АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 -ц-796-7109/2015 р. Головуючий в 1 інстанції- Марфіна Н.В.
Доповідач - Барановська Л.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«02» червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі

Головуючого - Барановської Л.В.

Суддів - Качана В.Я., Прокопчук Н.О.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 03 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання малолітньої дитини.

Заслухавши доповідь судді Барановської Л.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В С ТА Н О В И Л А :

У вересні 2014 р. позивачка звернулась до суду з даним позовом до відповідача.

Просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 4 200 грн. щомісячно до повноліття дитини- сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1

Зазначала, що перебувала з відповідачем з липня 2007 р. у цивільному шлюбі, мають неповнолітню дитину, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина.

Посилаючись на вказані обставини просила позов задовольнити.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 03.04.2009 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1 000 грн. щомісячно, починаючи з 19.09.2014 р. і до досягнення дитиною повноліття.

В решті вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог, ухвалити рішення про задоволення позову в розмірі 4 200 грн. щомісячно, посилаючись на те, що суд не дав належної оцінки доказам по справі, неповно з'ясував обставини справи.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, є ОСОБА_2, а матір'ю ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5).

Відповідно до довідки форми №3а, ОСОБА_3 проживає разом зі своєю матір'ю - позивачкою у справі за адресою: АДРЕСА_1. Батько разом з дитиною та його матір'ю не проживає (а.с. 6).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 4200,00 грн. щомісячно до повноліття дитини.

Суд прийшов до обґрунтованого висновку, що заявлений до стягнення розмір необхідно зменшити, оскільки матеріальне становище відповідача, що дозволяло б йому сплачувати аліменти у сумі 4200,00 грн. стороною позивача не доведено, при цьому суд правильно вважає безпідставним посилання представника позивача на те, що судом було обмежене процесуальне право позивача на доведення обставин справи шляхом допиту свідків, оскільки в даному випадку матеріальне становище не може бути підтверджене показами свідків. Покази свідків у такому спорі не є належними та допустимими доказами, а задоволення клопотань про їх виклик призвело б до додаткового затягування розгляду справи та в кінцевому результаті показання не змогли б стати підставою для визначення матеріального стану відповідача.

Матеріальне становище відповідача встановлене судом на підставі письмових доказів у вигляді офіційних документів, які наявні в матеріалах справи та зі змісту яких вбачається, що на даний час відповідач офіційно не працює та доходу не отримує.

Неофіційні джерела доходу відповідача на суму 1000-1500 доларів США щомісячно стороною позивача належними та допустимими доказами не підтверджені, при цьому суд обґрунтовано не бере до відому посилання позивача та її представника на те, що відповідач відпочиває за кордоном, витрачає на дитину чималі кошти та ін., що, на думку сторони позивача, вказує на достатній рівень матеріального становища відповідача, оскільки такі висновки є припущеннями, однак доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом також встановлено, що з 01.01.2015 року по 30.11.2015 року прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років становить 1032,00 грн., а з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року становитиме 1167,00 грн. Таким чином, середній прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років становить біля 1100,00 грн. на місяць, отже кожен з батьків має витрачати на дитину не менше 550,00 грн. щомісячно.

Враховуючи рівність обов'язку батьків щодо матеріального забезпечення дитини, відсутність встановлених судом у відповідності до положень ст. 182 СК України обставин, які б вказували на необхідність зменшення частки батька у забезпеченні сина, а також з урахуванням достатньо скрутного матеріального становища дитини, що викликано перебуванням позивачки на пенсійному забезпеченні та наявністю в останньої іншої дитини, з огляду на працездатний вік платника аліментів та часткове визнання ним заявленого позову у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, що спрямовано на як найкраще матеріальне забезпечення життя та розвитку дитини в порівнянні з встановленими державою прожитковими мінімумами, суд вважає за необхідне визначити стягнення аліментів у сумі 1000,00 грн. щомісячно до повноліття дитини.

Суд повно та всебічно з»ясував дійсні обставини справи, дав належну оцінку доказам.

Доводи апеляційної скарги висновків рішення суду не спростовують .

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 03 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді