Справа № 362/1567/15-ц
Провадження № 4-с/362/24/15
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

04.06.2015 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Шевченко О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця ВДВС Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_2 щодо ненадання відповіді на її заяву від 24.11.2014 року та не вчиненні необхідних дій по закінченню виконавчого провадження ВП № 41917784 у звязку з його виконанням.

В обґрунтування вимог своєї скарги особа зазначила, що вона є стягувачем у виконавчому провадженні ВП № 42143912 про стягнення із ОСОБА_3 на її користь грошових коштів в сумі 74 490 гривень 94 копійки та боржником у виконавчому провадженні ВП № 41917784 про стягнення з неї на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 38 380 гривень 00 копійок.

Відповідно до частини другої статті 601 ЦК України, вона звернулася до ОСОБА_3 із заявою про зарахування зустрічних вимог, згідно із якою її заборгованість перед останнім є погашеною в рахунок погашення її зобовязання перед ним.

У звязку з цим, ОСОБА_3 звернулася до ВДВС Васильківського МРУЮ Київської області із заявами в яких поінформувала про зарахування однорідних зустрічних вимог, а також просила державного виконавця закінчити виконавче провадження ВП № 41917784.

Оскільки за такою заявою жодних дій державним виконавцем не вчинено, посилаючись на висновки постанови Верховного Суду України від 09 грудня 2008 року, у якій викладено правову позицію про існування можливості здійснення одностороннього зарахування однорідних зустрічних вимог на стадії виконавчого провадження оскільки обмежень встановлених законом для здійснення зарахування односторонніх зустрічних вимог на стадії виконання рішення не має, ОСОБА_1 просить визнати протиправною бездіяльність державного виконавця ВДВС Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_2, що полягає у ненаданні відповіді на заяву від 24 листопада 2014 року по виконавчому провадженню ВП № 41917784 протягом строку більше ніж 40 днів та не вчиненні нею необхідних дій по закінченню виконавчого провадження ВП № 41917784 у звязку з його виконанням, а також, зобовязати цього ж державного виконавця закінчити виконавче провадження ВП № 41917784 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» і зарахувати зустрічні вимоги в сумі 38 380 гривень 00 копійок по виконавчому листу Васильківського міськрайонного суду від 28.02.2011 року у справі № 2-236/11 та визнати виконавчий лист Васильківського міськрайонного суду від 03.02.2014 року по справі № 2/362/255 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 38 380 гривень 00 копійок таким, що не підлягає виконанню.

В судове засідання ніхто не прибув.

Учасники процесу були повідомлені про місце, день і час розгляду скарги належним чином, причини свого неприбуття в судове засідання суд не повідомили.

Представник особи, яка подала скаргу надав заяву у якій підтримав вимоги скарги та просив проводити розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_1 є стягувачем у виконавчому провадженні ВП № 42143912, відкритого на підставі виконавчого листа Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.02.2011 року по цивільній справі № 2-236/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, за яким з останнього на її користь стягнуто грошові кошти в сумі 74 490 гривень 94 копійки.

ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні ВП № 41917784, відкритого на підставі виконавчого листа Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.02.2014 року по цивільній справі № 2/362/255 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, за яким з останньої на користь ОСОБА_3 стягнуто борг в сумі 38 380 гривень 00 копійок.

Відповідно до частини другої статті 601 ЦК України, 21 листопада 2014 року ОСОБА_4 звернулася до ОСОБА_3 із заявою про зарахування зустрічних вимог, згідно із якою її заборгованість перед ним у розмірі 38 380 гривень 00 копійок є погашеною в рахунок погашення його зобовязання перед нею у розмірі 74 490 гривень 94 копійок.

Надалі, 24 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернулася до державного виконавця ВДВС Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_2 із заявами як боржник і стягував окремо в яких поінформувала про часткове виконання рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.02.2011 року по справі № 2-236/11 (ВП № 42143912) та, про повне виконання рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09.01.2014 року по справі № 362/5907/13-ц, шляхом зарахування однорідних зустрічних вимог, у звязку з чим просила державного виконавця закінчити виконавче провадження ВП № 41917784.

Натомість, відповіді на вказану заяву ОСОБА_1 від 24.11.2014 року державним виконавцем ВДВС Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_2 не надано, що підтверджується витребуваними і дослідженими в судовому засіданні матеріалами виконавчого провадження № 41917784.

Отже, така бездіяльність державного виконавця суперечить положенням Закону України «Про виконавче провадження» чим порушує права особи, яка подала скаргу, як сторони виконавчого провадження, а тому є протиправною.

Тобто, вимоги скарги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо решти вимог скарги, вирішуючи їх по суті, суд виходить з наступного.

У пункті 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам розяснено, що суд не має права зобовязувати посадову особу державної виконавчої служби до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

У звязку з наведеним, суд вважає, що відсутні підстави для зобовязання державного виконавця закінчити виконавче провадження ВП № 41917784 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки згідно із Законом про виконавче провадження такі дії можуть здійснюватися лише державним виконавцем, а також немає даних щодо фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Одночасно суд враховує, що норми Закону України «Про виконавче провадження» не передбачають порядку здійснення дій (і які саме повинен вчинити дії держаний виконавець) державним виконавцем у випадку зарахування однорідних зустрічних вимог відповідно до статей 601 і 602 ЦК України та не встановлюють обовязку державного виконавця зарахувати такі зустрічні вимоги.

При цьому, суд враховує правові висновки Верховного Суду України, що викладено у постанові від 09 грудня 2008 року, відповідно до яких Закон України «Про виконавче провадження» не містить заборони щодо можливості виконання судового рішення шляхом проведення зарахування зустрічних вимог.

Разом з цим, положеннями Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено обовязкових дій державного виконавця у випадку виконання судового рішення шляхом проведення зарахування зустрічних вимог, а тому, суд вважає, що повязана із цим бездіяльність державного виконавця не є протиправною, оскільки не суперечить його обовязкам, встановленим даним законом.

Стосовно вимог скарги про визнання виконавчого листа Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.02.2014 року по справі № 2/362/255 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 38 380 гривень 00 копійок таким, що не підлягає виконанню, то суд звертає увагу на те, що підстави і порядок визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню чітко визначені цивільним процесуальним законом.

Зокрема, частини друга та четверта статті 369 ЦПК України передбачають, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, а також, у разі якщо виконавчий лист було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Враховуючи, що визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню належить до процесуальних питань, повязаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) /Розділ VI ЦПК України/, підстави для задоволення вимог скарги в цій частині є безпідставними, оскільки для їх розгляду передбачено інший порядок звернення до суду, а не шляхом подання скарги на дії (бездіяльність) державного виконавця, що врегульовано Розділом VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог скарги в частині, що є обґрунтованою.

На підставі наведеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 208 210, 385 387 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати бездіяльність державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_2 по ненаданню відповіді на заяву від 24 листопада 2014 року по виконавчому провадженню ВП № 41917784 протиправною.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий