основним наймачем квартири АДРЕСА_6. В той час поки тривали вищевказані судові процеси ОСОБА_7, ОСОБА_9 та ОСОБА_8, усвідомлюючи протиправність приватизації вищевказаної квартири, з корисливих мотивів відчужили її ЛеквеішвіліДавіду Павловичу.У подальшому ОСОБА_11 відповідно до договору купівлі-продажу № 1378 від 03.06.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_12, продав вказану квартиру АДРЕСА_7 Георгіївні. Дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 22.06.2011 року, дата внесення запису: 22.06.2011 року.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 17 березня 2014 року по цивільній справі № 638/7536/13-ц провадження 2/638/116/14, що набрало законної сили, за позовом до ОСОБА_3, треті особи: Харківська міська рада, ГУ ДМС України у Харківській області, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_11 про витребування майна з чужого незаконного володіння позов ОСОБА_4 задоволено частково; витребувано майно, а саме: двокімнатна квартира № 2, яка знаходиться за адресою: Україна, місто Харків, вулиця Армійська, будинок 126, з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4; припинено право власності ОСОБА_3 на вищевказану квартиру, шляхом визнання її такою, що втратила право користування даною квартирою.

Таким чином, рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 15 листопада 2012 року ОСОБА_4 визнано основним наймачем квартири АДРЕСА_3, а рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 17 березня 2014 року припинено право власності ОСОБА_3 на дану квартиру.

Після того як вказані рішення набрали законної сили Позивачу стало відомо, що ще 13 липня 2011 року після придбання вищевказаної квартири відповідно до договору купівлі-продажу № 1378 від 03.06.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_12, ОСОБА_3 було зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Також в цей же ж день за її згодою за даною адресою зареєстровано місце проживання члена її сімї - сина, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

17 лютого 2015 року на виконання зазначених судових рішень Дзержинським РВ у м.Харкові ГУДМС України в Харківській області ОСОБА_3 знято з реєстрації місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2; а реєстрацію ОСОБА_4 за даною адресою поновлено.

Незважаючи на вищевикладене, ОСОБА_3 та її син, ОСОБА_2 в добровільному порядку не виселилися з вищезазначеної квартири, їх проживання у будинку перешкоджає позивачеві користуватись витребуваним на його користьмайном.

За таких обставин у вищевказаній квартирі, яку позивач отримав на підставі ордеру №80525 Серія КП виконавчого комітету Комінтернівської районної Ради депутатів трудящих від 01 червня 1960 року, та право на яку поновлено та підтверджено вищевказаними судовими рішеннями, на даний час зареєстровано його та ОСОБА_2, який не є членом його сімї та ніякого відношення до нього не має, тобто взагалі є сторонньою особою.

У судове засідання позивач ОСОБА_4 не зявився, до суду надійшла заява його представника ОСОБА_13, в якій він просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити у повному обсязі, у разі неявки в судове засідання відповідачів, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачі та треті особи у судове засідання не зявлялися, про розгляд справи, в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України були повідомлені належним чином, заперечень проти позову не надали, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Як встановлено судами за вищевказаними цивільними справами ОСОБА_4 позбавили права володіння квартирою 2 по вул. Армійській 126 в м.Харкові про визнання його таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням, а потім за допомогою рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради міста Харкова № 31/5 від 15.03.2005 року було змінено договір житлового найму та визнано наймачем іншу особу, а дану квартиру незаконно відчужено шляхом приватизації.

У подальшому рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 15 листопада 2012 року ОСОБА_4 визнано основним наймачем квартири АДРЕСА_3, а рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 17 березня 2014 року дану квартиру витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на його користь, право власності ОСОБА_3 на квартиру припинено.

Ще 13 липня 2011 року після придбання вищевказаної квартири ОСОБА_3 відповідно до договору купівлі-продажу № 1378 від 03.06.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_12, останню було зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Також в цей же ж день за її згодою за даною адресою зареєстровано місце проживання члена її сімї - сина, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

17 лютого 2015 року на виконання зазначених судових рішень Дзержинським РВ у м.Харкові ГУДМС України в Харківській області ОСОБА_3 знято з реєстрації місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2; а реєстрацію ОСОБА_4 за даною адресою поновлено.

Відповідно до ст. 395 ЦК України речовими правами на чуже майно є: 1) право володіння; 2) право користування (сервітут); 3) право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); 4) право забудови земельної ділянки (суперфіцій).

Законом можуть бути встановлені інші речові права на чуже майно.

Статтею 396 ЦК України закріплено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї.

Аналогічну правову позицію висловив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справу п. 39 постанови Пленуму «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»№ 5від 07 лютого 2014 року.

За таких обставин ОСОБА_2 після припинення права власності його матері, ОСОБА_3, на квартиру за адресою: АДРЕСА_8 втратив право користування нею. На даний час ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в добровільному порядку не виселились з вищезазначеної квартири, їх проживання у ній перешкоджає позивачу користуватися витребуваним на його користь майном.

Керуючисьст.ст.1-15, 38, 60, 61, 212-215, 223, 224-226 ЦПК України, ст. ст., 319, 321, 391 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Харківська міська рада, Головне управління Державно їміграційної служби України у Харківській області про усунення перешкод у здійсненні права володіння та користування майном - задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування 2-х кімнатною квартирою № 2, яка знаходиться за адресою: Україна, місто Харків, вулиця Армійська, будинок 126.

Зняти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з реєстрації місця проживання за адресою: Україна, АДРЕСА_1.

Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з квартири № 2, яка знаходиться за адресою: Україна, місто Харків, вулиця Армійська, будинок 126.

Виселити ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) з квартири № 2, яка знаходиться за адресою: Україна, місто Харків, вулиця Армійська, будинок 126.

Вселити ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер:НОМЕР_2) в квартиру № 2, яка знаходиться за адресою: Україна, місто Харків, вулиця Армійська, будинок 126.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2) судові витрати.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дзержинського районного суду м.Харкова протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: