Справа № 415/6065/15-ц
Провадження № 2/415/3656/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.15 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

при секретарі Нескородовій Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні правом власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні правом власності.

В обґрунтування позовних вимог, позивачка посилається на те, що їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1. Відповідач є її сином, який з квітня 2013 року, зареєстрований у вищевказаній квартирі, але не мешкає за місцем своєї реєстрації і виїхав до ОСОБА_3 Федерації, де 25.12.2014 року отримав паспорт громадянина ОСОБА_3 Федерації і повертатись до України не збирається. З 2014 року він обіцяв їй добровільно знятись з реєстрації, але на початку вересня 2015 року на дзвінки не відповідає, уникає будь-якого спілкування із нею. Позивачка отримує невелику пенсію і не в змозі сплачувати комунальні послуги за відповідача. Тому просила суд усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 своєю власністю АДРЕСА_2, шляхом зняття з реєстрації ОСОБА_2 за адресою квартира АДРЕСА_3.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позов підтримала, просила задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій просив позов розглядати без його участі, позов визнає.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про право власності на спадщину за заповітом від 17.04.1998 року, наданого державним нотаріусом ОСОБА_4 за реєстром №1-959, спадкоємицею майна ОСОБА_5, померлої 04.10.1997 року є ОСОБА_1. Спадкове майно, на яке видане свідоцтво складається з двохкімнатної квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_4.

Згідно з домовою книгою для прописки (реєстрації) громадян, які проживають в буд. 16 в кв. 1 по вул. Рокосовського, в м. Лисичанську, з 02.04.2013р. прописаний ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом встановлено, що існування реєстрації відповідача у квартирі позивача обмежує її права, так як вона змушена сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого відповідача, який у комунальних витратах участі не приймає. Судом також встановлено, що відповідач не проживає у вказаній квартирі з 2013 року.

За таких обставин суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, відповідач дійсно не проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_5 з 2013 року, тобто понад строк, передбачений ст. 405 ЦК України, і судом встановлено, що відповідач мешкає за іншою адресою, суд приймає до уваги визнання позову відповідачем та відсутність у суду підстав не приймати таке визнання, оскільки воно не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у звязку з чим суд вважає за можливе позов задовольнити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 84, 88, 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 316, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, -

ВИРІШИВ:

Прийняти визнання позову ОСОБА_2.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні правом власності, задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 своєю власністю квартирою №1 в будинку №16 по вулиці Рокосовського в місті Лисичанськ, шляхом зняття з реєстрації ОСОБА_2 за адресою квартира АДРЕСА_6.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА