АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/1898/15 Головуючий в І інстанції Біла-Кисельова А.А.
Категорія: 48 Доповідач: Цуканова І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р Ї Н И

2015 року липня місяця «07» дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_1
Суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від «03» червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів та інфляційних витрат,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015р. ОСОБА_5 звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просила стягнути з останнього неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 23.09.2014р. по 25.03.2015р. в сумі 3873,00 грн., інфляційні витрати в сумі 770,96 грн., а всього 4643,96 грн. При цьому посилалася, що ОСОБА_6 рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 06.10.2014р. зобовязаний до сплати аліментів на її користь на утримання двох неповнолітніх доньок в сумі 500 грн. щомісяця на кожну дитину, починаючи з 23.09.2014р. до досягнення ними повноліття, проте аліменти ним сплачено не повністю, допущено заборгованість в сумі 3225,80 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 03.06.2015р. в задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просила рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_6 не зявився, в письмових запереченнях доводи апеляційної скарги не визнав, просив рішення суду залишити без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, апелянта, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що згідно рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 06.10.2014 року з відповідача стягнуто на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання доньок ОСОБА_7,2005р. народження та ОСОБА_8,2006р. народження, в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. на кожну дитину, починаючи з 23.09.2014р. до досягнення повноліття.

На виконання вказаного рішення суду, що набрало законної сили 17.10.2014 року, видано виконавчий лист по справі за №666/6633/14-ц.

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м.Херсоні від 17.11.2014р. звернуто стягнення на заробітну плату ОСОБА_6, передбачено проведення щомісячного утримання з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати ОСОБА_6 після відрахування податків, з 17.11.2014р. у розмірі 500 грн. щомісячно та по 5% заробітку на погашення заборгованості у сумі 1766,59 грн.

ОСОБА_5 в заяві від 12.11.2014р. просила перерахувати аліменти на р/р4335.

Відповідно довідки централізованої бухгалтерії управління освіти Херсонської міської ради, за місцем роботи відповідача, згідно постанови №ВП 45329720 (вик. лист №666/6633/14-ц від 06.10.2014р.) з керівника гуртка Херсонського дитячо-юнацького клубу фізичної підготовки ОСОБА_6 за період з 01.12.2014р. по 30.04.2015р. утримано суму 5342,63 грн. (аліменти 500 грн., борг 342,63 грн.). Залишок боргу на 01.05.2015 року 1423,96 грн.

Згідно ч.1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Порядок стягнення аліментів визначено у ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», за якою розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому СК України. Стаття 195 СК України визначає, що розмір заборгованості по аліментам також обчислюється державним виконавцем.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банкам. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Оскільки судом не встановлено наявність вини відповідача у виникненні заборгованості з аліментів, суд відмовив у стягненні неустойки за прострочення сплати аліментів та інфляційних витрат.

Такий висновок суду відповідає обставам справи, підтверджується дослідженими судом доказами, ґрунтується на вимогах закону.

Рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про наявність вини ОСОБА_6 у несплаті аліментів з посиланням на виникнення обовязку по сплаті аліментів з дати ухвалення судом рішення про сплату аліментів, тобто з 06.10.2014р., а не після встановлення державним виконавцем порядку примусового виконання рішення суду до уваги не приймаються, оскільки з правової позиції Верховного Суду України, висловленої в листі №6.3-2009 від 25.11.2009р., вбачається, що пеня нараховується не з часу фактичного ухилення від утримання і не з часу подання позовної заяви про стягнення аліментів чи з часу набрання рішення суду про стягнення аліментів законної сили, а з часу невиконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315, п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 03 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

З оригіналом згідно:

Копія ухвали оформлена 10 липня 2015 року

Ухвала набрала законної сили 07 липня 2015 року

Суддя: І.В. Цуканова

Секретар судового засідання: О.О.Благовещенська