Малиновський районний суд м.Одеси
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2010 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Ярош А.1.

при секретарі Стариш О.І.

за участю

сурдоперекладача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригою, в якій просить суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 5 944 грн., моральну шкоду у розмірі 6 000 грн., витрати на проведення оцінки матеріальної шкоди у розмірі 400 грн.

Відповідач у судовому засіданні факт скоєння ДТП визнав, однак не погодився із розміром шкоди та зазначив, що він є інвалідом, отримує незначну пенсію та не може сплатити таку суму.

ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначив, що згоден відмовитися від відшкодування моральної шкоди у випадку оплати в повному обсязі матеріальної шкоди.

Вислухавши позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативну базу, яка регулює галузь спірних правовідносин, суд дійшов до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 14 червня 2007 року ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «Опель Кадетт» д/н НОМЕР_1 по вулиці Прохорівській в місті Одесі при здійсненні повороту праворуч не зайняв крайнє праве положення на проїзній частині, не надав переваги в русі автомобілю НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, який рухався в попутному напрямку по правій полосі, та допустив зіткнення з ним.

Постановою Біляївського міського суду Одеської області від 31 березня 2009 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 припинено, у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, але встановлено, що дорожньо-транспортна пригода відбулася з вини ОСОБА_3

Відповідно до Висновку №3277 експертного, автотоварознавчого дослідження від 25 червня 2007 року, шкода, завдана автомобілю ОСОБА_2 вищезазначеною дорожньо- транспортною пригодою, оцінена у 5 944,95 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

ОСОБА_3 заперечував проти суми завданої шкоди, вважає її завищеною та не співмірною із збитками, понесеними позивачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд сприяє всебічному та повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав, у випадках встановлених цим Кодексом.

Оскільки суд позбавлений ініціативи щодо вирішення питання про призначення експертизи, у судовому засіданні ОСОБА_3 роз'яснено його право заявити клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи, яке відповідачем не було заявлено.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе для встановлення розміру збитків прийняти як письмовий доказ Висновок №3277 експертного, автотоварознавчого дослідження від 25 червня 2007 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Оскільки вина ОСОБА_3 встановлена при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд вважає за можливе стягнути з відповідача суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 5 944,95 грн.

Відповідно до абз. 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року (в ред. 2001 року) „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Позивачем під час розгляду справи не доведений факт заподіяння йому моральної шкоди, не зазначено в чому виражалися моральні чи фізичні страждання, або втрати немайнового характеру, до того ж у судовому засіданні ОСОБА_2 зазначив, що відмовиться від вимог про відшкодування моральної шкоди, у разі відшкодування матеріальних затрат, а тому в частині стягнення моральної шкоди суд вважає за необхідне відмовити.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору, витрат на інформаційно-технічне забезпечення, витрат на правову допомогу, витрат сторін та їх представників, що пов'язані і з явкою до суду, витрат, пов'язаних із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз.

Експертне дослідження проведене за ініціативою ОСОБА_2 для визначення розміру шкоди, завданої дорожньо-транспортної пригоди, не є судовою експертизою, а тому витрати на її проведення не можуть бути віднесені до судових витрат.

Керуючись ст. 1166-1167, 1188 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року (в ред. 2001 року) ,,Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, ст. 10, 60. 88, 146, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 завдану дорожньо-транспортною пригодою матеріальну шкоду у розмірі 5 944 (п'ять тисяч дев'ятсот сорок чотири) грн. 95 коп.

У задоволені іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 59 (п'ятдесят дев'ять) грн. 45 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справ у розмірі 120 (сто двадцять) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя: