Номер провадження: 22-ц/785/6126/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Панасенков В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - судді Панасенкова В.О.

суддів: Громіка Р.Д.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Добряк Н.І.,

за участю: заявника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 07 травня 2015 року про залишення скарги на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця без розгляду за скаргою ОСОБА_3 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції,

в с т а н о в и л а:

24 квітня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаною скаргою, у якій просив суд визнати неправомірною бездіяльність першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції щодо не направлення йому копії постанови про відкриття виконавчого провадження, не направлення запитів до органів державної податкової служби, банків, місця його роботи для зясування наявності грошових коштів боржника, визнати неправомірними постанови про розшук майна божника, стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та стягнення виконавчого збору (а.с. 1-3).

Одночасно ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про поновлення строку на подачу скарги, посилаючись на те, що йому не направлялись постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження й про зміст оскаржуваних постанов йому стало відомо лише 14 квітня 2014 року після звернення безпосередньо до державної виконавчої служби (а.с. 5).

Ухвалою суду першої інстанції скаргу ОСОБА_3 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця залишено без розгляду (а.с. 7-8).

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_3 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу передати для подальшого розгляду до суду першої інстанції, мотивуючи тим, що судом першої інстанції порушені норми процесуального права (а.с. 13-16).

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги заявника ОСОБА_3, його пояснення на апеляцію, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника відповідача підлягає задоволенню за таких підстав.

Залишаючи скаргу ОСОБА_3 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що заявник не надав доказів у підтвердження поважності причин пропуску строку для подачі скарги, тому пропустив строк без поважних причин.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодить неможливо, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 385 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду:у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У п. 16 постанови №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця и іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ розяснив, що відповідно до статті 385 ЦПК скаргу нарішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Також суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх зясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути розяснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Для перевірки доводів заявника ОСОБА_3 суду першої інстанції згідно із положеннями ч. 4 ст. 10 ЦПК України необхідно було витребувати копію виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №496/1792/14-ц, виданого Біляївським районним судом Одеської області 21 травня 2014 року про стягнення з ОСОБА_3 грошової суми в розмірі 206,54 грн. згідно постанови Біляївського районного суду Одеської області від 21 травня 2014 року про накладення на нього адміністративного стягнення за несвоєчасну подачу платіжного доручення в установу банку для перерахування торгового патенту.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про те, що пропуск строку для подачі скарги на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця без поважних причин. Тому ухвала суду першої інстанції у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п. 4, 312 ч. 1 п. 3, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, задовольнити, ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 07 травня 2015 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції подальшому оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.О. Панасенков

ОСОБА_4

ОСОБА_2