Справа № 466/4288/13 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 22-ц/783/2998/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів: Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

Секретар: Гацій І.І.

З участю представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 03 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання осіб таким, що втратили право на користування жилим приміщенням та виселення,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №1328/3956/12 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні частиною будинковолодіння, земельною ділянкою та зустрічним позовом про визнання за ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 права на користування частиною будинку та земельною ділянкою, які знаходяться на АДРЕСА_1.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_3 - ОСОБА_9. В апеляційній скарзі зазначає, що суд всупереч вимог ст.201 ЦПК України та роз»ясень наданих у п.33 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» не вказав, яким чином розгляд справи про усунення перешкод у користуванні власністю та зустрічним позовом про визнання права на користування частиною будинку, унеможливлює розгляд справи про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням та виселення. Стверджує, що клопотання про зупинення провадження спрямоване на затягування справи та унеможливлення доступу ОСОБА_3 до належного їй майна та продовження протиправних дій з сторони відповідача та членів його сім»ї. Вважає, що вирішення питання про визнання втратившими право на користуванням жилим приміщенням та виселення є першочерговим, а тому просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення на апеляційну скаргу представника відповідачів ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Матеріалами справи та судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить 51/100 ідеальних часток житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в такому складі :1-1/2,8 кв.м коридор, 1-2/2,8 кв.м кладова, 1-5/15,6 кв.м. житлова, 1-6/9,9 кв.м житлова,1-7/3,4 кв.м коридор, погріб «пг», гараж під літерою «В», літня кухня під літерою «Г». У спільному користуванні співвласників будинку: вбиральня під літерою «У», огорожа №1, ворота №2, відмостки І,ІІ,ІІІ згідно з технічним паспортом (а.с.10).

Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,0789 га, яка розташована у АДРЕСА_1(а.с.9).

У відповідності до довідки з місця проживання про склад сім»ї і прописки у будинку АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3- власник ? ч., ОСОБА_10 - чоловік, ОСОБА_11- син, ОСОБА_12- син, ОСОБА_13- внучка, ОСОБА_14- внучка, ОСОБА_15- власник ? ч., ОСОБА_16- мати, ОСОБА_17-чоловік, ОСОБА_18- син сетри, ОСОБА_19- дочка сестри, ОСОБА_5- брат, ОСОБА_6-дружина брата, ОСОБА_7- син брата, ОСОБА_8- дочка брата (а.с.7).

Звертаючись з позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, земельною ділянкою та господарськими приміщеннями, виселення та скасування реєстрації позивач зазначала, що в належній їй частині будинку проживає та зареєстрований її брат ОСОБА_5 з своєю сім»єю без будь-яких на це підстав, оскільки ніяких договірних відносин на проживання між ними немає, тому просила позов задовольнити.

Зупиняючи провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №1328/3956/12 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні частиною будинковолодіння, земельною ділянкою та зустрічним позовом про визнання за ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 права на користування частиною будинку та земельною ділянкою, які знаходяться на АДРЕСА_1, суд виходив з того, що оскільки у вказаній справі є зустрічний позов про визнання права на користування частиною будинку та земельною ділянкою та його задоволення буде виключати задоволення позову про визнання втратившими право на користування житловим приміщенням.

Колегія суддів цілком погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України, суд зобов»язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

У п.33 Постанови Пленуму ВСУ від 12.06.2009 N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз»яснено, що суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках, передбачених статтею 201 ЦПК , а за наявності підстав, визначених статтею 202 ЦПК, має право як на зупинення, так і на відмову в задоволенні такої заяви. Визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Враховуючи, що зустрічний позов у справі до вирішення якої зупинено провадження, містить вимоги про визнання права на користування частиною будинку та вказані вимоги є пов»язані з вимогами про визнання втратившими право на користування житловим приміщенням, а відтак суд правомірно зупинив провадження у справі.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування законної ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст.307 ч.2 п.1,312 ч.1 п.1,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 03 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Ю.Р. Мікуш

Судді: А.В. Ніткевич

О.Ф. Павлишин