У х в а л а

іменем україни

24 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Парінової І.К.,Дем'яносова М.В.,Маляренка А.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення апеляційного суду м. Києва від 03 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - ПАТ «Акцент-Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, обґрунтовуючи вимоги тим, що 01 липня 2008 року між банком та відповідачем укладено договір № ABOZRX13780086, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 9 978 грн 05 коп. зі сплатою 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Також позивач зазначив, що за згодою відповідача, підписана ним заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» (далі - Умови) та тарифами складає між сторонами кредитно-заставний договір. Відповідач був ознайомлений і згоден з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка». У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_4 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором у нього виникла заборгованість, яка станом на 20 червня 2013 року становить 58 857 грн 89 коп. та складається із: заборгованості за комісією за користування кредитом - 2 899 грн 11 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань - 52 679 грн 83 коп. та штрафів у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 2 778 грн 95 коп. (процентна складова), яку ПАТ «Акцент-Банк» просив стягнути на його користь з ОСОБА_4

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28 листопада 2013 року в позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 03 березня 2015 року заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 листопада 2013 року скасовано. Ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором від 01 липня 2008 року № ABOZRX13780086 станом на 20 червня 2013 року у розмірі 3 899 грн 11 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Акцент-Банк» просить скасувати рішення апеляційного суду в частині відмови в задоволенні позову й ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено, що 01 липня 2008 року ОСОБА_4, ознайомившись та погодившись з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) оформив заяву № ABOZRX13780086, що є кредитно-заставним договором, укладеним ним і ЗАТ «A-банк» (а. с. 6).

Відповідно до змісту заяви ОСОБА_4 банк надав йому кредит у розмірі 9 978 грн 05 коп. строком на 24 місяці, а саме з 01 липня 2008 року по 01 липня 2010 року включно на придбання товару та сплату страхового платежу, зі сплатою за користування кредитом 1,0% на місяць від залишку заборгованості за кредитом, єдиноразової винагороди у розмірі 1 599 грн 20 коп. та щомісячної винагороди у розмірі 364 грн.

Пунктами 3.1, 3.2 Умов банк зобов'язався надати кредит шляхом і у межах сум, обумовлених у заяві, з метою надання й обслуговування кредиту відкрити рахунок для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та іншим платежам, позичальник зобов'язався погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до заяви та п.п. 4.1., 4.2. даних умов та тарифів.

Згідно з 5.3 Умов за порушення позичальником строків платежів по грошовим зобов'язанням нараховуються штрафи.

У 5.1 Умов передбачено, що за порушення строків платежу банком нараховується пеня.

Відповідно до ст. 526 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843595/ed_2015_02_12/pravo1/T030435.html?pravo=1> зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2015_02_12/pravo1/T030435.html?pravo=1>, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843683/ed_2014_07_24/pravo1/T030435.html?pravo=1>).

Згідно зі ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги висновків суду не спростовують.

Зокрема, вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням встановлених обставин і вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову, виходячи із того, що банком одночасно нараховано штраф та пеню за один і той самі порушення умов кредитного договору. Крім того, апеляційний суд обґрунтовано зменшив розмір пені з підстав, передбачених ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Наведені в касаційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів, викладених в оскаржуваному рішенні, що не належить до компетенції суду касаційної інстанції та висновків апеляційного суду не спростовують.

Оскільки зі змісту касаційної скарги не вбачається неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 03 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

І.К. ПаріноваМ.В. Дем'яносовА.В. Маляренко