Справа № 640/7971/15-ц
Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого
судді Чередник В.Є.,
при секретарі Кривенко Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Х, третя особа ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації.
У квітні 2015 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив усунути перешкоди у здійсненні його права власності, визнавши ОСОБА_2 Х таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 та зняти його з реєстрації за цією адресою.
При цьому позивач посилався на те, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченому приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 05.12.2009р., позивач придбав трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_2.
У квартирі за вказаною адресою були зареєстровані він та його дочка ОСОБА_3.
На початку 2014 року до позивача звернувся громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_2 Х, який поступив на перший курс Харківського медичного університету, з проханням зняти для проживання житлову площу.
01.02.2014 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір
найму, згідно якого позивач надав йому у тимчасове користування /на рік/ житлову площу у квартирі АДРЕСА_1, де він і був зареєстрований.
Однак у квартиру відповідач по справі не поселився і жодного дня там не проживав.
У лютому 2014 року сплинув строк дії договору найму. ОСОБА_2 так і не з'явився, спроби позивача знайти його у вузі були марними. Зняти його з реєстрації без його письмової заяви неможливо..
Ці обставини створюють певні труднощі у здійсненні позивачем права власності, він змушений робити за нього відповідні квартирні платежі, не може оформити субсидію.
Ніяких перепон у користуванні спірним житлом відповідачу не створювали. Не проживав він у квартирі за своєю власною волею.
В судове засідання позивач подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач та третя особа в судове засідання не зявились, про час та місце судового розгляду повідомлялись, причин неявки не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило.
Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України.
Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченому приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 05.12.2009р., позивач є власником квартири АДРЕСА_2/ а.с.4/.
У квартирі за вказаною адресою зареєстровані позивач та його дочка ОСОБА_3, що підтверджується довідкою ЖК «Приозерний»/ а.с.7/
01.02.2014 року між позивачем та ОСОБА_2 Х був укладений договір
найму, згідно якого позивач надав йому у тимчасове користування /на рік/ житлову площу у квартирі АДРЕСА_1, де він і був зареєстрований./ а.с. 6/
У лютому 2014 року сплинув строк дії договору найму.
Стаття 391 ЦК України гарантує захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння. Стаття 526 ЦК України передбачає необхідність виконання зобов'язання відповідно умов договору.
Стаття 150 ЖК України говорить про те, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Стаття 107 ЖК України, яка регулює східні правовідносини, передбачає, що у випадку вибуття наймача і членів його сім'ї на інше місце помешкання, вони втрачають право користування житловим приміщенням з дня вибуття.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути припинення дії, яка порушує право.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач, який є власником квартири, не може в повній мірі реалізувати своє право власності, користуватися та розпоряджатися нею, тому що в ній до цього часу зареєстрований відповідач, який у спірній квартирі не проживає, його речей в квартирі немає, що підтверджується актом комісії ЖК «Приозерний»./ а.с.9/
Суд вважає за можливе усунути перешкоди в користуванні позивачем належною йому власністю, визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Разом з тим, рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації такої особи компетентним органом відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
Так, відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється протягом семі днів на підставі у тому числі, остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Тобто, рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття його з реєстрації за спірною адресою відповідним органом.
Згідност.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10,11, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України ст.391 ЦК України, ст..ст.107, 150 ЖК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Усунути перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1, визнавши ОСОБА_2 Х, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою №12 будинку №7 по вул.. Блюхера у м. Харкові
В решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 Х, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243. 60 грн.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Київського районного суду м. Харкова апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя -