Справа №477/1072/15-ц 30.06.2015 30.06.2015 30.06.2015
Провадження №22-ц/784/1677/15 Суддя по 1 інстанції - Козаченко Р.В. Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Ухвала

Іменем України

30 червня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Шолох З.Л.,

суддів - Довжук Т.С., Прокопчук Л.М.,

при секретарі судового засідання - Гордійчук С.С.,

за участю представника позивача Банку ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь»

на ухвалу судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20 травня 2015 року про відмову у відкритті провадження в частині заявлених позовних вимог у справі

за позовом

публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до фізичної особи підприємця ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» (далі Банк) звернулося з позовом до позичальника фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_4 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором, укладеним 15 червня 2012 року.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20 травня 2015 року відмовлено у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог Банку до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 122 ЦПК України.

В апеляційній скарзі Банк, посилаючись на незаконність такої ухвали суду, просив її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження в частині позовних вимог заявлених Банком до фізичної особи підприємця ОСОБА_3, суддя посилався саме на положення п. 1 ч.1 ст. 122 ЦПК України та вважав, що в цій частині позов Банку підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Колегія суддів вважає такий висновок помилковим, оскільки він не відповідає нормам процесуального права.

Згідно з ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до приписів ч.2 ст. 1 та ст. 12 ГПК України спір між юридичними особами та субєктом підприємницької діяльності підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, субєктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до ст. 16 ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Разом із тим суд також має враховувати, що в порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа, а вимоги взаємоповязані між собою і окремий їх розгляд неможливий ( абз. 3 п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ»).

Як вбачається із матеріалів справи, 15 червня 2012 року між Банком та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 укладено кредитний договір на відкриття відновлювальної кредитної лінії на суму 120 000 грн. для поповнення обігових коштів, строком до 11 червня 2013 року, з наступними змінами та доповненнями.

В забезпечення кредитного зобовязання в цей же день укладено договір поруки з ОСОБА_4 (з наступними змінами та доповненнями). За договором поруки ОСОБА_4 зобовязався нести з разом з позичальником солідарну відповідальність за кредитним зобовязанням у тому ж обсязі, що й позичальник.

Отже, відповідно до ст. 554 ЦК України відповідальність позичальника фізичної особи підприємця та поручителя (фізичної особи) є солідарною, а позовні вимоги взаємоповязані між собою. У разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК України).

Як розяснено у п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», оскільки у справах, що виникають із кредитних правовідносин, сторонами є як юридичні, так фізичні особи та з урахуванням вимог ст. ст. 15-16, ч. 2 ст. 118 ЦПК України при визначенні судової юрисдикції суди мають виходити з того, що такі справи підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа, а вимоги взаємоповязані між собою і окремий їх розгляд неможливий. Зокрема, це можуть бути позови банку (іншої фінансової установи) до фізичної особи позичальника і до юридичної особи поручителя чи навпаки, які виникли з одних і тих самих правовідносин отримання кредиту.

Таким чином, позовні вимоги Банку до відповідачів у цій справі взаємоповязані між собою і окремий їх розгляд неможливий, тому підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене та на підставі п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для відкриття провадження.

Керуючись статтями 303, 311, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» задовольнити.

Ухвалу судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20 травня 2015 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для відкриття провадження у справі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: