АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4650/15 Справа № 2-2551/2011 Головуючий у 1 й інстанції - Казак С.Ю. Доповідач - Городнича В.С.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Видюковій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю "Центр міста", Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Уютний-1" про визнання права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2011 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що 24.05.2006 року між ОСОБА_4 (інвестор) та ПП «Центр Міста»(забудовник), правонаступником якого є ТОВ «Центр міста», було укладено договір №82 про інвестування житлового будівництва. 22.08.2007 року між ОСОБА_4 (первинний інвестор) та ОСОБА_5 (новий інвестор) та ПП «Центр міста» було укладено договір про відступлення права вимоги. 20.11.2007 року між ОСОБА_5 (первинний інвестор) та ОСОБА_3 (новий інвестор) та ТОВ «Центр міста» було укладено договір про відступлення права вимоги. Відповідно до п.1 цього договору первинний інвестор передає, а новий інвестор приймає на себе всі права та обов'язки по договору №82 про інвестування житлового будівництва від 24.05.2006 року, отже з моменту підписання зазначеного договору від 20.11.2007 року права інвестора та кредитора за договором №82 від 24.05.2006 року набула ОСОБА_3 Пунктом 7 цього договору встановлено, що з моменту набрання чинності вказаним договором забудовник звільняється від всіх своїх зобов'язань за договором №82 про інвестування житлового будівництва від 24.05.2006 року відносно первинного інвестора. Однак відповідач не виконав вимоги п.п. 3.1.1, 3.1.2. договору №82 про інвестування житлового будівництва від 24.05.2006 року. Позивач свої зобов'язання щодо інвестування будівництва квартири виконала вчасно і в повному обсязі, але до цього часу не має можливості оформити право власності на квартиру, оскільки ТОВ «Центр міста» не надає необхідні документи для реєстрації права власності.

Враховуючи зазначене, позивач просила визнати за нею право власності на квартиру № 14, загальною площею 93,6 м2, житловою площею 44,0 м2, яка розташована на 6-му поверсі за адресою: АДРЕСА_2 та складається з: 1-прихожої (площа 9,7 м2), 2-санвузла (площа 6,5 м2), 3-кухні (площа 27,7 м2), 4-кладової (площа 5,7 м2), 5-житлової кімнати (площа 15,5 м2) та 6-вітальні (площа 28,5 м2) без додаткових актів введення в експлуатацію.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2011 року позовні вимоги задоволені повністю. Визнано за ОСОБА_3 право власності на квартиру № 14, загальною площею 93,6 м2, житловою площею 44,0 м2, яка розташована на 6-му поверсі за адресою: АДРЕСА_2 та складається з: 1-прихожої (площа 9,7 м2), 2-санвузла (площа 6,5 м2), 3-кухні (площа 27,7 м2), 4-кладової (площа 5,7 м2), 5-житлової кімнати (площа 15,5 м2) та 6-вітальні (площа 28,5 м2) без додаткових актів введення в експлуатацію. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з таких підстав.

Встановлено, що 24.05.2006 року між ОСОБА_4 (інвестор) та ПП «Центр Міста» (забудовник), правонаступником якого є ТОВ «Центр міста», було укладено договір №82 про інвестування житлового будівництва.

22.08.2007 року між ОСОБА_4 (первинний інвестор) та ОСОБА_5 (новий інвестор) та ПП «Центр міста» було укладено договір про відступлення права вимоги.

20.11.2007 року між ОСОБА_5 (первинний інвестор) та ОСОБА_3 (новий інвестор) та ТОВ «Центр міста» (забудовник) було укладено договір про відступлення права вимоги.

Після підписання договорів від 22.08.2007 року та 20.11.2007 року про відступлення права вимоги, права інвестора та кредитора за договором №82 про інвестування житлового будівництва від 24.05.2006 року набула ОСОБА_3

Відповідно до договору про інвестування житлового будівництва інвестор зобов'язується прийняти участь в інвестуванні будівництва багатоповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2, а забудовник зобов'язується організувати його будівництво відповідно до договірних умов та передати Інвестору у власність квартиру будівельний № 17, загальною площею 85,2 м2, розташовану на 6-му поверсі вказаного житлового будинку.

Згідно з п.п.2.1 та 2.2 договору про інвестування житлового будівництва загальна сума інвестицій складає еквівалент 63900 доларів США, що на дату укладення договору складає 322695,00 грн., які вносяться/перераховуються інвестором в касу/на поточний рахунок відповідача в національній валюті України (гривні) в строки, зазначені в «Графіку інвестування», який є не від'ємною частиною вказаного договору.

Згідно довідки ПП «Центр міста» вих. №84 від 22.08.2007 року інвестором було проведено інвестування у розмірі 100%, на виконання договору №82 від 24.05.2006 року.

Відповідно до п.п.3.1.1, 3.1.3 договору про інвестування житлового будівництва відповідач зобов'язується організувати будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 та ввести його експлуатацію в 3-му кварталі 2006 року з дотриманням вимог проектної документації, а також діючих будівельних норм України; підготувати та передати інвестору всі документи, необхідні для отримання останнім в Міжміському бюро технічної інвентаризації м. Дніпропетровська свідоцтва про право власності, витягу про реєстрацію права власності та технічного паспорту на об'єкт інвестування, при умові, що інвестор проінвестував 100% вартості інвестування.

Встановлено, що на даний момент будівництво житлового будинку завершено, але на виконання договору про інвестування житлового будівництва позивачці не було передано квартиру будівельний №17, загальною площею 85,2 м2, розташовану на 6-му поверсі вказаного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2.

Державно-кооперативним проектно-вишукувальним інститутом «Дніпроагропроект» Ліцензія АБ № 204592, яка дійсна з 09.08.2005 року до 09.08.2010 року, у 2009 році було проведено обстеження і оцінку технічного стану будівельних конструкцій жилого будинку, розташованого по АДРЕСА_1 (Літ. А-8, 9), тамбура (Літ. а-1); прибудов (Літ. а1-1; а2-1; а3-1), ґанків (Літ. а; а2-а10; а 20; а21), входів до цокольного поверху (Літ. а11; а12; а15; а18; а23), приямків (Літ. а 13; а14; а19; а22; а 24), терас (Літ. а25; а26). Згідно даного обстеження та висновку встановлено, що несучі, огороджувальні конструкції та вироби знаходяться у нормальному і задовільному стані. Тамбури, прибудови, входи в цокольний поверх, приямки і тераси - конструкції знаходяться в нормальному стані і належать до категорії К-1 відповідно нормативної класифікації за несучою здатністю та експлуатаційним характеристикам. Всі інженерні мережі та системи, підведені до обстежуваного об'єкту, функціонують нормально. В усіх квартирах жилого будинку (Літ. А-8, 9) висота приміщень, внутрішнє планування, площі жилих та допоміжних приміщень відповідають вимогам чинного ДБН В.2.2-15-2005 "Жилые здания. Нормы проектирования".

29.06.2010 року з балансу ТОВ «Центр міста» на баланс ОСББ «Уютний-1» було передано будинок АДРЕСА_1. Відповідно до довідки ОСББ «Уютний-1» в результаті поточної технічної інвентаризації багатоповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 (будівельна адреса будинку: АДРЕСА_1), проведеної КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» 20.07.2009 року, була введена суцільна нумерація квартир та нежитлових приміщень будинку. В результаті введення суцільної нумерації, квартирі будівельний №17, що розташована на 6-му поверсі багатоповерхового житлового будинку було присвоєно адресу: АДРЕСА_1. Також визначено фактичну загальну площу 93,6 м2 вказаної квартири №14.

Судом встановлено, що квартири з усіма їх складовими частинами є прийнятими до експлуатації та не потребують іншого проведення дослідження готовності до експлуатації - прийняття до експлуатації, в тому числі складання актів прийняття до експлуатації. А тому суд дійшов висновку щодо можливості визнання права власності без додаткового акту введення в експлуатацію.

Ухвалюючи рішення, суд прийшов до висновку, що зобов'язання за укладеним договором позивач виконала в повному обсязі, проте невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором призвело до порушення прав позивача, а тому заявлені нею вимоги підлягають задоволенню.

Однак, з висновком суду погодитися не можна, враховуючи наступне.

26 січня 2005 року між ОСОБА_2 та ПП «Центр міста» укладено договір про надання земельних ділянок в користування під забудову (встановлення суперфіцію), який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6

Відповідно до умов договору суперфіцію ОСОБА_2 передав, а ПП «Центр міста» прийняв у безстрокове платне володіння та користування земельні ділянки площею 0,0896 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, та площею 0,0931 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 з метою будівництва та подальшої експлуатації житлового комплексу згідно з рішенням Дніпропетровської міської ради №50/18 від 14 липня 2004 року.

У вигляді плати за користування земельними ділянками ПП «Центр міста» зобов'язаний був передати ОСОБА_2 частину житлового комплексу, для будівництва якого надаються земельні ділянки загальною площею 300 кв.м на третьому поверсі (п.3.1 договору суперфіцію).

Умовами договору ОСОБА_2 було надано право вимагати від ПП «Центр міста» своєчасного внесення плати за користування (4.1.2.), та передбачений обов'язок ПП «Центр міста» передати ОСОБА_2 плату за користування земельними ділянками у вигляді 300 кв.м. житлового комплексу (п. 4.4.2. договору).

Однак зазначені зобов'язання ПП «Центр міста» не виконало.

Таким чином, оскаржуваним рішенням було вирішено питання про право власності на нерухоме майно, на яке у ОСОБА_2 є законні права, які виникли на підставі договору суперфіцію, оскільки це майно знаходиться в житловому будинку літ. А-8, 9 по АДРЕСА_1, який збудований на належних ОСОБА_2 земельних ділянках.

Під час розгляду справи судом першої інстанції зазначені обставини з'ясовані не були, справу розглянуто без залучення до участі у ній власника земельних ділянок ОСОБА_2

Крім того, виходячи зі змісту ч. 1 і 2 ст. 331 ЦК України, ч. 1ст. 182 ЦК України та п. 8 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об'єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності.

Необхідність прийняття закінчених будівництвом об'єктів в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, передбачена ч. 3 ст. 18 Закону України «Про основи містобудування».

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» від 22 вересня 2004 року N 1243 прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації закінчених будівництвом об'єктів. За результатами роботи державної приймальної комісії складається акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта. Акт державної приймальної комісії підлягає затвердженню у 15-денний строк органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що утворив цю комісію, та реєструється в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, яка видала дозвіл на виконання будівельних робіт.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що відповідно до експертного та технічного висновку Інституту Дніпроагропроект, квартири з усіма їх складовими частинами є прийнятими до експлуатації та не потребують іншого проведення дослідження готовності до експлуатації - прийняття до експлуатації, в тому числі складання актів прийняття до експлуатації, оскільки висновок про технічний стан будівельних конструкцій, в даному випадку, не замінює акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта.

За таких обставин у суду першої інстанції не було підстав для задоволення позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду - скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2011 року - скасувати.

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні її позовних вимог до товариства з обмеженою відповідальністю "Центр міста", Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Уютний-1" про визнання права власності.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова