Справа№592/6043/15-ц
Провадження №2/592/1850/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г. ,

при секретарі: Троценко Ю. Ю. ,

за участю представника позивача за договором: адвоката Грачова А. М. ,

за участю представниці відповідача за довіреністю: Грек В. В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в приміщенні суду в місті Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М. В. Фрунзе" про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, внаслідок професійного захворювання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач позовні вимоги мотивує тим, що з 14.07.1970 року по 30.09.2013 року перебував у трудових відносинах з ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе», працюючи слюсарем з механоскладальних робіт. Рівень виробничого шуму, загазованості на робочому місці, де він працював, перевищували гранично допустимі норми. В результаті роботи з підвищеним рівнем виробничого шуму та загазованості на робочому місці позивач отримав професійне захворювання у вигляді: хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість зі значним ступенем зниження слуху (І// ст.) за класифікацією ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Захворювання професійне, від тривалої дії шуму на виробництві, вперше встановлено ППЛЕК 05.11.2014 року в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ (основний діагноз); ішемічна хвороба серця, стенокардія стабільна, атеросклероз аорти, постінфарктний кардіосклероз, персистуюча форма фібриляції передсердь,тахісистолічна форма, гіпертонічна хвороба третьої стадії, розповсюджений остеохондроз хребта, поліневропатія верхніх кінцівок, хронічний фарингіт (супутний діагноз), що підтверджується п. 7 акту № 139 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 24.11.2014року. Відповідно до зазначеного акту професійні захворювання виникли за обставин недосконалості технологій, неефективного використання засобів індивідуального захисту, тривалої роботи в шкідливих умовах праці, причиною яких є проведення робіт в умовах підвищених шуму, пилу, локальної вібрації, показників важкості праці та мікроклімату.

Відповідно до довідки огляду МСЕК від 20.01.2015 року ступінь втрати професійної працездатності становить 30%.

Отримані позивачем професійні захворювання потягли за собою спричинення як фізичних, та і моральних страждань.

У зв'язку з профзахворюванням протягом тривалого часу позивач страждає через постійні сердечні болі. Позивач не може знаходитися в погано провітрюваних приміщеннях, у зв'язку з чим виникають проблеми при переїзді в транспорті. У зв'язку з профзахворюванням він постійно зазнає фізичного болю у зв'язку із нападами утрудненого дихання, постійна задишка, важкість та хрипи у грудях, головний біль, відчуває підвищену втому, майже повну втрату слуху, шум у вухах та голові. Зниження здатності до сприйняття звуків зробила його неповноцінною людиною, а саме: він втратив можливість нормально спілкуватися з іншими людьми. Він змушений постійно приймати знеболюючі, заспокійливі та інші ліки. Через дратівливість погіршилися особисті взаємини з рідними, сусідами, позивач змушений вести досить замкнутий спосіб життя, що не властиво його характеру і сильно пригнічує.

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 50000 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі. Надав суду пояснення, аналогічні викладеним позивачем в позовній заяві. Наполягав на задоволенні позовних вимог позивача.

Представниця відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Надала суду пояснення, аналогічні викладеним нею в запереченні на позовну заяву. Просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв'язку з необґрунтованістю.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, пояснення представниці відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступного висновку

Судом встановлено, що позивач з 14.07.1970 року по 30.09.2013 року перебував у трудових відносинах з ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе», працюючи слюсарем з механоскладальних робіт.

Внаслідок неналежних умов праці на робочому місці позивач ОСОБА_3 отримав професійне захворювання. Відповідно до акту № 139 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 24.11.2014 року (а.с.5), у ОСОБА_3 було виявлено професійне захворювання, причиною якого є проведення робіт в умовах підвищених рівнів шкідливих виробничих факторів.

Відповідно до акту огляду МСЕК від 20.01.2015 року ступінь втрати професійної працездатності ОСОБА_3 становить 30% (а.с.4).

Суд вважає, що ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе» не створило належних умов праці на робочому місці позивача, внаслідок чого ОСОБА_3 отримав професійне захворювання.

Суд вважає, що в справі є докази, які свідчать про те, що небезпечні і шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, а саме: акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання,в якому зазначено перевищення гранично - допустимих меж шкідливих факторів, акти МСЕК про встановлення відсотків втрати працездатності.

Суд не вважає обґрунтованими доводи представника відповідача, що ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе» не порушувало законних прав позивача, оскільки в п. 19 акту розслідування професійного захворювання № 139 від 24.112014 року, складеного комісією з розслідування професійного захворювання відносно ОСОБА_3, не встановлено порушень нормативних актів про охорону праці та не визначені посадові особи, які допустили такі порушення. Оскільки даний акт розслідування професійного захворювання ОСОБА_3 не оскаржив, то відсутні належні та допустимі докази порушення товариством його прав. Крім того, суд не погоджується з доводами відповідача щодо ненадання позивачем жодного доказу, які б підтверджували заподіяння йому моральної шкоди.

На момент встановлення ОСОБА_3 стійкої втрати професійної працездатності, набрав чинності Закону України про внесення змін до абзацу 4 статті 1 (в частині відшкодування моральної шкоді застрахованим і членам їх сімей), виключено підпункт «е» пункту 1 частини 1 статті 21, частина 3 статті 28, частина 3 статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

За таких обставин суд вважає, що факт заподіяння моральної шкоди ОСОБА_3 знайшов своє підтвердження. Відсутність висновків медично-експертного дослідження стосовно наявності (відсутності) медичних ознак моральної шкоди суд не вважає підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки наявність хронічного захворювання легенів, органів слуху та дихання у відповідача безумовно свідчать про те, що позивач відчував фізичний біль, знаходився на лікуванні, і ці обставини позбавляють його можливості реалізувати певні життєві намагання.

Стаття 237-1 КЗпП України закріплює право працівника вимагати відшкодування моральної шкоди, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до роз'яснень, даних в п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди", обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спорів про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обсяг заподіяних позивачці моральних страждань, а також фізичних страждань, характер і тривалість цих страждань, стан здоров`я потерпілого, його вік, наслідки професійного захворювання, істотність вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках.

З урахуванням цих обставин, суд на підставі ст. 23 ЦК України визначає моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачу, в розмірі 20000 грн., оскільки вважає, що саме такий розмір відшкодування моральної шкоди відповідає вимогам розумності та справедливості.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 11, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М. В. Фрунзе" про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, внаслідок професійного захворювання, задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М. В. Фрунзе" на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М. В. Фрунзе" в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Сумської області через суд першої інстанції - Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий: І.Г. Бичков