АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 755/5869/14-ц Головуючий у суді першої інстанції: Чех Н.А.
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4739/15 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі Орленко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою Кредитної спілки «Аккорд» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2014 року по цивільній справі за позовом Кредитна спілка «Аккорд» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року Кредитна спілка «Аккорд» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11.03.2005 між Кредитною спілкою «Аккорд» та членом їх кредитної спілки - відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір № В-15995. Згідно п.1.1 даного договору КС «Аккорд» надала відповідачу кредит у розмірі 4 950 грн. Відповідач умови договору належним чином не виконує, у зв′язку з чим виникла заборгованість, яка на день складання даного позову (січень 2014 року) за тілом кредиту становить 4 950 грн., за процентами - 4 496,84 грн., що в сумі складає 9 446,84 грн. Відповідач здійснював оплати по кредиту частково, по кілька платежів в 2007 році, 2008 році, 2009 році, 2011 та 2012 роках. Згідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Крім вказаної заборгованості по тілу кредиту та процентах просили стягнути інфляційну складову та 3% річних на підставі ст.625 ЦК України, що становить - 21 588 грн. 05 коп.,.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2014 року в задоволенні позову Кредитна спілка «Аккорд» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі позивач порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким позовні вимоги Кредитна спілка «Аккорд» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задовольнити у повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не враховано, що позичальник не дотримався погодженого графіку платежів, кошти в строк до 11.03.2006 не повернув, у період з 21.11.2007 по 09.06.2009 позичальником сплачено 7000,00 грн. Рішенням кредитного комітету від 07.06.2011 суму боргу реструктуризовано на два роки, проте позичальником умови вказаної реструктуризації виконані частково (сплачено 7900 грн.) через що тільки 28.01.2014 Спілка звернулась з повторним позовом про стягнення залишку боргу в сумі 9446,84 грн., 3% річних та інфляції в сумі 21588,05 грн., всього 31034,89 грн.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 74, 305 ЦПК України неявка сторінабо інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 березня 2005 року між Кредитною спілкою "Аккорд" та членом кредитної спілки "Аккорд" ОСОБА_4 був укладений договір № В-15883, згідно умов якого Кредитна спілка надала позичальнику ОСОБА_4 кредит у розмірі 4 950 грн. (п.1.1), а позичальник ОСОБА_4 зобов'язався щомісячно сплачувати кредитору нараховані проценти та частину кредиту в термін та розмірах не менше, ніж зазначено в рекомендованому графіку платежів (додаток № 1). Проценти за користування кредитом нараховуються Спілкою на фактичний залишок суми кредиту, виходячи з розрахунку 0,148 за кожен день користування кредитом - п. 2.3 договору. Згідно із додатком №1 до договору №В-15883 від 11.03.2005 позичальник зобов′язувався сплачувати 11 числа кожного місяця в період з 11.03.2005 по 11.03.2006 визначену суму платежу на кожен місяць, строком до 11 березня 2006 року. Встановлено, що у період 2005-2006 років відповідач не здійснював оплату по кредиту та процентам. З наданих до справи розрахунку заборгованості та копій квитанцій вбачається, що відповідач перерахував кредитору грошові кошти за призначенням сплата по кредиту на загальну суму - 14 900 грн. після закінчення строку дії договору в період 2007-2012 років. Дані кошти позивачем були отримані та зараховані.

Ухвалюючи у справі рішення про відмову в задоволенні позову КС «Аккорд», суд першої інстанції виходив із підстав, передбачених частиною четвертою статті 267 ЦК України.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідають вимогам закону.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору.

Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Частинами першою, п'ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Встановивши при розгляді справи, що між сторонами укладено договір зі строком повернення кредиту до 11 березня 2006 року, з початком перебігу строку позовної давності з дня коли боржник повинен був сплатити черговий платіж, проте не сплатив його (з березня 2005 року ), а з позовом до суду позивач звернувся 20 лютого 2014 року, тобто після спливу позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову з підстав пропуску позивачем строку для звернення до суду без поважної причини.

Доводи апеляційної скарги представника позивача щодо надання рішенням кредитного комітету від 07.06.2011 позичальнику строку до 07 червня 2013 року для сплати заборгованості за кредитом у розмірі 14 950,00 грн. не мають правового значення для визначення перебігу позовної давності, оскільки рішення комітету не може бути підставою для виникнення зобов′язальних правовідносин між сторонами та не створює для відповідача ОСОБА_4 обов′язку по сплаті визначеної суми, як заборгованість за укладеним між сторонами договором № В-15883 від 11 березня 2005 року з визначеним строком виконання зобов'язання до 11 березня 2006 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Аккорд» - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2014 року -залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: