Справа № 755/9620/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Марцинкевича В.А.,

при секретарі Бовкун О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, мотивуючи свої вимоги тим, що вона 05.11.2004 року уклала договір довічного утримання з племінником ОСОБА_2, який зобов'язувався утримувати її, забезпечувати харчуванням, одягом, надавати необхідну грошову допомогу та в разі смерті поховати. Відповідач зобов'язувався сплачувати всі комунальні та інші платежі. Відповідно до договору відповідачу було передано у власність ? частину квартири АДРЕСА_1. Однак, за весь час дії договору комунальні послуги сплачувалися позивачем самостійно. Відповідач ОСОБА_2 лише деякий час частково виконував умови договору, однак починаючи з 2010 року в зв'язку з фінансовими труднощами припинив надання допомоги повністю.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив. Позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено 05.11.2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір довічного утримання. Відповідно до якого ОСОБА_2 зобов'язувався довічно повністю утримати ОСОБА_1 забезпечувати її харчуванням, одягом, наглядом, ліками, необхідною допомогою, зберігаючи в її безкоштовному довічному користуванні вказану квартиру, а також в раз смерті поховати її. ОСОБА_2 зобов'язувався сплачувати за квартиру всі комунальні та інші платежі. Відповідно до договору відповідачу ОСОБА_2 було передано у власність ? частину квартири АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_2 починаючи з 2010 року в зв'язку з фінансовими труднощами припинив надання допомоги ОСОБА_1 повністю.

Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужував) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечити відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Відповідно до ст. 755 ч. 1 п. 1 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду, зокрема на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

У відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не забезпечував позивача необхідною допомогою, не в повному обсязі надавав матеріальне утримання, не забезпечив безоплатним довічним проживанням у квартирі, не сплачував квартирну плату за спірну квартиру. За таких підстав, суд вважає, що ОСОБА_2 неналежним чином виконував обов'язки за договором довічного утримання, укладеним між сторонами у справі.

Відповідно до ст. 756 ч. 1 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором, відчужував набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

На підставі вказаних норм закону, зважаючи на те, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобов'язання за договором довічного утримання, укладеним 05.11.2004 р. між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2, посвідченим державним нотаріусом Сьомої Київської державної нотаріальної контори Паньшиною О.В., суд вважає, що вказаний договір може бути розірваний за рішенням суду, а тому необхідно повернути ? частину квартири АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_1

Відповідно до ст.174 ЦПК України, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази на підставі вказаних норм закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання слід задовольнити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 744,755,756 ЦК України, ст. ст. 60, 88, 174, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання - задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання, укладений 05.11.2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посвідчений державним нотаріусом Сьомої Київської державної нотаріальної контори Паньшиною О.В., зареєстрованим в реєстрі за № 2з-53.

Повернути ? частину квартири АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 378,80 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів після його проголошення в судовому засіданні, а учасниками судового розгляду, які не брали участь у справі протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: