Справа № 369/6723/15-ц
Провадження № 2/369/2923/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2015 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області В.В.Нікушин, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОВИРОБНИЧИЙ КОМБІНАТ», ОСОБА_2, треті особи:Комунальне підприємство «БТІ Києво-Святошинського району», Бузівська сільська рада, Товариство з обмеженою відповідальністю «Тепличне господарство «Веркон-Аґрус», Києво-Святошинский районний паспортний стіл (відділ) УДМС про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю, визнання свідоцтва про право власності недійсним та визнання договору купівлі-продажу будинку недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю, визнання свідоцтва про право власності недійсним та визнання договору купівлі-продажу будинку недійсним.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожен має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст.119 ЦПК України.

У відповідності до норм п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Згідно п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно визначається дійсною вартістю цього майна.

Відповідно до п.а п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивач просить визнати недійсним свідоцтво про право власності та договір купівлі-продажу будинку, разом з тим визнати за позивачем право власності за набувальною давністю на квартиру №2, площею 44,9 кв.м. розташовану по вул. Кучерова, 16А в селі Хмільне, Києво-Святошинського району, Київської області з господарськими будівлями та спорудами, а отже позов містить майнові та немайнові вимоги.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України Про судовий збір за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру, щодо кожної з заявлених позовних вимог.

Так, відповідно до п.1 ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір розмір ставки судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,2 відсотки розміру мінімальної заробітної (243,60 грн.) та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (3654,00 грн.)

Зважаючи що позивач звертаються до суду із позовом, що містить майнові та немайнові вимоги, а із доданої позивачем квитанції слідує, що судовий збір сплачено лише за вимоги немайнового характеру, що не відповідає вимогам встановленим ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 року, позивачу слід сплатити судовий збір за звернення до суду із майновими вимогами.

Враховуючи викладене та зміст позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність визначення розміру судового збору за максимальною ставкою у 3 мінімальні заробітні плати, що станом на день пред'явлення позову складає 3654 грн. 00 коп., а тому позивачу слід доплатити судовий збір в розмірі 3654,00 грн. на реквізити Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву (заяву, скаргу) подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача (заявника, скаржника) і надає йому строк для усунення недоліків.

Якщо позивач (заявник, скаржник), відповідно до ухвали суду, у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, позовна заява (заява, скарга) вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Додатково суд роз'яснює, відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Враховуючи наведене, вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОВИРОБНИЧИЙ КОМБІНАТ», ОСОБА_2, треті особи:Комунальне підприємство «БТІ Києво-Святошинського району», Бузівська сільська рада, Товариство з обмеженою відповідальністю «Тепличне господарство «Веркон-Аґрус», Києво-Святошинский районний паспортний стіл (відділ) УДМС про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю, визнання свідоцтва про право власності недійсним та визнання договору купівлі-продажу будинку недійсним - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В. Нікушин