Справа №333/2165/15-ц
провадження № 2/333/1441/15
07 липня 2015 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запорожжя у складі головуючого судді Стоматова Е.Г., при секретарі Кабановій К.О., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області, Запорізького міського управління юстиції, Запорізької міської ради, ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Шоста Запорізька державна нотаріальна контора про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом: припинення обтяження речових прав, зареєстрованого у «Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна», та визнання правочину недійсним і скасування рішення про реєстрацію права власності,-
31 березня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з позовом до Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області, Запорізької міської ради, ТОВ « Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Шоста Запорізька державна нотаріальна контора про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом: припинення обтяження речових прав, зареєстрованого у «Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна», та визнання правочину недійсним і скасування рішення про реєстрацію права власності.
В подальшому уточнила свої позовні вимоги та звернулася до суду з позовом до Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області, Запорізького міського управління юстиції, Запорізької міської Ради, ТОВ « Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Шоста Запорізька державна нотаріальна контора про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом: припинення обтяження речових прав, зареєстрованого у «Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна», та визнання правочину недійсним і скасування рішення про реєстрацію права власності.
В позові зазначила, що Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 жовтня 2014 року (справа № 333/5432/14-ц) по цивільній справі за її позовом до Запорізької міської ради, треті особи: ОСОБА_3, Шоста Запорізька державна нотаріальна контора, ЖБК «Локомотив», Реєстраційний центр Запорізького міського управління юстиції про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування за законом за нею визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого 09.11.2013 року, який успадкував вказану квартиру після смерті ОСОБА_5, померлої 19.07.1998 року члена ЖБК «Локомотив», яка повністю сплатила пай за вказану квартиру.
Після вступу рішення в закону силу вона звернулася до Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області для державної реєстрації права власності на вказану квартиру та отримала рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно від 04 листопада 2014 року № 16949858 про відмову у державній реєстрації права власності за нею на цю квартиру на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.10. 2014 року по цивільній справі № 333/5432/14-ц у звязку із наявністю зареєстрованого у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна арешту № 1976961 від 18.05. 2005 року, накладеного на підставі ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя б/н від 07.09. 2000 р. Крім того, їй повідомили, що згідно технічної документації ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» за ОСОБА_6 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 згідно свідоцтва на право власності № 10 виданого на зазначену квартиру Міськимжитлоуправлінням виконкому ЗМР від 10.01. 1999 року тобто після її смерті, яка настала 19.07.1998 року.
Існування заборони - арешту № 1976961 від 18.05. 2005 року, накладеного на підставі ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя б/н від 07.09.2000 р., та реєстрація свідоцтва на право власності № 10, виданого Міськимжитлоуправлінням виконкому ЗМР від 10.01. 1999 року на імя ОСОБА_6, померлої 19.07. 1998 року на квартиру АДРЕСА_2 є перешкодою для реєстрації за позивачкою права власності на цю квартиру та порушує її право власності. В рішенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 жовтня 2014 року за її позовом до Запорізької міської ради, треті особи: ОСОБА_3, Шоста Запорізька державна нотаріальна контора, ЖБК «Локомотив», Реєстраційний центр Запорізького міського управління юстиції про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування за законом вказано на те, що покійна ОСОБА_6 була членом ЖБК «Локомотив», повністю сплатила пай та відповідно до ст. 384 ЦК України на час своєї смерті була власником квартири АДРЕСА_2, свідоцтво на право власності № 10, виданого Міськимжитлоуправлінням виконкому ЗМР від 10.01. 1999 року на цю квартиру не було предметом розгляду цієї справи. На вказане свідоцтво звернув увагу тільки реєстратор Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області в рішенні про відмову у реєстрації за нею права власності на цю квартиру.
У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час, день і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, в зв'язку з чим суд ухвалив розглянути справу за їх відсутності.
Третя особа Шоста Запорізька державна нотаріальна контора повідомлена належним чином про час, день і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, просила розглянути справу у її відсутність. В зв'язку з чим суд ухвалив розглянути справу за їх відсутності.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів, та на підставі ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 жовтня 2014 року (справа № 333/5432/ 14-ц) по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, треті особи: ОСОБА_3, Шоста Запорізька державна нотаріальна контора, ЖБК «Локомотив», Реєстраційний центр Запорізького міського управління юстиції про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого 09.11 2013 року, який успадкував вказану квартиру після смерті ОСОБА_6, померлої 19.07. 1998 року члена ЖБК «Локомотив», яка повністю сплатила пай за вказану квартиру ( а.с., а.с. 10-12).

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно від 04 листопада 2014 року № 16949858 ОСОБА_1 відмовили у державній реєстрації права власності на квартиру, що розташована Запорізька область., АДРЕСА_3 на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.10. 2014 року по цивільній справі № 333/5432/14-ц у звязку з наявністю зареєстрованого у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна арешту № 1976961 від 18.05. 2005 року, накладеного на підставі ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя б/н від 07.09. 2000 р. Крім того, вказано, що згідно технічної документації ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» за ОСОБА_6 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 згідно свідоцтва на право власності № 10 виданого на зазначену квартиру Міськимжитлоуправлінням виконкому ЗМР від 10.01. 1999 року тобто після її смерті, яка настала 19.07. 1998 року( а.с. 9).

Відповідно до довідки державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори встановлено, що згідно відомостей з Реєстру для реєстрації заборони відчуження жилих будинків та квартир 07.09.2000 року вказаною нотаріальною конторою за реєстровим № 48 зареєстровано арешт, накладений на підставі ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя на квартиру за адресою: АДРЕСА_4, яка належить ОСОБА_7 (а.с.13).

Довідкою № 61/14, виданою 25.11.2014 року головою правління ЖБК-1 «Локомотив» встановлено, що ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_4, зареєстрована не була, зазначена квартира їй на праві власності не належала (а.с.15).

Згідно відповіді, наданої керівником апарату Комунарського районного суду м. Запоріжжя встановлено, що обліково-статистичних карток по цивільним справам, справа за участі ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_1 у період з 1998 року по 2007 рік в провадженні суду не надходила ( а.с. 19).

Згідно відповіді начальника Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ перевіркою алфавітних показників до виконавчих документів, книг обліку виконавчих документів переданих державному виконавцю та журналу реєстрації вхідної кореспонденції за період з 01.01. 2012 року по 03.03. 2015 рік включно виконавчі провадження де боржником є ОСОБА_1 відсутні. Перевіркою ЄДРВП за період з 2005 року по 03.03.2015 рік включно виконавчі провадження , де боржником є ОСОБА_1, відсутні( а.с. 14).

Відповідно до копії технічного паспорту квартири № 22 в житловому будинку № 12 по вул. Чумаченко власником вказана ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом № 10 на право власності на квартиру, видане запорізьким МЖУ 10.01. 1999 року (а.с.16)

Відповідно до свідоцтва № 10 на право власності на квартиру № 22 від 10 січня 1999 року, видане міськжитлоуправлінням виконкому Запорізької міської ради, посвідчено, що в цілому квартира № 22, яка розташована в місті Запоріжжя по вул. Чумаченко за № 12 дійсно належить ОСОБА_6 на праві приватної власності. Свідоцтво видане на підставі розпорядження голови Комунарської районної адміністрації від 08 грудня 1998 року № 657/6-р ( а.с. 17).

Відповідно до свідоцтва І-ЖС № 020591 про смерть: ОСОБА_6 померла 19 липня 1998 року, про що в книзі реєстрації актів про смерть 1998 року липня місяця 22 числа зроблено запис № 6215. Місце реєстрації відділ реєстрації актів громадянського стану Запорізької міської ради, Україна. Дата видачі 22 липня 1998 року ( а.с. 20).

Наказом Міністерства юстиції України від 9 червня 1999 року №31/5 затверджено Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та внесено зміни до чинної на той час Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністра юстиції від 18 червня 1994 року № 18/5, пункт 136 якої в новій редакції передбачав, що накладені заборони та арешти підлягають обов'язковій реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку, визначеному Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Наказом Міністерства юстиції України від 18 серпня 2004 року №85/5 з метою вдосконалення Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесено зміни та доповнення до попереднього Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та затверджено Інструкцію про порядок заповнення заяв та ведення Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Відповідно до пункту 1.1. зазначеного Положення Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна - це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони, арешти; видані витяги з Реєстру заборон.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про нотаріат» щодо державного регулювання нотаріальної діяльності» від 06.09.2012 № 5208-VI (який набрав чинності 01.01.2013) було внесено зміни до п.9 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» та викладено його в новій редакції.

До 01.01.2013р.:

9) накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації.

З 01.01.2013р.:

9) накладають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації.

Тобто з переліку нотаріальних дій виключено таку нотаріальну дію, як «зняття заборони», що існувала в нотаріальній практиці досить недовго (з 01.06.2009 по 01.01.2013).

Відповідних змін зазнав і п.п. 6.2 п. 6 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5.

До 04.01.2013р.:

6. Реєстрація зняття заборони відчуження та арешту майна.

6.1. Про зняття заборони, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на майно нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна.

6.2. Відомості про зняття заборони відчуження нерухомого майна, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на об'єкти нерухомого майна підлягають обов'язковій реєстрації в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку, установленому Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

З 04.01.2014 р.:

6. Реєстрація зняття заборони відчуження та арешту майна.

6.1. Про зняття заборони, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на майно нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна.

6.2. Відомості про зняття заборони відчуження нерухомого майна, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на об'єкти нерухомого майна підлягають обов'язковій реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в порядку, установленому Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703(підпункт 6.2 пункту 6 глави 15 розділу ІІ із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства юстиції України від 26.12.2012 р. № 1951/5).

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»» в редакції від 01 січня 2013 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень з 01 січня 2013 року почала здійснюватись реєстраційними службами територіальних органів Міністерства юстиції України.

Крім того, з 01 січня 2013 року набрав чинності Наказ Міністерства юстиції України за № 1844/5 від 14.12.2012 року «Про затвердження Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень нерухомого майна». Відповідно до п. 4 Наказу, з 01.01.2013 року доступ державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, приватних нотаріусів до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек припинено і такі повноваження надано державним реєстраторам прав на нерухоме майно державної реєстраційної служби України.

До 01.01.2013 нотаріус при одержані одного з документів, перелічених у ст. 74 Закону України «Про нотаріат» та в п.,п. 5.1 п. 5 гл. 15 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», вчиняв нотаріальну дію (тобто діяв як нотаріус) та відповідно до «Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна» (втратив чинність), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 № 31/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 18.08.2004 № 85/5) вносив до Реєстру заборон відомості про зняття заборони на об'єкти нерухомого майна (тобто діяв як реєстратор).

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нотаріуса визнано спеціальним суб'єктом, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Державна реєстрація прав проводиться нотаріусом у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва.

Статтею 461 Закону України «Про нотаріат» визначено повноваження нотаріусів у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: нотаріус під час вчинення нотаріальних дій з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва має доступ та користується Державним реєстром речових прав на нерухоме майно. Нотаріус є спеціальним суб'єктом, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і який має печатку такого реєстратора. Користування Державним реєстром речових прав на нерухоме майно здійснюється безпосередньо нотаріусом, який вчиняє відповідну нотаріальну дію.

Нотаріус під час вчинення нотаріальних дій з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва здійснює пошук у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об'єкт незавершеного будівництва, обтяження таких прав та за його результатами формує витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який залишається у справі державної нотаріальної контори чи приватного нотаріуса.

Тобто нотаріус має доступ та користується державним реєстром речових прав на нерухоме майно виключно при вчиненні нотаріальної дії або в результаті вчинення відповідної нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва.

Порядок доступу нотаріусів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 02.08.2011 № 1936а/5, встановлює, коли нотаріус має право користуватися даними Державного реєстру речових прав: «7. Користування інформацією про зареєстровані речові права, їх обтяження на об'єкт нерухомого майна, що міститься у Державному реєстрі прав, здійснюється користувачем виключно під час вчинення нотаріальних дій щодо цього об'єкта нерухомого майна».

Що стосується припинення обтяження (зняття заборони) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, нотаріусу має виходити зі змісту ст. 461 Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Таким чином, припинення заборони на відчуження нерухомого майна здійснюється відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Пунктом 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація прав та обтяжень проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Існуюча заборона на відчуження та зареєстроване обтяження порушують права та інтереси власника майна.

З наведеного вище вбачається, що іншого шляху окрім звернення до суду за захистом порушеного права у позивача немає та позивач правильно у розумінні ст.16 ЦК України обрав спосіб захисту порушеного права.

Що стосується свідоцтва № 10 на право власності на квартиру АДРЕСА_5 від 10 січня 1999 року на імя ОСОБА_6 , видане міськжилуправлінням виконкомом Запорізької міської ради на підставі розпорядження голови Комунарської районної адміністрації від 08 грудня 1998 року № 657/6-р, то воно є недійсним у звязку із тим, що видане після її смерті.

Відповідно до ст.9 Цивільний кодекс Української РСР(1963 року, що діяв на час виникнення спірних правовідносин) правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю.

Відповідно до ст. 48 Цивільний кодекс Української РСР(1963 року) недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст. 215 ЦК України ( в редакції 2003 року) недійсний правочин - це правочин, що не відповідає вимогам закону.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Так, відповідно до ч.2 ст.203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до Цивільного кодексу України усі фізичні особи мають цивільну правоздатність (ст. 25 ЦК України). Для визнання осіб суб'єктами цивільного права необхідна наявність цивільної правосуб'єктності, тобто їхньої право- та дієздатності.

Правоздатність у фізичної особи виникає від дня народження і припиняється з її смертю (або з оголошенням її померлою).

Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, які пов'язані з його недійсністю.

Станом на 10.01. 1999 року до винесення рішення Комунарського районного суду від 07.10. 2014 року по справі № 333/5432/14-ц ОСОБА_6 була власником квартири АДРЕСА_6 у звязку із повною виплатою паю на цю квартиру і тому застосовувати реституцію у звязку із недійсністю свідоцтва № 10 на право власності на квартиру АДРЕСА_7 від 10 січня 1999 року на імя ОСОБА_6, видане міськжилуправлінням виконкомом Запорізької міської ради не треба. Реєстрація в ОП «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» цього свідоцтва вказана державним реєстратором, як перешкода для реєстрації за мною право власності на спірну квартиру і тому треба скасувати рішення про реєстрацію за р. № 34653 вказаного свідоцтва в ОП «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» (на цей час ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації»).

На підставі ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»: 2. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Слід зазначити, що згідно до положень частини 4 статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Частина 1 статті 321 ЦК України наголошує на тому, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 р. відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод»від 17.07.1997 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Отже, суд приходить до висновку що, відповідно до наданих позивачем доказів, обставин, які б давали підстави вважати чинною заборону на відчуження нерухомого майна в ході судового розгляду не встановлено. Видача свідоцтва про право власності на спірну квартиру на імя померлого спадкодавця ОСОБА_6 після її смерті не відповідає вимогам закону, і тому суд приходить до висновку про наявність підстав для припинення в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна обтяження речових прав - арешту квартири АДРЕСА_8 та визнання недійсним і анулювання свідоцтва №10 на право власності на квартиру АДРЕСА_8 від 10 січня 1999 року на імя ОСОБА_6 , видане міськжилуправлінням виконкомом Запорізької міської ради на підставі розпорядження голови Комунарської районної адміністрації від 08.12.1998 року №657/6-р та скасування рішення про державну реєстрацію за р. № 34653 вказаного свідоцтва в ОП «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» (на цей час ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації»).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.15,16,317,319,321,328,391 ЦК України, ст.ст.208,210,213-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області, Запорізького міського управління юстиції, Запорізької міської ради, ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядженні майном шляхом: припинення обтяження речових прав, зареєстрованого у «Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна», та визнання правочину недійсним і скасування рішення про реєстрацію права власності - задовольнити повністю.

Припинити в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого обтяження речових прав - арешт квартири АДРЕСА_8 за реєстрованим номером № 1976961 від 18.05.2005 року, накладений на підставі ухвали Комунарського районного суду м.Запоріжжя б/н від 07.09.2000 року.

Визнати недійсним та анулювати свідоцтво №10 на право власності на квартиру АДРЕСА_9 від 10 січня 1999 року на імя ОСОБА_6, видане міськжилуправлінням виконкомом Запорізької міської ради на підставі розпорядження голови Комунарської районної адміністрації від 08.12.1998 року №657/6-р, та скасувати рішення про державну реєстрацію за р.№34653 вказаного свідоцтва в ОП «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» (ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації»).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів після отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м.Запоріжжя.

Суддя: Е.Г. Стоматов