Справа № 182/3269/15-ц
Провадження № 2/0182/2264/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07.07.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді Шестакової З.С.,

при секретарі - Пометій Є.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі з 16 липня 2011 року. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_1 ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги на його утримання не надає тому, вона просила суд стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до повноліття дітей.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності не заперечив проти стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_4.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Як встановлено судом, сторони від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Дитина проживає разом з матірю та перебуває на матеріальному утриманні позивача.

Відповідач ОСОБА_1 працює в ТОВ «Рууккі Україна» та має змогу утримувати дитину до досягнення нею повноліття, однак добровільно матеріальну допомогу не надає.

Суд, даючи оцінку доказам наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що відповідач зобов'язаний надавати допомогу на утримання свого малолітнього сина.

З урахуванням викладених обставин, суд з огляду на вимоги розумності та справедливості, приходить висновку, що з ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 181,183 СК України повинні бути стягнуті аліменти у примусовому порядку в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 18 травня 2015 року.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10,11,60,88,209,212-215,217,218,224 ЦПК, 180,181,183 СК України суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 Російської Федерації (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, (ІПН НОМЕР_2), аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину певного віку щомісяця, починаючи з 18 травня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було ухвалене без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_5