У х в а л а

іменем україни

9 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Київська комунальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Київська комунальна компанія», поданою його представником Філоненком Юрієм Івановичем, на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 18 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ТОВ «Київська комунальна компанія» звернулось до суду з вказаною заявою, в якій просило видати наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у сумі 2 434,79 грн.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 вересня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 18 листопада 2014 року, заяву повернуто заявнику на підставі ч. 1 ст. 114 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 18 листопада 2014 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Повертаючи заяву, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, тому така заява відповідно до ст. 114 ЦПК України пред'являється за місцезнаходження майна.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, ухвала Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 вересня 2014 року та ухвала апеляційного суду Київської області від 18 листопада 2014 року постановлені з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Київська комунальна компанія», подану його представником Філоненком Юрієм Івановичем, відхилити.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 18 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.О.Карпенко
Судді: В.П.Гончар Д.О.Остапчук