АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1132/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Заїки В.М.

суддів: Пастощука М.М., Талалай О.І.,

при секретарі: Кошельнику В.М.,

за участю: представників сторін

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 березня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення збитків та неустойки в примусовому порядку відповідно до договору про фінансовий лізинг.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2014 року, звертаючись до суду з позовом, товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (далі ТзОВ «Порше Лізинг Україна»), просило стягнути з відповідача 110 765 грн.21 коп., з яких збитків у розмірі 46 564 грн. 33 коп., штраф у розмірі 615 грн. 24 коп., неустойку у подвійному розмірі 57 882 грн. 58 коп. та судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач вказував, що між ним та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про фінансовий лізинг №00003725 від 13.10.2011 року, відповідно до якого позивач зобовязався передати у розпорядження відповідача обєкт лізингу транспортний засіб типу Volkswagen Tiguan, 2011 року випуску, шасі №WVGZZZ5NZCW017291, р/н НОМЕР_1, а відповідач зобовязався прийняти даний автомобіль та сплатити суму коштів за договором, що становить еквівалент у гривні 26 720,00 доларів США, не враховуючи авансового платежу на суму, що становить еквівалент 6 680,00 дол. США .

Відповідач ОСОБА_1 порушив умови вище зазначеного договору в частині платежів тому з ініціативи ТзОВ «Порше Лізинг Україна» відповідно до умов договору 11 листопада 2013 року договір був припинений, а обєкт лізингу автомобіль Volkswagen Tiguan, 2011 року випуску д/н НОМЕР_1 18.03.2013 року повернуто.

Вважає, що відповідачем невиконання умов договору лізингу ТзОВ «Порше Лізинг Україна» заподіяно збитки у розмірі 40 861 грн. 27 коп., так як для вирішення

______________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_2 Категорія:27

Доповідач: Заїка В.М.

питання повернення обєкту лізингу позивач уклав договір зі спеціалізованою організацією ТОВ «Кредитекспрес ОСОБА_3Ел.Сі, ТОВ ОРУМ» та ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі», які здійснювали дії щодо отримання від відповідача та передачу ТзОВ «Порше Лізинг Україна» обєкту лізингу. За ці послуги ТзОВ «Порше Лізинг Україна» сплатило спеціалізованим організаціям плату за вчинення зазначених дій у зазначеному вище розмірі, в результаті порушення умов договору лізингу упущена вигода в сумі 5703 грн. 06 коп., яка втрачена в результаті повторного продажу обєкта лізингу, через порушення відповідачем своїх зобовязань застосовані штрафні санкції в сумі 615 грн. 24 коп., а також в звязку з невиконанням вимоги щодо повернення обєкта лізингу відповідач повинен сплатити неустойку в сумі 57 882 грн. 58 коп.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 30 березня 2015 року в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з таким вирішенням спору, ТзОВ «Порше Лізинг Україна» подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення вимог матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з мотивів наведених у ній.

Представник ОСОБА_1 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідача по справі, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів, які обґрунтовують, що виконавчий напис на дії про повернення обєкту лізингу вчинялися за зверненням директора товариства до юридичних компаній, використовуючи їх послуги, а тому не підлягає до задоволення стягнення суми збитків в розмірі 46564 грн. 33 коп.

Також за висновками суду першої інстанції не підлягає стягненню на користь позивача неустойка в розмірі 57882 грн.58 коп. та штраф в розмірі 615 грн. 24 коп. з тих підстав, що відповідач був позбавлений можливості повернути обєкт лізингу в добровільному порядку, а також відсутні дані про надіслання і вручення на адресу відповідача вимог про сплату платежів та повернення обєкту лізингу.

Сума упущеної вигоди в сумі 5703 грн. 06 коп. не підлягає до сплати в звязку з припиненням договору лізингу з ініціативи позивача і вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Однак, повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та наданими суду доказів позивачем і здобутими в судовому засіданні..

Так, судом встановлено, що 13 жовтня 2011 року між ТзОВ «Порше Лізинг України» і ОСОБА_1 укладено договір про фінансовий лізинг, згідно якого товариство передало ОСОБА_1 автомобіль за умови сплати за це періодичних лізингових платежів з переходом в майбутньому цього обєкту у власність лізингоотримувача.

У звязку з тим, що відповідачем систематично порушувались терміни сплати лізингових платежів, позивачем понесені витрати, в тому числі і на супроводження договору лізингу до його повного припинення з використанням послуг юридичних компаній та оплатою таких послуг.

На думку колегії суддів, такі витрати позивачем понесені в сумі 40861 грн.27 коп., що підтверджується умовами договору лізингу та платіжними дорученнями /а.с.48, 57,66/ і вони підлягають стягненню на користь позивача.

Відповідно до п. 8.2.2. умов договору лізингу передбачені штрафні санкції за вимоги щодо несплати лізингових платежів згідно виставлених і надісланих рахунків, які направлялись відповідачу, однак повертались в звязку з неотриманням останнім поштових відправлень. Такі штрафні санкції складають 615 грн.24 коп. і підлягають стягненню з відповідача.

Вирішуючи питання щодо стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, то колегія суддів приходить до висновку, що позов в цій частині задоволенню не підлягає, оскільки такі витрати не передбачені умовами договору лізингу. Крім того, як слідує з договору фінансового лізингу /а.с.76/ обєкт лізингу повторно продано за ціною 219 142 грн. 80 коп., що перевищує не виплачені лізингові платежі / 188 332 грн.06 коп./ і позивачем не надано доказів щодо необхідності продажу вказаного автомобіля саме за цією ринковою ціною, врахування сум податку на додану вартість та інших платежів і витрат, які були ним понесені в результаті неналежного виконання умов договору відповідачем.

Обговорюючи доводи апеляційної скарги відносно необхідності стягнення неустойки в розмірі подвійного лізингового платежу в загальному розмірі 57 882 грн. 58 коп., нарахованої з часу отримання повідомлення про припинення договору фінансового лізингу по день повернення транспортного засобу, тобто за період з 05 листопада 2013 по 18 березня 2014 року, то на думку колегії суддів в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Позивачем належним чином направлено вимогу про сплату заборгованості за договором, повернення обєкту лізингу та повідомлення від договору /а.с.32/, а відповідачем таке повідомлення отримано /а.с.34/.

Відповідно до ч.2 ст..785 ЦК України, якщо наймач не виконує обовязку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Однак, позивач за власним бажанням відмовився від договору лізингу і в цій ситуації необхідно враховувати особливості наслідків припинення договору фінансового лізингу, встановлені п.п.5,6 ст.10 Закону України від 16 грудня 1997 року «Про фінансовий лізинг». До зазначеного договору положення ст..785 ЦК України, яка передбачає стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення у разі неповернення наймодавцеві предмета найму, не застосовуються.

Позивач не позбавлений права вимагати відшкодування збитків з відповідача відповідно до закону або договору.

При розподілі судових витрат, суд виходить із положень ст.88 ЦПК України, згідно якої стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм матеріального права, через неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи. У звязку з цим, воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 березня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення збитків та неустойки в примусовому порядку відповідно до договору про фінансовий лізинг задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» 40 861 грн. 27 коп. завданих збитків., штраф у розмірі 615 грн. 24 коп., а всього: 41 476 грн.51 коп.,

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» судовий збір в розмірі 614 грн.57 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий : /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду В.М.Заїка