Справа № 524/3405/15-ц
20.07.2015 року Автозаводський районний м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді: Кривич Ж.О.,
за участі секретаря судового засідання Власової М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Техвоєнсервіс» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за затримку виплати,-
В С Т А Н О В И В:
До Автозаводського районного суду м. Кременчука звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 «Техвоєнсервіс» та прохав ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 «Техвоєнсервіс» на його користь заборгованість по заробітної платі в сумі 7 579 грн. 87 коп., середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати, компенсацію за кожен місяць затримки виплати заробітної плати відповідно до індексу споживчих цін в сумі 6 491 грн. 03 коп.
В обґрунтування заявлених вимог пояснив, що з 06.08.2014 року по 07.04.2015 року працював на ОСОБА_2 «Техвоєнсервіс» на посаді начальника пожежно-сторожової охорони. Наказом №32-к від 07 квітня 2015року був звільнений за згодою сторін п.1ст.36 КЗпП України.
При звільнені не були проведені розрахунки з ним. Підприємство заборгувало заробітну плату в сумі 7579 грн. 87 коп.. На його звернення з проханням виплатити належні йому кошти отримав відмову.
Позивач позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 «Техвоєнсервіс» в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином з дотриманням вимог ст. 76 ЦПК України, про причини не явки суду не повідомив. Суд вважає можливим слухати справу за відсутності вказаного відповідача згідно ст. 169 ЦПК України.
Визнавши подані представником позивача докази достатніми для встановлення фактів, що мають істотне значення для вирішення спору, за наявності відповідної згоди, суд вважає за можливим проведення заочного розгляду справи.
Суд, заслухавши представника позивача по справі, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.
Судом встановлено, що відповідно до наказу № 75-к від 06 серпня 2014 року директора філії ОСОБА_2 «Техвоєнсервіс» позивач ОСОБА_1 прийнятий на посаду начальника пожежно-сторожової охорони з окладом згідно штатного розкладу.
Відповідно до наказу № 32-к від 07 квітня 2015 року позивач ОСОБА_1 звільнений з займаної посади за ст.36 п.1 КЗпП за згодою сторін, зі змістом наказу ознайомлений.
Позивач ознайомлений з наказом, в позовній заяві посилається на номер та дату прийняття наказу, що в свою чергу свідчить про ознайомлення позивача з наказом.
Щодо вимог про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі суд, вважає що дана вимога підлягає задоволенню з наступного.
Позивач відповідно до наказу № 75-к від 06 серпня 2014 року директора філії ОСОБА_2 «Техвоєнсервіс» позивач ОСОБА_1 прийнятий на посаду начальника пожежно-сторожової охорони з окладом згідно штатного розкладу. Згідно наказу № 32-к від 07 квітня 2015 року позивач ОСОБА_1 звільнений з займаної посади за ст.36 п.1 КЗпП за згодою сторін, зі змістом наказу ознайомлений.
Позивачу нарахована заробітна плата 7579 грн. 87 коп. На вимогу позивача відповідач відмовився в добровільному порядку сплатити заборгованість по заробітної платі. Відповідно до довідки №62 від 15.04.2015року відповідач підтверджує, що позивач звільнений з роботи 07.04.2015року і перед відповідачем існує заборгованість по заробітній платі в сумі 7579 грн. 87 коп.
Судом встановлено, що позивач до цього часу дійсно не отримав заробітну плату в з вини відповідача.
Наданий відповідачем розрахунок заробітної плати позивачем не оспорюється, а тому судом приймається за основу.
Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України - заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семі днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України, якщо працівник в день звільнення не працював, нараховані при звільненні суми, мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Відповідно до ст. 117 КЗпП України обов'язок виплати середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку покладається на підприємство в разі невиплати належних працівникові сум у строки, визначені ст. 116 КЗпП України за наявності вини підприємства.
Судом встановлена вина підприємства, тому що з його боку не були намагання про проведення розрахунку, позивач неодноразово звертався до підприємства з вимогою про виплату заробітної плати, а тому вимоги щодо стягнення сум заборгованості по заробітній платі, розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку також підлягають задоволенню.
На підставі викладеного позовні вимоги ОСОБА_1 необхідно задовольнити . З відповідача на користь позивача необхідно стягнути 7579 грн. 87 коп. заробітної плати, компенсація за затримку виплати в сумі 6491 грн. 03 коп. за період з 21.04.2015 року по 20.07.2015 року включно.
Згідно ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволений, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 243.60 грн.
Керуючись ст.ст. 4,10,60,,213-215 ЦПК України, ст.ст. 116, 117, 237-1, 238 КЗпП України, ст. 1167 ЦК України , суд
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Техвоєнсервіс» про стягнення заборгованості по заробітної платі та середнього заробітку за час затримки заробітної плати - задовольнити .
Стягнути з ОСОБА_2 «Техвоєнсервіс» (ідентифікаційний код юридичної особи 33689867) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 7 579 грн. 87 коп. (сім тисяч пятсот сімдесят девять гривень 87 копійок) заробітної плати та 6 491 грн. 03 коп. (шість тисяч чотириста девяносто одна гривня 03 копійки) компенсації за затримку виплати.
Стягнути з ОСОБА_2 «Техвоєнсервіс» (ідентифікаційний код юридичної особи 33689867) на користь держави судовий збір в сумі 243 ( двісті сорок три) грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м.Кременчука протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя