Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/203/15-ц

14 липня 2015 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді - ВІнтоняк М.Б.,

секретаря - Скоблей О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість за договором про надання траншу №1301.41910/FW 1301.489 від 08.06.2011 року в сумі 245579,12 гривень.

В обґрунтування позову покликається на те, що 08.06.2011 року між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_1 було укладено Рамкову Угоду № FW 1301.489, відповідно до якої позивач зобов'язався на положеннях та умовах цієї угоди надати позичальнику кредити , загальною сумою за договорами еквівалентну 100 000 доларам США, встановлено ліміт строку кредитування 240 календарних місяців та максимальний розмір процентів 40% річних. Видача кредитів на підставі Рамкової угоди та визначення їх умов здійснювалась шляхом укладення договорів надання (траншу) овердрафту, які є невід'ємною частиною Рамкової угоди.

Так, 08.06.2011 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір траншу №1301.41910/FW 1301.489 (кредитний договір), згідного якого останній отримав грошові кошти в розмірі 130 000 гривень зі сплатою 25 % річних строком користування 36 місяців . Згідно п.2.1 Рамкової угоди, позичальник зобов'язався належно виконувати усі умови, необхідні для отримання кредиту,своєчасно та належно здійснювати погашення грошових зобов'язань, а також належно виконувати усі інші зобов'язання, що передбачені цим договором. Однак,відповідач ОСОБА_1 як позичальник , не виконує належним чином свої зобов'язання, передбачені кредитними договорами, внаслідок чого станом на 26.01.2015 року утворилась заборгованість за договором траншу в розмірі 245579,12 гривень .

Для забезпечення виконання зобов'язання по вищевказаній Рамковій угоді та договорах траншу, 08.06.2011 року між банком та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поруки №41669-ДП1, та 08.06.2011 року між банком та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір поруки №211572-ДП1, відповідно до яких поручителі прийняли на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_1 зобов'язань перед позивачем, які виникають з умов Рамкової угоди та кредитних договорів, в повному обсязі таких зобов'язань.

Просить стягнути на користь ПАТ «ПроКредит Банк» з відповідачів ОСОБА_1,ОСОБА_2,ОСОБА_3 заборгованість по кредиту в розмірі 245579,12 гривень, з яких: 62622,31 гривень заборгованості за капіталом; 10394,10 гривень - заборгованість за відсотками згідно графіку; 17930,20 гривень - заборгованість за відсотками за фактичне користування кредитом; 154 632,51 гривень пеня і судові витрати в сумі 2455,81 гривень, справу розглянути у відсутність представника позивача.

Відповідачі в судове засідання не з*явилися з невідомих суду причин. Про час і місце слухання справи повідомлені вчасно,про причини неявки суду не повідомили . Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,що відповідає положенням ст..224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Ст.16 ЦК України передбачено ,що , кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до частини1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором, бо відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статтей ,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено що 08.06.2011 року між ПАТ «ПроКредит Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Рамкову Угоду № FW 1301.489, відповідно до якої позивач зобов'язався на положеннях та умовах цієї угоди надати позичальнику кредити , загальною сумою за договорами еквівалентну 100 000 доларам США, встановлено ліміт строку кредитування 240 календарних місяців та максимальний розмір процентів 40% річних . Видача кредитів на підставі Рамкової угоди та визначення їх умов здійснювалась шляхом укладення договорів надання (траншу) овердрафту, які є невід'ємною частиною Рамкової угоди.

За умовами п.п.2.1, 8.2 Рамкової угоди, позичальник зобов'язався належно виконувати усі умови, необхідні для отримання кредиту,своєчасно та належно здійснювати погашення грошових зобов'язань, а також належно виконувати усі інші зобов'язання, що передбачені цим договором. Кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту в разі прострочення погашення грошових зобов'язань за цим договором більш ніж на 3 банківські дні.

08.06.2011 року між ПАТ «ПроКредит Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір траншу №1301.41910/FW 1301.489 (кредитний договір), згідного якого останній отримав грошові кошти в розмірі 130000 гривень зі сплатою 25 % річних строком користування 36 місяців та зобов'язався повернути наданий кредит і сплатити відсотки та платежі за кредитом, а також комісії на умовах та в строки, передбачені цим договором.

В забезпечення виконання зобов'язання по вищевказаній Рамковій угоді та договору траншу, 08.06.2011 року між ПАТ «ПроКредит Банк», та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поруки №41669-ДП1, та 08.06.2011 року між банком та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір поруки №211572-ДП1, відповідно до яких поручителі прийняли на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_1 зобов'язань перед позивачем, які виникають з умов Рамкової угоди та кредитних договорів, в повному обсязі таких зобов'язань.

Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або декілька осіб.

Згідно ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Пунктом 8 вказаних договорів поруки укладених 08.06.2011 року сторонами , передбачено, що договори поруки діють протягом усього строку користування кредитом до моменту повного і належного виконання сторонами своїх зобов*язань та реалізації прав за цими договорами, а п.4.1 передбачено,що припинення окремих кредитних договорів , а також непред*явлення кредитором вимоги про погашення поручителем заборгованості позичальника не тягне за собою припинення поруки.

Як встановлено в судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 не виконував належним чином свої зобов'язання, передбачені Рамковою угодою та договором траншу, внаслідок чого позивач 21.03.2014 року направляв відповідачам вимогу про дострокове погашення кредиту та виконання зобов'язань забезпечених порукою , однак останні належним чином не відреагували та зобов'язань за вищезгаданою Рамковою угодою , договором кредиту (траншу) та поруки не виконали.

Станом на 26.01.2015 року утворилась заборгованість в сумі 245579,12 гривень, з яких: 62622,31 гривень заборгованості за капіталом; 10394,10 гривень - заборгованість за процентами згідно графіку; 17930,20 гривень - заборгованість за процентами за неправомірне користування кредитом; 154 632 ,51 гривень пеня.

Ст.ст. 610,611, 623,651 ЦК України передбачено ,що у разі порушення зобов*язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків ,сплата неустойки.

Згідно із ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання за кожен день прострочення виконання.Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

П.10.2 Рамкової угоди № FW 1301.489 передбачено, що при порушенні встановлених цим Договором строків погашення грошових зобов'язань Позичальник сплачує штрафну неустойку у розмірі 0,5% від суми непогашеної заборгованості, але не менше ніж 15 гривень у еквіваленті валюти кредиту за кожний календарний день прострочення, включаючи день повного погашення заборгованості. п.12.3 даної Рамкової угоди встановлено позовну давність щодо стягнення пені 5 років .

За період з 15.07.2011 року по 26.01.2015 року згідно розрахунку розмір пені становить 155925,59 гривень.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин,які мають істотне значення .

Зважаючи, на те,що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків , суд вважає,що розмір пені слід зменшити до 50 000 гривень.

Враховуючи вищенаведене, суд встановив, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення в сумі 140946,61 гривень

У відповідності із ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути судові витрати в сумі 2455,81 гривень ,пов*зані із сплатою судового збору.

На підставі ст.526, 527,530,1050,1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 209, 213, 214, 225 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, / інд. Номер /, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3,/інд.номер /,жительки с. Назавизів НАдвірнянського району Івано-Франківської області солідарно на користь Публічного акціонерного товариства ПроКредит Банк» 140946,61 гривень заборгованості за договором траншу №1301.41910/FW 1301.489 від 08.06.2011 року , з яких 62622,31 гривень заборгованості за капіталом; 10394,10 гривень - заборгованість за процентами згідно графіку; 17930,20 гривень - заборгованість за процентами за неправомірне користування кредитом; 50000 гривень пеня.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, / інд. Номер /, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4,/інд.номер /,жительки АДРЕСА_1 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства ПроКредит Банк» 140946,61 гривень заборгованості за договором траншу №1301.41910/FW 1301.489 від 08.06.2011 року , з яких 62622,31 гривень заборгованості за капіталом; 10394,10 гривень - заборгованість за процентами згідно графіку; 17930,20 гривень - заборгованість за процентами за неправомірне користування кредитом; 50000 гривень пеня.

Стягнути з ОСОБА_1,ОСОБА_2,ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства ПроКредит Банк» з кожного по 818,60 гривень судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги,рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Вінтоняк М.Б.