Справа №489/6382/14-ц 23.07.2015 23.07.2015 23.07.2015
Провадження №22-ц/784/1791/15
Головуючий у першій інстанції-Спінчевська Н.А.
Категорія 25 Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.,

суддів - Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,

при секретарі - Свіщуку О.В.,

за участю представника позивачки - ОСОБА_1,

представника відповідача - Новака Р.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_3

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 квітня 2015 року у цивільній справі за позовом

ОСОБА_3

до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія

«АХА Страхування» ( далі - СК «АХА Страхування»)

про стягнення страхового відшкодування

У С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до СК «АХА Страхування» про стягнення страхового відшкодування.

Позивачка зазначала, що 23 січня 2014 року між нею та СК «АХА Страхування» укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу - автомобіля KIA SPORTAGE 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_1. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 16 березня 2014 року, її автомобіль зазнав пошкоджень. Вартість відновлювальних робіт, яка визначена суб'єктом оціночної діяльності та враховувалась відповідачем, складає 145 332, 32 грн., що на думку останнього перевищує 70 % його дійсної вартості та є підставою для визначення розміру страхового відшкодування, виходячи з факту повної загибелі транспортного засобу. Розмір страхового відшкодування визначено у 31 756,15 грн.

Посилаючись на те, що вартість відновлювальних робіт визначено страховиком невірно, а дійсно цей розмір складає 132 672 грн., що не перевищує 68% вартості автомобіля, ОСОБА_3 просила стягнути 100 915, 85 грн. недоплаченого страхового відшкодування.

Представник СК «АХА Страхування» позов не визнав, посилаючись на визначення розміру страхового відшкодування відповідно до закону та умов договору.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просила рішення скасувати та задовольнити позов. Апелянт посилалась на те, що суд не врахував дійсної вартості автомобіля на момент пригоди та дійсної вартості відновлювальних робіт, визначеної на базі СТО за вибором страховика, та дав невірну оцінку доказам, які поклав в основу рішення.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 979 ЦК, статті 16 Закону «Про страхування» №85/96 від 7 березня 1996 року (далі - Закон № 85/96) за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку виплатити страхувальникові грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону № 85/96 добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Частиною 1 статті 25 Закону передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

З матеріалів справи вбачається, що 23 січня 2014 року між СК «АХА Страхування» та ОСОБА_3 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 18283 Га/14нАС (далі -Договір). Застрахованим транспортним засобом є автомобіль марки KIA SPORTAGE, 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_1. (а.с. 10-15).

Страхова сума складає 190 000 грн. ( пункт 11).

Пунктом 28 Договору передбачений порядок визначення розміру збитку та умови виплати страхового відшкодування.

За умовами Договору розмір страхового відшкодування розраховується по різному в залежності від того, чи транспортний засіб вважається пошкодженим, чи встановлено факт повної загибелі транспортного засобу.

Пунктом 23 Договору визначено, що повною загибеллю транспортного засобу є випадок, коли відновлення пошкодженого транспортного засобу перевищує 70 % його дійсної вартості на момент укладення договору або перевищує різницю між страховою сумою, встановленою на відповідний період надання послуг, та вартістю залишків транспортного засобу.

За пунктом 28.8 Договору при повній загибелі транспортного засобу страхове відшкодування сплачується в розмірі страхової суми (з урахуванням умов п. 28.23 Договору) за вирахуванням суми знецінення ТЗ за період страхування (розділ 15 та 23 Договору), вартості залишків ТЗ та встановленої згідно з розділом 10 франшизи. Вартість залишків ТЗ визначається шляхом вивчення попиту та пропозиції на ринку щодо таких залишків (зокрема: онлайн-аукціон з продажу автомобілів (ТОВ «Україно-Польське підприємство «Автоонлайн-Україна» чи аналогічні аукціони) або шляхом експертної оцінки (у випадках відсутності попиту/пропозиції на ринку).

У разі використання онлайн-аукціону з продажу автомобілів, страховик приймає зобов'язання щодо організації продажу залишків та здійснення доплати за нереалізовані залишки та інше (пункт 28.8.1, 28.8.1.1).

У разі пошкодження транспортного засобу розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, який складається страховиком або уповноваженою ним особою (пункт 23), за вирахування франшизи, але не більше страхової суми. При цьому розмір збитків визначається на базі СТО за вибором страховика в порядку, визначеному підпунктом 28.11.2 Договору.

Судом встановлено, що 16 березня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої застрахований автомобіль було пошкоджено (а.с. 98).

ОСОБА_3 своєчасно повідомила страховика про подію та подала заяву про виплату страхового відшкодування.

20 березня 2014 року суб'єктом оціночної діяльності - експертом-товарознавцем ОСОБА_4 у присутності представника власника - ОСОБА_5А проведено огляд пошкодженого транспортного засобу (а.с.90-92).

Згідно звіту № 53-14 автотоварознавчого дослідження від 1 квітня 2014 року вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобілю складає 145 332, 32 грн. (а.с. 81- 94).

На підставі отриманих документів СК «АХА Страхування» складено страховий акт від 16 липня 2014 року з доданим розрахунком страхового відшкодування (а.с. 95, 100), з яких вбачається, що розмір відшкодування - 31 756, 15 грн. визначався за правилами пунктів 23, 28.8, 28.25 Договору, виходячи з факту повної загибелі транспортного засобу (а.с.79-80).

Страхове відшкодування у розмірі 31 756,15 грн. ОСОБА_3 перераховано 18 липня 2014 року (а.с.121, 122).

Встановивши ці обставини, суд першої інстанції не виявив порушень страховиком умов Договору при визначенні розміру страхового відшкодування, а тому відмовив у позові ОСОБА_3 про додаткове стягнення 100 915,85 грн.

Колегія суддів не може прийняти до уваги посилання ОСОБА_3 на те, що вартість відновлювальних робіт має визначатись за рахунком-фактурою № СЧ-0000286 від 26 березня 2014 року ТОВ «Автоцентр на Будівельників» у розмірі 120 571, 97 грн. ( а.с.146-147).

Так, правила пункту 28.11.2 Договору, який передбачає визначення вартості ремонту «на базі СТО за вибором Страховика», застосовується виключно у разі відновлення пошкодженого транспортного засобу цим підприємством.

Проте ТОВ «Автоцентр на Будівельників» ремонт застрахованого транспортного засобу не здійснював. Ремонт автомобіля позивачки проведено ПП ОСОБА_6 у грудні 2014 року (а.с. 124).

До того ж за правилами пункту 28.11.2 Договору визначається страхове відшкодування у разі пошкодження транспортного засобу.

Не можна погодитись і з твердженням апелянта про те, що у розрахунках має застосуватись не страхова сума, зазначена у пункті 11 Договору - 190 000 грн., а ринкова вартість автомобіля - 235 103, 82 грн., яка вказана у звіті № 53-14 (а.с. 86).

У пункті 23 Договору визначено, що повною загибеллю транспортного засобу вважається перевищення 70% його дійсної (страхової) вартості на момент укладення Договору, а не ринкової вартості на момент пригоди.

Пункт 28.23 Договору, на який посилається апелянт, передбачає право (а не обов'язок) страховика застосувати пропорційну систему відповідальності у разі невідповідності розмірів страхової суми дійсній вартості транспортного засобу також на момент укладення Договору.

Суперечки між сторонами про причини та розмір збитків, в тому числі і витрат на відновлення транспортного засобу, врегульовані пунктом 28.12 Договору, за яким кожна із сторін має право вимагати проведення незалежної експертизи, а висновки експерта є підставою для сплати страховиком різниці у розмірі страхового відшкодування.

Таким правом позивачка ОСОБА_3 своєчасно не скористалась. На час розгляду справи транспортний засіб відремонтовано.

Інші чинники, застосовані страховиком при визначенні розміру страхового відшкодування (знецінення транспортного засобу за період страхування, розмір несплачених страхових платежів) позивачка не оспорює.

Таким чином, колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права, а тому і підстав для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді