Справа № 361/276/14ц Головуючий у І інстанції Білик Г.О.
Провадження № 22-ц/780/3775/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 16.07.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

16 липня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Білоконь О.В.,

суддів Даценко Л.М., Савченка С.І.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення відсотків за користування позикою та витрат на правову допомогу ,-

встановила:

У січні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми позики, трьох процентів річних від простроченої суми та процентів за користування позикою, посилаючись на те, що 24 жовтня 2009 року вона надала відповідачу у позику грошові кошти у розмірі 14 тисячі доларів США, що еквівалентно 111 902 грн., які остання зобовязувалась повернути до 01 січня 2010 року. Оскільки ОСОБА_3 не повертає отримані кошти, то позивач просила стягнути з відповідача 111 902 грн. основного боргу та 10 080 грн. 37 коп. за прострочення зобовязання та 32 564 грн. 60 коп. проценти за користування позикою.

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4, про визнання розписки недійсною, посилаючись на те, що 24 жовтня 2009 року вона під психологічним тиском ОСОБА_4 склала розписку на суму 14 тисяч доларів США. Проте суми, вказаної у розписці, ОСОБА_3 не отримувала ні від відповідача ОСОБА_2, ні від ОСОБА_4 У звязку з цим просила визнати розписку від 24 жовтня 2009 року недійсною.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2013 року позов ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму позики в розмірі 14 тисяч доларів США, що станом на 27 грудня 2012 року еквівалентно 111 902 грн., та 3 % річних від суми позики за прострочення виконання грошового зобовязання в розмірі 10 070 грн. 29 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог та зустрічного позову відмовлено.

Додатковим рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2013 року заяву ОСОБА_2, щодо ухвалення додаткового рішення - задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 2294,00 грн.

Ухвалами апеляційного суду Київської області від 01 жовтня 2013 року та від 28 травня 2014 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2013 року та додаткове рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2013 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 вересня 2014 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 01 жовтня 2013 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів за користування позикою скасовано, додаткове рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2013 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 28 травня 2014 року скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 відсотки за договором позики від 24 жовтня 2009 року в сумі 32564 грн. 60 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 2294 грн.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить змінити додаткове рішення суду першої інстанції та стягнути з ОСОБА_3 на її користь 4000,00 грн. витрати на правову допомогу, посилаючись на те, що в цій частині воно є незаконним та таким, що підлягає зміні через неправильне застосування судом норм процесуального права. Зазначила, що суд ухвалюючи додаткове рішення безпідставно, без наведення мотивів такого рішення, виходив з загальної тривалості участі її представника у судових засіданнях з розрахунку 5 год., однак загальна тривалість участі адвоката складає 09 год. 11 хв.

Перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд дійшов неправильного висновку про те, що загальна тривалість представника позивача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_5 у судових засіданнях складає 5 год.

Такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи, на підставі договору про надання правової допомоги та представництво у суді від 22 грудня 2012 року та посвідчення адвоката № 4742/10 від 22 грудня 2011 року ( а.с.14,15, т.1), адвокат ОСОБА_5 брала участь у судових засідання Броварського місьркайсуду Київської області в процесі розгляду даної справи як представник позивача ОСОБА_6, які відбувались, згідно з журналами судових засідань, 26 лютого, 5 березня, 24 квітня, 23 травня, 27 червня 2013 року, загальною тривалістю 9 год. 11 хв. (а.с.21-22, 30-31, 63-65, 71-72, 103-104, т.1).

Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Статтею 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли.

Доводи апеляційної скарги про те, що загальна тривалість участі адвоката по даній справі складає 09 год. 11 хв. заслуговують на увагу, оскільки вказане підтверджується журналами судових засідань та графіком, вказаним в апеляційній скарзі (а.с.21-22, 30-31, 63-65, 71-72, 103-104, т.1, а.с.40, т.2). натомість тривалість судових засідань протягом 5 год., з якої виходив суд першої інстанції при частковій компенсації витрат на правову допомогу, матеріалами справи не підтверджується.

Згідно з вимогами ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України» на день прийняття рішення мінімальна заробітна плата була визначена у розмірі 1147 грн.

Отже, граничний розмір компенсації позивачеві витрат на правову допомогу мав би складати 4213 грн. 31 коп. (40% від 1147 грн. х 9 год. 11 хв.), що є більше, ніж фактично сплачені позивачем витрати на правову допомогу адвокату ОСОБА_5 у розмірі 4000 грн. згідно з квитанцією № 3000002 від 12 лютого 2012 року, тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягають саме ці фактичні витрати, тобто 4000 грн.

Оскільки при подачі апеляційної скарги, ОСОБА_2 не сплачувала судовий збір, то розподіл судових витрат не здійснюється.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, дійшов правильного висновку про задоволення позову, тому колегія суддів, відповідно до ст. 303 ЦПК України, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої не вбачає підстав для його скасування, однак вважає за необхідне змінити рішення, викласти резолютивну частину в іншій редакції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-315, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2015 року змінити. Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення відсотків за користування позикою та витрат на правову допомогу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, відсотки за договором позики від 24 жовтня 2009 року в сумі 32564 (тридцять дві тисячі пятсот шістдесят чотири) грн. 60 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 4000 (чотири тисячі) грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: