АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів: Музичко С.Г., Прокопчук Н.О.

при секретарі: Кутц А.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 04 червня 2015 року в справі за заявою ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою до Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення юридичного факту про те, що заявник з 19.04.1996 по 13.03.2014 постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07.05.2015 вищевказану заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04.06.2015 заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апелянт посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення на неправильне застосування норм матеріального, процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що судом не було дотримано вимоги законодавства.

Справа № 756/5866/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/10197/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Луценко О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явилося, хоча належним чином було повідомлено про час та місце слухання справи. За наведених обставин, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів ухвалила розглянути справу у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що остання підлягає задоволенню.

Стаття 119 ЦПК України передбачає форму і зміст позовної заяви.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 119 і120 цього Кодексу, або не оплачено державним митом, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для виправлення недоліків. Якщо позивач відповідно до вказівок судді у встановлений строк не виправить недоліки, заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Постановляючи ухвалу про визнання заяви неподаною та повернення позивачу, суд першої інстанції фактично виходив з того, що заявник не надав достатньо доказів на підтвердження вимог своєї заяви.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно із ст. 258 ЦПК України, в позовній заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення, має бути вказано: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Відповідно до абзацу першого п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержаннячи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Матеріали справи свідчать, що ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07.05.2015 вищевказану заяву залишено без руху, у зв'язку з тим, що до останьої не додано доказів на підтвердження викладених в ній обставин. Також з матеріалів справи вбачається, що на виконання вищевказаної ухвали ОСОБА_1 19.05.2015 було подано до суду клопотання про відкриття провадження по справі після усунення недоліків з додатками, а саме: копії паспорта; копії договору купівлі-продажу №Р-2-1172 від 19.04.1996; копію листа УПСЗ Оболонської РДА №16-17-14953 від 02.12.2014; копія довідки КП «Київпастранс» №01/65к від 13.10.2014; копію Юрівської сільської ради №1271 від 18.12.2014 (а. с. 6-11, 23-25).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 в строки на виконання ухвали було надано суду відповідні документи.

Таким чином, суду першої інстанції необхідно було визначитися з питанням щодо відкриття провадження за вказаною заявою за наявністю наданих заявником доказів.

На вищевказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув, у зв'язку з чим дійшов невірних висновків щодо повернення вказаної заяви без розгляду з причин ненадання доказів по справі.

Враховуючи наведені обставини колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції.

Приймаючи таке рішення колегія суддів також враховує вимоги п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 N 2, відповідно до яких суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України підставою скасування ухвали суду є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели для неправильного вирішення справи по суті.

Зважаючи на вищевикладене, ухвала суду підлягає скасуванню, а питання щодо відкриття провадження по справі направленню на новий розгляд.

Таким чином, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 04 червня 2015 року скасувати, а питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: С.Г. Музичко

Н.О.Прокопчук