16.07.2015 Справа № 756/1895/15-ц
№756/1895/15-ц
№2/756/2157/15
РІШЕННЯ

Іменем України

16 липня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Тітова М.Ю.

при секретарі Івановій І.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення, встановлення порядку користування та зобов'язання не чинити перешкод, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення, встановлення порядку користування та зобов'язання не чинити перешкод. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач є спадкоємцями після смерті їх рідної сестри ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. На підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мединською Н.В. від 18 червня 2013 року їй належить 1/2 частка квартири за адресою: АДРЕСА_1. Інша 1/2 частка цієї квартири на праві спільної сумісної власності належать відповідачці. Вказана квартира, згідно Витягу з Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та технічного паспорту, має загальну площу 50,5 кв.м. із якої жила площа становить 29,7 кв.м. та складається із 2-х ізольованих між собою кімнат площею 12,2 кв.м. та 17,5 кв.м. Незважаючи на те, що відповідачка в спірній квартирі не проживає та нею користується, але вона чинить перешкоди в користування квартирою. Також, відповідачка заволоділа технічною документацією на спірну квартиру. Неодноразові звернення до співробітників міліції не сприяли належній поведінці відповідачки, яка протягом року заважає користуватися квартирою. На теперішній час їй не відомо чи хто проживає в цій квартирі та чи підтримується її належний стан так, як її наміри облагородити квартиру призводять до непорозуміння. Також, відповідачка ігнорує неодноразові пропозиції надати у користування ізольовану кімнату житловою площею 17,5 кв.м., а за нею залишити відповідно іншу ізольовану кімнату житловою площею 12,2 кв.м. та у їх загальному користуванні залишити: кухню, ванну кімнату, вбиральню і коридор. Вважає, що при такому користуванні житлові умови відповідачки погіршені не будуть так, як відповідачка отримає у користування кімнату із лоджією, що є на понад 1 кв.м. більшою за частку квартири, яка відповідає її частці у праві спільної часткової власності. Оскільки, вона як співвласник квартири має намір вирішити це питання, а відповідачка не погоджуються добровільно надати в користування житлову кімнату, яка відповідає її частці у праві спільної часткової власності, тому змушена звернутися із позовною заявою до суду.

Позивач відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 158, 159 Житлового кодексу України, ст.ст. 355, 358, 361 Цивільного кодексу України просив суд вселити її в квартири АДРЕСА_1; встановити порядок користування квартирою, виділивши їй у користування ізольовану кімнату житловою площею 17,5 кв.м, у користування відповідача ізольовану кімнату житловою площею 12,2 кв.м та залишити в загальному користуванні кухню, ванну кімнату, вбиральню та коридор.

У судове засідання позивач не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач про місце та час судового розгляду повідомлявся належним чином.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Квартира АДРЕСА_1 на праві власності належить по ? частині позивачу та відповідачу.

З листа Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 31.12.14 на адресу позивача вбачається, що заява з приводу неправомірних дій зі сторони сестри ОСОБА_2 щодо майна покійної сестри ОСОБА_3 розглянута, в даному випадку вбачаються цивільно-правові відносини.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України).

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства (ч. 1, ч. 2 ст. 319 ЦК України).

Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Отже, позивач підлягає вселенню в квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Так, позивач відповідно до положень ст. 391 ЦК України може просити усунути перешкоди у користуванні власністю, а такий спосіб захисту порушеного права як зобов'язання не чинити перешкод у користуванні власністю не передбачений чинним законодавством, а тому в цій частині у задоволенні позову необхідно відмовити.

Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Оскільки позивачем не надано інформацію про технічні характеристики квартири (технічний паспорт на квартири), питання про витребування цієї інформації позивачем також не піднімалося, а тому суд позбавлений можливості вирішити питання про порядок користування спірною квартирою та в цій частині у задоволенні позову відмовляє.

З викладеного, керуючись ст.ст. 1-11, 15, 57-66, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) вселити у квартиру АДРЕСА_1.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М.Ю. Тітов