Справа № 541/1677/15-ц
Провадження №2/541/809/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 серпня 2015 року

м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої, судді Альошиної Н.М.,

при секретарі Калініченко Л.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Миргородського району про визнання права на отримання земельної частки (паю) в порядку спадкування, треті особи: Колективне сільськогосподарське підприємство «імені Іваненка», Головне управління Держземагенства у Полтавській області, ОСОБА_3,

Встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 сільської ради Миргородського району, треті особи: Колективне сільськогосподарське підприємство «імені Іваненка», Головне управління Держземагенства у Полтавській області, в якому просила визнати за нею право на спадщину за заповітом, що складається з права на земельну частку (пай) площею 5,468 гектара, № 565, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Миргородського району Полтавської області, вартістю 172.573,43грн.,внаслідок розпаювання земель Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство імені Іваненка» в порядку спадкування після померлого 15 вересня 2011 року її батька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Обґрунтовуючи позов посилалась на те, що після смерті 15 вересня 2011 року ОСОБА_4 відкрилась спадщина в тому числі і на земельну ділянку (пай) № 565 в розмірі 5,468 гектара, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Миргородського району Полтавської області, внаслідок розпаювання земель Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство імені Іваненка», право на отримання якої мав за життя ОСОБА_4 .

За життя ОСОБА_4 склав заповіт яким заповів все своє майно їй та її сестрі ОСОБА_3 в рівних долях. Але ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини на її користь. Вона частково оформила спадщину за заповітом у вигляді житлового будинку та земельної ділянки, призначеної для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 20 травня 2012 року на житловий будинок з надвірними побудовами в с. Петрівці пр. Садовий,2 та земельну ділянку площею 0,4973 га.

Але їй не було відомо, що її батько мав право на отримання земельної частки (паю) в результаті розпаювання земель ДП «СГП ім. Іваненка».

Відповідно до рішення загальних зборів працівників та пенсіонерів ДП «СГП ім. Іваненка» затверджено списки осіб, які мають право на одержання земельної частки (паю), де за порядковим номером 495 значиться ОСОБА_4, оскільки він працював в ДП «СГП ім. Іваненка» з 01.01.1948 року по 31.12.1990 року та наділена йому земельна ділянка № 565 на території ОСОБА_2 сільської ради Миргородського району площею 5,468 га.

При зверненні до органів нотаріату для оформлення спадщини, їй було відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, оскільки за життя батько не встиг його отримати.

Ухвалою суду від 23 липня 2015 року до участі у справі було залучено в якості 3ї особи ОСОБА_3, так як вона також мала право на спадщину.

Позивачка ОСОБА_1 заявлений позов підтримала, просила задовольнити та звернулась до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність (а.с.39)

ОСОБА_2 сільська рада надала суду заяву (а.с.44) про розгляд справи без участі їх представника.

Треті особи: Головне управління Держземагенства у Полтавській області послалось на розсуд суду при розгляді справи та просили розглядати її без участі представника. (а.с.46,47)

ОСОБА_3 надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності та не заперечувала проти задоволення позовних вимог (а.с.40).

Дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Рішенням загальних зборів працівників та пенсіонерів ДП «СГП ім. Іваненка» від 24 серпня 2011 року (протокол від 24 серпня 2011 року) затверджено списки осіб, які мають право на одержання земельної частки (паю) згідно ст. 25. п. 1 Земельного кодексу України, де в списку за порядковим номером 495 значиться ОСОБА_4, земельна ділянка № 565, на території ОСОБА_2 сільських рад Миргородського району, площею 5,468 гектарів. Сертифікат на право на земельну частку (пай) не видавався (а.с. 22).

На підставі розпорядження голови Миргородської районної державної адміністрації «Про надання дозволу на розробку проекту приватизації» від 18.02.2013 р. № 32 надано дозвіл ДП «СГП ім. Іваненка» на розробку проекту приватизації земель підприємства. Проект розроблений державним підприємством «Полтавський науково-дослідний інститут землеустрою».

Таким чином, рішенням загальних зборів працівників та пенсіонерів ДП «СГП ім. Іваненка» від 24 серпня 2011 року, прийнятого в межах повноважень та за життя ОСОБА_4 закріплено його право на земельну частку (пай).

13.02.2013 року Управлінням Держземагенства у Миргородському районі погоджено проект приватизації земель ДП «Сільськогосподарське підприємство імені Іваненка» на території ОСОБА_2 та Гаркушинської сільських рад Миргородського району (а.с. 18).

18.02.2013 року Розпорядженням голови Миргородської районної державної адміністрації № 32 погоджено проект приватизації земель ДП «СГП ім. Іваненка» на території ОСОБА_2 та Гаркушинської сільських рад Миргородського району, розроблений ДП «Полтавський НДІЗ» на загальній площі 4034,1176 га ріллі, яким передбачено місце розташування кожної із 749 земельних ділянок, створення мережі підїзних шляхів, вартість земельної частки (паю) (а.с. 19).

15 вересня 2011 року помер батько позивачки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 На момент смерті мешкав за адресою: Полтавська область, Миргородський район, село Петрівці пр. Садовий, №2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КЕ № 194559 від 16.09.2011 року та довідкою ОСОБА_2 сільської ради № 404 від 19.06.2015 року (а.с. 4, 25).

За життя ОСОБА_4 склав заповіт яким заповів все своє майно позивачці та її сестрі ОСОБА_3 в рівних доля. (а.с. 3) Але ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини на користь позивачки ОСОБА_1, яка і прийняла спадщину за заповітом у вигляді житлового будинку та земельної ділянки призначеної для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 19 травня 2012 року на житловий будинок з надвірними побудовами в с. Петрівці пр. Садовий,2 та земельну ділянку площею 0,4973 га. (а.с.16). Від іншої ? частки спадкового майна ОСОБА_3 відмовилась на користь ОСОБА_1

Після смерті ОСОБА_4 відповідно до ч. 1 ст. 1220 Цивільного кодексу України відкрилася спадщина, в яку входило право на отримання земельної частки (паю) внаслідок розпаювання земель ДП «СГП ім. Іваненка».

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та відповідною постановою від 14.03.2014 року, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 15 вересня 2011 року ОСОБА_4 по причині відсутності правовстановлюючого документа на земельну ділянку, так як ОСОБА_4 не отримав його за життя. (а.с.21)

Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, який помер (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Положеннями ст. 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.ст. 1220,1221 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місце відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Участь у справі як відповідача ОСОБА_2 сільської ради передбачена розясненнями п.24 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику про спадкування» від 30.05.2008 № 7 і зумовлена тим, що орган місцевого самоврядування вправі предявити вимогу про визнання вищезазначеної спадщини відумерлою.

Отже, враховуючи те, що рішення про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність на імя ОСОБА_4 за життя останнього не видавався, позивачка ОСОБА_1 прийняла відповідно до складеного заповіту спадщину та частково оформила її, тому з метою оформлення спадщини необхідно встановити за спадкоємцем ОСОБА_1 - право на право отримання земельної частки (паю) в порядку спадкування після померлого 15 вересня 2011 року ОСОБА_4, виходячи з положень ст. 16 ЦК України, якою передбачено способом захисту цивільних прав та інтересів - визнання права.

За таких обставин позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі, і тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 16,1216,1217,1233,1234,1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 197, 212 - 215, 218, 294 ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 16 червня 1953року народження, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3, право на спадщину за заповітом що складається з права на земельну частку (пай) № 565 в розмірі 5,468гектара, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Миргородського району Полтавської області, внаслідок розпаювання земель Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство імені Іваненка», право на отримання якої мав ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, що помер 15 вересня 2011 року.

Копію рішення направити сторонам.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного судуПолтавської області, через Миргородський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_5