Справа № 438/574/14 Головуючий у 1 інстанції: Посисень Л.М.
Провадження № 22-ц/783/3417/15 Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О.&nbsp; В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Тропак О.В. ,

суддів: Приколоти Т.І. Федоришина А.В.,

за участю секретаря Іванової О.О.,

з участю представника позивача Блищака О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою позивача Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» на рішення Бориславського міського суду Львівської області від 13 березня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Львівобленерго» в особі Бориславського відділення електропостачання звернулось в суд з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 04 лютого 2014 року за адресою: АДРЕСА_1, за якою зареєстрований відповідач ОСОБА_4, було зафіксовано порушення Правил користування електричною енергією для населення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, а саме споживання електричної енергії безобліково шляхом: самовільного підключення електроустановки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника поза засобами обліку електричної енергії, а саме: підключено розетку поза приладом обліку потайною електропроводкою. При підключенні гідрофора в цю розетку прилад обліку електроенергії не обліковує. Наведене порушення за адресою відповідача стверджується актом № 04574 від 04 лютого 2014 року. Просив стягнути з ОСОБА_4 в користь ПАТ «Львівобленерго» 21 659 грн. 69 коп. заподіяних збитків, внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення, на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Бориславського ВЕП ПАТ «Львівобленерго» № 77 у філії Львівське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України, МФО: 325796, код за .

Заочним рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 16 червня 2014 року позов задоволено. Вирішено стягнути з ОСОБА_4 в користь ПАТ «Львівобленерго» 21 659 грн. 69 коп. заподіяних збитків, внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Бориславського ВЕП ПАТ «Львівобленерго» № 77 у філії Львівське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України, МФО: 325796, код за . Вирішено питання судових витрат.

Ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 15 серпня 2014 року задоволено заяву відповідача ОСОБА_4 і ухвалено скасувати заочне рішення Бориславського міського суду Львівської області від 16 червня 2014 року.

Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 13 березня 2015 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» в особі Бориславського відділення електропостачання до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, про стягнення ОСОБА_4 в користь ПАТ «Львівобленерго» 21 659 грн. 69 коп. заподіяних збитків, внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення - відмовлено.

Рішення оскаржено в апеляційному порядку позивачем Публічним акціонерним товариством «Львівобленерго». В апеляційній скарзі зазначено, що судом було помилково встановлено, що в даному випадку акт про порушення ПКЕЕН № 04574 від 04.02.2014 року не є доказом в підтвердження обставин, на які посилається позивач у розумінні ст.ст. 57, 59 ЦПК України, оскільки жодного відношення до щитової, де відходив кабель спрямований у підвальне приміщення, яким користувався відповідач по справі не мав і не має, та його лічильник обліку електричної енергії розміщений при вході в його квартиру , який є окремим від загального коридору будинку АДРЕСА_1 , а відтак з квартири відповідача в підвальне приміщення іде проводка на електролампочку і гідрофор, які обліковуються на його лічильнику. При цьому суд вказав, що зазначені обставини підтверджені не тільки відповідачем по справі , а й показаннями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, та ОСОБА_10, які виявили дане порушення. Стверджує, що суд не вірно застосував норми матеріального права, зокрема не застосував ст.ст. 26, 27 ЗУ «Про електроенергетику», п. п. 37, 42, 48, 53 ПКЕЕН, які регулюють конкретну сферу правовідносин, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, а наявним доказам дав неправильну правову оцінку, що мали істотне значення для правильного вирішення спору, тому просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги.

У запереченні на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що згідно акту про порушення № 04574 не можливо встановити факту, як саме і де було підключено розетку поза засобами обліку, у квартирі відповідача чи місцях загального користування, як і - того факту, що саме він (відповідач) підключив розетку. Не зазначено часу встановлення спірної розетки. Крім того, зазначений у акті як свідок сусід ОСОБА_11 не був присутній під час проведення перевірки та складання спірного акту, що не заперечувалось представниками позивача у суді, а тому акт є сфальсифікований. Підключення гідрофору ним здійснено по окремій проводці з його квартири , яка після проходження електрики до квартири після приладу її обліку, поступає на гідрофор. За таких обставин, яким чином прилад обліку це не фіксує йому не відомо, так як включення гідрофору можливе тільки з його квартири. Перевіряюючими по даному факту не було виявлено у його (відповідача) квартирі приладів, що споживають електроенергію поза приладами її обліку.

Заслухавши суддю-доповідача пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції , колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує , зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; 3)які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин…

Однак, оскаржене рішення вищезазначеним вимогам процесуального права не відповідає.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідач ОСОБА_4 по Бориславському відділенні електропостачання ПАТ "Львівобленерго" за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований як побутовий споживач. Лічильник обліку електроенергії розміщений при вході в квартиру відповідача ОСОБА_4 Згідно акта про порушення №04574 ПКЕЕН від 04 лютого 2014 року за вказаною адресою: АДРЕСА_1 працівниками позивача було зафіксовано порушення Правил користування електричною енергією для населення, а саме як зазначено у акті: споживання електричної енергії безобліково шляхом: самовільного підключення електроустановки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника поза засобами обліку електричної енергії, а саме: підключено розетку поза приладом обліку потайною електропроводкою. При підключенні гідрофора в цю розетку прилад обліку електроенергії не обліковує. Дане порушення, як показали свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ними було виявлено у підвальному приміщенні будинку та встановлено через шпарку у дверях підвального приміщення, яким користується відповідач ОСОБА_4, яке розташоване в будинку АДРЕСА_1 та в якому розміщений гідрофор, оскільки зі щитової в загальному коридорі будинку відходив кабель, спрямований у підвал. Згідно рішення комісії Бориславського РЕМ (протокол № 04574 від "04" березня 2014 року) відповідачу ОСОБА_4 позивачем ПАТ "Львівобленерго" нараховано збитки у розмірі 21659 грн. 69 коп. Судом також встановлено, що жодного відношення до щитової в загальному коридорі будинку АДРЕСА_1, де відходив кабель, спрямований у підвал, відповідач ОСОБА_4 не мав і не має, його лічильник обліку електроенергії розміщений при вході в його квартиру, який є окремим від загального коридору будинку АДРЕСА_1. З квартири відповідача ОСОБА_4 в підвальне приміщення іде проводка на електролампочку і гідрофор, які облікуються на його лічильнику. Зазначені обставини підтверджені поясненнями відповідача ОСОБА_4,, допитаного як свідка, показаннями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , актом про порушення №04574 від 04.02.2014 та протоколом №04674 від 04.03.2014, світлокопією свідоцтва про право власності на квартиру, фотосвітлинами та відеозаписом підключення гідрофору. При встановлених у судовому засіданні обставинах., суд першої інстанції дійшов висновку, що позов позивача до задоволення не підлягає.

Колегія суддів вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції не було доведено обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки суду не відповідають обставинам справи, і судом допущено неправильне застосування норм матеріального права , що колегія суддів вбачає у наступному.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562.

Постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією, який (договір) у відповідності до ст. ст. 6, 626-631, 526 ЦК України є обов»язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов та інших актів цивільного судочинства. Згідно ст. ст. 610, п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов»язання настають правові наслідки , встановлені договором або законом: 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» встановлено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил.

У відповідності до ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов»язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона не доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов»язання.

У відповідності до порядку складання актів про порушення споживачем Правил користування електричною енергією, передбаченого п. 53 Правил, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову . Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Наявний у справі акт №04574 ПКЕЕН від 04 лютого 2014 року містить п»ять підписів представників енергопостачальника із зазначенням факту порушення, а саме: самовільного підключення електроустановки (гідрофора) до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника поза засобами обліку електричної енергії. Цей акт не містить підпису споживача - відповідача ОСОБА_4, водночас містить відмітку про відмову ОСОБА_4 від підпису акта.

Пославшись на те:

що відповідач ОСОБА_4 не мав і не має жодного відношення до щитової в загальному коридорі будинку АДРЕСА_1, де відходив кабель , спрямований у підвал;

що лічильник обліку електроенергії, розміщений при вході в квартиру відповідача, який (вхід в квартиру) є окремим від загального коридору будинку АДРЕСА_1;

що з квартири відповідача в підвальне приміщення іде проводка на електролампочку і гідрофор, які облікуються на його лічильнику, -

суд першої інстанції, в порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України, не надав жодної правової оцінки акту про порушення № 04574 від 04.02.2014, та не навів правової норми , яка б звільняла відповідача від відповідальності за самовільне підключення до електричної мережі поза лічильником гідрофора, належність якого (гідрофора), розміщеного у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_1, відповідачеві, ним не оспорюється. Оскільки відповідач не вніс до акту про порушення № 04574 від 04.02.2014 будь-яких зауважень, зокрема не зазначив про те, що з його квартири в підвальне приміщення іде проводка на електролампочку і гідрофор, які облікуються на його лічильнику, не запросив представників позивача у свою квартиру, щоб ті могли переконатися , що дійсно проводка в підвальне приміщення, де знаходиться гідрофор, веде з квартири відповідача та, що споживання електроенергії гідрофором обліковується на лічильнику відповідача, а навпаки відмовився від підпису в акті, то у справі були відсутні правові підстави, які б звільняли відповідача від відповідальності за позаоблікове споживання електронергії.

Посилання суду першої інстанції як на підставу для відмови у задоволенні позову на те, що відповідач не мав і не має жодного відношення до щитової в загальному коридорі будинку АДРЕСА_1, не могли слугувати підставою для звільнення відповідача від відповідальності, оскільки відповідач не заперечив належності йому гідрофора, який спрацьовував при підключенні провода , який вів у підвал відповідача, до щитка в загальному коридорі, а у відповідності до положень ч. 4 ст. 319, ст. 611 ЦК України, ст. ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику» власність зобов»язує , і саме власник несе відповідальність за порушення умов договору й за своє майно.

У зв»язку з вищенаведеним обставинами у їх об»єктивній сукупності, колегія суддів вважає, що оскаржене рішення не може вважатися законним й обґрунтованим, тому, у відповідності до п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу позивача Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» задовольнити.

Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 13 березня 2015 року скасувати і ухвалити нове.

Позов Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» ():

21659 (двадцять одну тисячу шістсот п»ятдесят дев»ять) грн 69 коп заподіяних збитків, внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення, та 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий Тропак О.В.

Судді: Приколота Т.І.

Федоришин А.В.