Справа № 315/476/15-ц
Номер провадження № 2/315/185/15
06 липня 2015 року м. Гуляйполе
Гуляйпільський районний суд Запорізької області в складі:
головуючої судді Романько О.О.,
за участю секретаря судового засідання Бочкар О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гуляйполе Запорізької області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.
Згідно договору, у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 19.03.2015 року має заборгованість: 8942,72 доларів США, яка складається з наступного: 2719,61 доларів США - заборгованість за кредитом; 385,55 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 81,08 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 5320,46 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до договору: 10,69 доларів США штраф (фіксована частина); 425,34 доларів США штраф (процентна складова).
03.07.2015 року до суду надійшла заява представника позивача про приєднання до матеріалів справи доказів про понесені судові витрати повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в порядку п. 6 ч.3 ст. 79 ЦПК України та врахувати вказну заяву при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України ( а.с.50). Просить стягнути понесені та підтверджені письмовими доказами витрати на розміщення в пресі оголошення про виклик відповідача на загальну суму 330 грн. ( а.с.51-52).
В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву електронною поштою про розгляд справи без участі представника позивача в звязку з неможливістю брати участь у судовому засіданні. На позовних вимогах наполягають у повному обсязі. Проти заочного рішення по справі не заперечують (а.с. 49).
Виходячи з наведеного, а також положень ч. 2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача.
Відповідач в судове засідання повторно не зявилася. Згідно довідок відділення поштового звязку від 22.05.2015 року, 30.05.2015 року, 09.06.2015 року, 27.06.2015 року за зазначеною адресою не проживає (а.с. 35, 40, 41, 47). Згідно листа Верхньотерсянської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області № 188/02.02.12, який надійшов факсом 03.06.2015 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: с. Верхня Терса, вул. Мічуріна, будинок 48, не проживає, місце перебування вказаної громадянки сільській раді не відоме (а.с. 39). Згідно довідки Гуляйпільського РС УДМС України в Запорізькій області про реєстрацію місця проживання або місця перебування фізичної особи за № 2327/1311 від 13.05.2015 року, гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 12.04.2008 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за паспортом громадянина України серії ЕЕ № 723894, виданим Ленінським РВ УМВС України в АР Крим від 19.10.2002 року (а.с. 28).
Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно оголошення в друкованих засобах масової інформації в газеті «Запорізька правда» № 15 від 25.06.2015 року (а.с. 48).
Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Частина 9 ст. 74 ЦПК України передбачає, що відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Справа розглянута в заочному порядку, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, проти чого не заперечує представник позивача в своїй заяві, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд, вивчивши матеріали справи, надавши їм оцінку, вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зазначений договір є підставою виникнення зобов'язань.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
В ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Стаття 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 629 ЦК України укладений між сторонами договір є обов'язковим для виконання.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеними родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Стаття 1050 ЦК України передбачає, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Доказів того, що кредит повністю виплачений у матеріалах справи не має, не спростовано це і відповідачем. У відповідності до ст. 60 ЦПК України відповідач не надала доказів неправильності здійсненого позивачем розрахунку заборгованості.
Таким чином, суд вважає, що наявні матеріали справи свідчать про те, що відповідач має заборгованість, як по сумі кредиту так і по встановлених договором процентах, штрафу, комісії, пені.
Крім того, відповідно до ст. 36 Закону України «Про Національний банк України» офіційний курс гривні до іноземних валют установлюється НБУ. Валютні курси встановлюються Нацбанком за погодженням із Кабінетом Міністрів України.
Крім того, згідно з Положенням про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затверджене постановою НБУ № 496 від 12.11.2003 року (зі змінами та доповненнями), офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема до долара США, установлюється щоденно. Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформація про коригування іноземних валют за станом на останню дату. Отже, незмінність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена.
Відповідно до ст. 192 ЦК України законним платіжним способом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Частина 2 цієї ж статті передбачає, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і у порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.
Цивільним кодексом України передбачено можливість визначення зобов'язання в іноземній валюті.
Таким чином, кредитний договір між сторонами по даній справі про отримання позичальником кредиту в іноземній валюті не суперечить положенням ст. 524 ЦК України. Відповідно до положень п. 10 постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012р. №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" передбачено, що згідно зі ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК України передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Пунктом 12 згаданої постанови передбачено, що у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст. 3 Декрету Кабінету міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 року № 15-93 валюта України є єдиним законним засобом платежу на території України, який приймається без обмежень для оплати будь-яких вимог та зобов'язань, якщо інше не передбачено цим Декретом, іншими актами валютного законодавства України.
Відтак, вимоги щодо застосування заходів відповідальності за порушення грошових зобов'язань, визначених в іноземній валюті, мають заявлятися в національній валюті України (гривнях) за офіційним курсом Національного банку України на день предявлення відповідної вимоги.
Згідно повідомлення Національного банку України від 05.05.2015 року (день звернення до суду) було встановлено офіційні курси гривні до іноземної валюти, а саме 100 доларів США дорівнює 2113,2495 грн..
А тому позов підлягає частковому задоволенню, як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленим обставинами та перевірений наданими доказами.
Відповідно до п. 6 ч.3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України в зв'язку із частковим задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі в рахунок відшкодування судового збору в пропорційному розмірі до задоволених позовних вимог, а саме 1889 грн., 81 коп..
Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 74, 79, 88, 110, 157-158, 169, 212-215, 218, 223, 224-228 ЦПК України, ст. ст. 192, 509, 525-527, 530, 599, 610, 612, 627, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд, -
Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Гуляйпільський районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого цим Кодексом.
Суддя: ОСОБА_2