УхвалА

іменем україни

3 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія» про визнання договору про надання безповоротної фінансової допомоги недійсним та застосування наслідків недійсності правочину за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія» на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 17 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 20 березня 2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія» (далі - ТОВ «Інвестиційна компанія») та її чоловіком, ОСОБА_5, укладено договір № 1 про надання безповоротної фінансової допомоги з доповненнями, внесеними додатковими угодами від 20 квітня 2013 року та від 29 травня 2013 року, відповідно до умов якого останній передав товариству грошові кошти в сумі 715 тис. грн. Вказувала, що при укладанні зазначеного договору та додаткових угод до нього не було додержано вимог ч. 1 ст. 65 СК України, тобто не було отримано її письмової згоди, а тому даний договір та додаткові угоди до нього просила визнати недійсними на підставі ч. 1 ст. 203, ст. 215 ЦК України із застосуванням наслідків недійсності правочину, передбаченого ст. 216 ЦК України.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано укладені між ТОВ «Інвестиційна компанія» та ОСОБА_5 договір № 1 про надання безповоротної фінансової допомоги від 20 березня 2013 року та додаткові угоди №№ 1, 2 до нього від 20 квітня 2013 року і від 29 травня 2013 року недійсними. Стягнуто з ТОВ «Інвестиційна компанія» на користь ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 715 тис. грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 17 червня 2015 року рішення районного суду скасовано в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_4 про застосування наслідків недійсності правочину. Відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог про стягнення з ТОВ «Інвестиційна компанія» на користь ОСОБА_5 грошових коштів у розмірі 715 тис. грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ТОВ «Інвестиційна компанія», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов й визнаючи правочини недійсними, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що при укладанні договору безповоротної фінансової допомоги та додаткових угод до нього сторонами угоди не були дотримані вимоги ч. 1 ст. 65 СК України, щодо отримання письмової згоди іншого із подружжя на укладання договорів стосовно цінного майна.

Доводи касаційної скарги про фактичне припинення шлюбних відносин між подружжям ОСОБА_5 на час укладання спірних договорів є безпідставними, оскільки перевірялись судами та не знайшли свого підтвердження.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія» відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року в незміненій при апеляційному перегляді частині та рішення апеляційного суду м. Києва від 17 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта