Справа № 492/74/15-ц
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

Іменем України

17 серпня 2015 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі: судді Борисової С.П., при секретарі Каширній О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Кам'янської сільської ради Арцизького району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до Кам'янської сільської ради Арцизького району, в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті її батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, у вигляді земельної ділянки площею 4,10 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кам'янської сільської ради Арцизького району Одеської області. При цьому позивачка посилається на те, що власницею зазначеної земельної ділянки була ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 Спадкоємцем майна, яке залишилось після її смерті був її син ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Арцизькою державною нотаріальною конторою від 01.12.2008 р. та зареєстрованого в реєстрі за № 6166. За життя її батько ОСОБА_2 не встиг належним чином оформити та отримати державний акт про право приватної власності на вказану отриману ним у спадок земельну ділянку та ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Позивачка зазначає, що інші спадкоємці подали заяву про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_2 на її користь, та вона подала у встановлені законом строки заяву про прийняття спадщини до Арцизької державної нотаріальної контори після його смерті. Однак, державним нотаріусом їй було рекомендовано вирішити питання про визнання права власності на спадкове майно у вигляді зазначеної земельної ділянки у судовому порядку, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього.

Представник позивачки ОСОБА_4 у судовому засіданні позовну заяву підтримав, просив задовольнити її у повному обсязі та пояснив суду, що після смерті матері батька ОСОБА_1, яка є власницею земельної ділянки площею 4,10 га її батько ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті його матері, отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, але не переоформив державний акт на своє ім'я.

Представник Кам'янської сільської ради Арцизького району Одеської області в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності представника Кам'янської сільської ради Арцизького району Одеської області, згідно якій позов визнав, проти позову не заперечував.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання позову представником відповідача суперечить закону, та позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

З копії свідоцтва про смерть (а.с. 7) вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2, який відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 8) є батьком позивачки ОСОБА_1, яка 23.09.2006 року уклала шлюб з ОСОБА_5 та прийняла прізвище ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та копією паспорту позивачки (а.с. 4, 9).

Згідно з копією державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого Кам'янською сільською радою Арцизького району Одеської області 01.11.2001 року, ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 4,10 гектарів, яка розташована на території Кам'янської сільської ради Арцизького району Одеської області (а.с. 10). Спадкоємцем зазначеної земельної ділянки, яка залишилась після смерті ОСОБА_3, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6) був її син ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Арцизькою державною нотаріальною конторою від 01.12.2008 року та зареєстрованого в реєстрі за № 6166 (а.с. 11), яке є підставою для отримання спадкоємцем державного акту на право приватної власності на землю.

Як видно з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.12.2014 року, посвідченого державним нотаріусом Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Панашенком І.П., ОСОБА_1 прийняла спадщину, яка залишилась після смерті її батька ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді земельної ділянки площею 4,18 гектара, розташованої на території Кам'янської сільської ради Арцизького району Одеської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 12-16).

Як вбачається з повідомлень завідувача Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Панашенка І.П. від 06.12.2014 року № 810/02-14, від 21.01.2015 року № 27/01-16, на звернення ОСОБА_1 щодо спадкування земельної ділянки площею 4,10 га, власницею якої була ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено, що спадкоємцем майна, яке залишилось після її смерті був її син ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Арцизькою державною нотаріальною конторою від 01.12.2008 року та зареєстрованого в реєстрі за № 6166, яке було підставою для отримання спадкоємцем державного акту на право власності на земельну ділянку, ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, але не переоформив державний акт на своє ім'я. Після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 заведена спадкова справа № 03/2014. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1, інші спадкоємці звернулись з заявами про відмову від спадку на користь ОСОБА_1 20.12.2014 року Арцизькою районною державною нотаріальною конторою видане свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 4,18 га, розташовану на території Кам'янської сільської ради Арцизького району Одеської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 17, 24).

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Дослідивши надані позивачкою докази, суд приходить до висновку, що померлий ОСОБА_2 не набув права власності на вказану земельну ділянку, що залишилася після смерті ОСОБА_3, у зв'язку з чим він не може передавати її у спадщину іншим особам.

Так, відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 01.11.2001 р. ОСОБА_3 передана у приватну власність земельна ділянка площею 4,10 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кам'янської сільської ради (а.с. 10).

Із свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.12.2008 р., що видане державним нотаріусом Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області, вбачається, що спадкоємцем ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, є її син ОСОБА_2 (що помер ІНФОРМАЦІЯ_1). Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво складається з земельної ділянки площею 4,10 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кам'янської сільської ради, та що належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_1 від 01.11.2001 р. (а.с. 11).

Тобто із вказаних документів вбачається, що з моменту отримання свідоцтва про право на спадщину за законом (з 01.12.2008 р.) батько позивачки (спадкодавець) ОСОБА_2 не зареєстрував право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, та не оформив державний акт про право власності на землю на своє ім'я.

Таким чином із вказаних матеріалів справи випливає, що ОСОБА_2, прийнявши спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3, отримавши при цьому свідоцтво про право на спадщину за законом, за життя державний акт про право приватної власності на земельну ділянку, на яку позивачка просить визнати за нею право власності в порядку спадкування, не оформляв, відповідно він і не реєструвався у встановленому порядку на ім'я ОСОБА_2, крім того, право власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку також не було зареєстровано у встановленому порядку.

Судом не можуть бути прийняті до уваги посилання позивачки на те, що померлий ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3, що, власне, підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, оскільки чинним законодавством для виникнення права власності на нерухомість, у тому числі і на земельну ділянку, цього недостатньо.

Так, відповідно до ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього права.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об'єднання земельних ділянок» від 05.03.2009 р. №1066-VI (далі - Закон №1066-VI), який набув чинності з 02.05.2009 р., були внесенні зміни до деяких законодавчих актів, у тому числі і у ст. ст. 125, 126 ЗК України, які передбачають час, з якого виникають права на земельну ділянку та документи, що посвідчують права на земельну ділянку.

Статтею 125 ЗК України, яка була чинною з моменту набрання чинності ЗК України, тобто з 01.01.2002 р., до викладення її в новій редакції зазначеним Законом №1066-VI, тобто до 02.05.2009 р., було передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Частиною 1 ст. 126 ЗК України у попередній редакції було передбачено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Однак, позивачка на підтвердження наявності права власності на спірну земельну ділянку у спадкодавця ОСОБА_2, не надала передбачених зазначеним законодавством правовстановлюючих документів, а саме державного акту про право приватної власності на землю. Крім того, позивачка також не довела той факт, що спадкодавець ОСОБА_2 зареєстрував у встановленому порядку своє право власності на нерухоме майно (земельну ділянку).

Отже із зазначеного можна зробити висновок, що ОСОБА_2, прийнявши спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3, не виконав покладений на нього ст. 1299 ЦК України обов'язок, а саме не зареєстрував право на спадщину на нерухоме майно в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, а також в порушення вимог ст. ст. 125, 126 ЗК України не отримав державний акт про право приватної власності на землю.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_2 покладеного на нього ст. 1299 ЦК України обов'язку, в силу ч. 2 ст. 1299 ЦК України, ст. ст. 125, 126 ЗК України, що діяли в редакції до внесення змін Законом №1066-VI, у нього не виникло право власності на земельну ділянку, яку він прийняв після смерті ОСОБА_3, та на яку позивачка просить визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2

Отже, аналіз правових норм, що регулюють спірні правовідносини, а також оцінка наявних у справі доказів, дає підстави суду зробити однозначний висновок про те, що у спадкодавця ОСОБА_2 на момент його смерті не існувало права власності на земельну ділянку, на яку позивачка просить визнати за нею право власності в порядку спадкування.

Відповідно ж до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Із зазначеної норми випливає, що права, які не належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, не входять до складу спадщини.

Тому, враховуючи, що у спадкодавця ОСОБА_2 не виникло право власності на зазначену земельну ділянку, то відповідно до положень вищезазначеної ст. 1218 ЦК України це право власності на цю ділянку не може входити до складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2, оскільки воно не існувало на момент відкриття спадщини.

Крім того, Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Таким чином, враховуючи, що на момент відкриття спадщини у спадкодавця ОСОБА_2 не існувало права власності на земельну ділянку, а також те, що позивачкою не було підтверджено таке право ОСОБА_2 державним актом на право власності на землю, а свідоцтво про право на спадщину не може бути прийняте судом до уваги з наведених підстав, то до позивачки ОСОБА_1 це право не може перейти в порядку спадкування, у зв'язку з цим її позовна заява не може бути задоволена.

Отже, досліджені у справі докази та їх належна оцінка вказують на відсутність підстав для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки, що залишилося після смерті її батька ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1

На підставі ст. ст. 1266 - 1270, 1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 61, 209, 212, 214 - 215, 224 - 226 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Кам'янської сільської ради Арцизького району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ

Арцизького районного суду С.П. Борисова