Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Дронська І.О.
Справа № 414/2104/14-ц
Провадження № 22ц/782/235/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015року. Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного

суду Луганської області в складі:

головуючого Дронської І.О.

суддів: Борисова Є.А., Карайван Т.Д.,

при секретарі Коротенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на рішення Кремінського районного суду Луганської області від 15 квітня 2015року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що він та відповідач ОСОБА_2 до 27.03.2007року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_5, 02.11.1998року народження. Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05.02.2007року з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_5. Заборгованості по сплаті аліментів він не має. З 01.12.2014року дочка проживає разом з ним у м. Кремінна та навчається у Кремінській ЗОШ №2. Позивач вважає, що оскільки дочка проживає разом з ним, а відповідач, яка отримує від нього на утримання дочки аліменти, витрачає їх не за призначенням та у добровільному порядку не відмовляється від отримання аліментів, він не повинен сплачувати відповідачу аліменти на утримання дочки, а тому просить звільнити його від сплати аліментів на користь відповідача на утримання дочки за рішенням Сєвєродонецького міського суду від 05.02.2007року. Також, враховуючи, що дочка мешкає разом з ним, бажає проживати разом з ним та навчатися у Кремінській школі, він утримує дочку та забезпечує її матеріальний та духовний розвиток, а мати дочки відповідач у справі, на утримання дочки матеріальної допомоги не надає, просить стягнути з відповідача на його користь на утримання дочки ОСОБА_5 аліменти у розмірі ? частини доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з дня подачі та до повноліття дочки.

Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 15 квітня 2015року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені у повному обсязі. Звільнено ОСОБА_3 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_6, 02.11.1998року народження за рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області № 2-424 від 05.02.2007року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_6, 02.11.1998року народження у розмірі ? частини всіх доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини, відповідного віку, починаючи з 11.12.2014року і до повноліття дитини.

Допущено негайне виконання рішення суду в межах сплати платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 243,60грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням відповідачем ОСОБА_2 подана апеляційна скарга, в якій, посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, не повне зясування судом всіх обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, визнання судом встановленими недоведені обставини справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів, відмовити.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню.

ОСОБА_7 до вимог ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування

норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного зясування обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції у повній мірі не відповідає.

Так, судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.06.1998року по 27.03.2007року. Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_6, 02.11.1998року народження, на утримання якої з позивача на користь відповідача стягуються аліменти, заборгованість по аліментам відсутня.

ОСОБА_6 з 01.12.2014року мешкає разом із батьком ОСОБА_3, стягувач аліментів ОСОБА_2 мешкає окремо від дитини.

ОСОБА_7 обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_6 дійсно проживає з батьком за адресою: м. Кремінна, вул..Жовтнева, 11/9.

ОСОБА_7 довідки Кремніської ЗОШ №2 ОСОБА_6 зарахована ученицею 10 класу Кремінської школи №2 з 04.12.2014року.

Зазначені обставини повністю відповідають матеріалам справи та сторонами не оспорюються.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 у повному обсязі суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_6 з 01.12.2014року мешкає разом із батьком ОСОБА_3, стягував аліментів ОСОБА_2 мешкає окремо від дитини, матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, отже на теперішній час змінилися істотні обставини, тому позивача ОСОБА_3 слід звільнити від сплати аліментів на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_6 та стягнути з ОСОБА_6 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_5 у розмірі ? частини усіх доходів відповідача.

Проаналізував наявні дані, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції поспішно дійшов зазначених висновків, повно та всебічно не дослідив і не оцінив обставини по справі та надані сторонами, в їх сукупності, всі докази, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував вік ОСОБА_6, не зясував причини переїзду останньої до батька, не встановив дійсні наміри ОСОБА_6 щодо постійного проживання з батьком, а також не дав належної оцінки доводам відповідача про тимчасовість зміни місця проживання ОСОБА_6.

ОСОБА_7 до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

ОСОБА_7 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

ОСОБА_7 до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

В якості підстав для звільнення від сплати аліментів, позивач посилався на те, що дитина з 02.12.2014року мешкає разом з ним, тому відповідач не має права на отримання аліментів.

Основним предметом доказування по даній справі є місце проживання дитини, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 181 СК України обов'язок сплачувати аліменти має той з батьків, хто проживає окремо від дитини.

З пояснень сторін у судовому засіданні колегією суддів встановлено, що після конфлікту з матірю, відповідачем у справі, ОСОБА_6, 02.12.2014року приїхала до батька, позивача у справі, та залишилась проживати у останнього. 04.12.2014року ОСОБА_6 була зарахована до школи за місцем проживання батька. За час проживання з батьком ОСОБА_5 зустрічалась з матірю та залишалась з нею, за місцем проживання останньої, на вихідні дні. За час постійного спілкування з матірю ОСОБА_6 вирішила після закінчення навчального року повернутися жити до матері та поступати до технікуму. 01.06.2015року ОСОБА_6 переїхала жити до матері.

ОСОБА_7 до довідки селищного голови Борівської селищної ради м.Сєвєродонецька ОСОБА_6, станом на 02.06.2015року проживає разом з матірю за адресою смт.Борівське, м.Сєвєродонецьк, вул..Спартак, буд.3-а.

Факт того, що дочка з 01.06.2015року переїхала проживати до матері позивачем не заперечується.

Cтаттями 180, 181 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Доводи позивача щодо проживання дитини разом з ним у період з 02.12.2014року по 01.06.2015року знайшли своє підтвердження при розгляді справи в апеляційному порядку в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, стягнення аліментів з батька, за період проживання з ним дитини є незаконним та суперечить самому змісту аліментних зобов'язань, оскільки обов'язок сплачувати аліменти має той з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідач, у судовому засіданні, погодилась з доводами апелянта щодо звільнення останнього від спалим аліментів за час проживання з ним дочки.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає за необхідне звільнити позивача від сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 за час проживання останньої разом з позивачем з 02.12.2014року по 01.06.2015року.

Що стосується стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дочки за зазначений період, то колегія суддів приходить до наступного.

Колегія суддів вважає, що позивачем не надано доказів того, що за час проживання з ним дочки позивач не надавала дочці матеріальної допомоги.

Як встановлено колегією суддів за спірний період ОСОБА_6 не втрачала звязку з матірю, відвідувала її та залишалась у матері на вихідні дні.

Позивачем не заперечувався факт того, що у спірний період відповідач поповнювала дочці картковий рахунок, на прохання дочки покупала їй речі, а також на утримання дочки передавала грошові кошти позивачеві.

На підставі зазначеного колегія суддів не вбачає підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_5 з підстав недоведеності позивачем ухилення відповідача ОСОБА_2 від обовязку щодо утримання дочки ОСОБА_5.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне зясування судом обставин, що мають значення по справі;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягає застосуванню.

З урахуванням зазначених обставин судова колегія вважає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення були порушені норми матеріального і процесуального права, що є підставою для скасування рішення з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст.209, 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, ст.ст. 312, 313, 314, 316, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, задовольнити частково.

Рішення Кремінського районного суду Луганської області від 15 квітня 2015року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_3 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 за рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області №2-424 від 05.02.2007року з 02 грудня 2014року по 01 червня 2015року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 243,60грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий

Судді: