Справа №486/1058/14-ц 30.06.2015 30.06.2015 30.06.2015
Провадження №22-ц/784/1463/15
Головуючий першої інстанції: Савін О.І.
Категорія - 27 Доповідач апеляційної інстанції: Галущенко О.І.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 червня 2015 р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Галущенка О.І.

суддів: Серебрякової Т.В.

Самчишиної Н.В.

із секретарем

судового засідання: Свіщуком О.В.

з участю

представника:

позивача - Стразіної Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за

апеляційною скаргою

товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» ( далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» ) на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22. 04. 2015 р., за

позовом

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

встановила:

11.06.2014 р. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про стягнення кредитної заборгованості у солідарному порядку та звернення стягнення на предмет іпотеки.

В подальшому уточнило позовні вимоги та вимагало лише звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивач зазначав, що 14.03.2008 р. ЗАТ «ОТП Банк» ( після перереєстрації ПАТ «ОТП БАНК») уклав з ОСОБА_5 кредитний договір № ML 402/020/2008 про надання кредиту у розмірі 184.905 грн. 17 коп. з кінцевою датою повернення наданих коштів до 15.03.2038 р.

За умовами договору позичальник повинен був щомісячними платежами у розмірі, визначеному графіком погашення, який є невід'ємною частиною кредитного договору, погашати заборгованість перед Банком, у тому числі, здійснювати сплату частки кредиту, проценти за його користування у розмірі 1,99 % річних + FIDR

Внаслідок невиконання позичальником цих зобов'язань утворилась заборгованість, розмір якої, станом на 07.04.2014 р. склав щодо тіла кредиту 184270 грн. 99 коп, за відсотками 17818 грн. 52 коп.

Раніше за рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 23.02.2010 р. постановлено про стягнення заборгованості, яка виникла за попередній період станом на 05.08.2009 р. у розмірі 208102 грн. 96 коп. солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є правонаступником прав та обов'язків ПАТ «ОТП Банк» на підставі відступлення права вимоги від 10.12.2010 р.

Посилаючись на ці обставини, наявність заборгованості, до складу якої входить також пеня, нарахована відповідно до підп. 4.1.1 Кредитного договору за період з 07.04.2013 по 07.04.2014 р. у розмірі 736.626 грн. 71.коп. і відповідальність іпотекодавця ОСОБА_5,

позивач просив про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення наявної заборгованості.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22. 04. 2015 р. постановлено про відмову у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі ТОВ «ОТП Факторинг» ставить питання про скасування рішення та ухвалення нового про задоволення позову, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, неналежну оцінку доказів та неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіряючи законність та обгрунтованість рішення в межах оскарження, визначених ст. 303 ЦПК України, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд виходив з недоведеності факту наявності заборгованості позичальника за кредитними зобов'язаннями та передчасності застосування такої цивільно-правової санкції, вважаючи недоведеним факт попереднього направлення іпотекодавцю досудової вимоги.

Але з такими висновками суду погодитись неможливо, оскільки вони суперечать закону та не відповідають дійсним обставинам справи.

Відповідно до положень ст.526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону.

Порушення зобов'язань, які виникають з договорів, тягне за собою наслідки передбачені ст. 611 ЦК, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання однією з сторін, якщо це передбачено договором або законом; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки (штрафу); відшкодування збитків.

Крім того,підлягає застосуванню такий різновид цивільно-правових санкцій, які передбачені, зокрема ст. 33 Закону України «Про іпотеку» ( далі - Закон № 898-IV від 05.06. 2003 р.)

Частиною першою цієї норми передбачено право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо в момент настання права вимоги боржником не буде виконане зобов'язання, забезпечене іпотекою.

Пункти 6.1, 6.2 іпотечного договору також надають іпотекодержателю право вимагати звернення стягнення на заставлене нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, в разі порушення боржником умов кредитного договору, частині своєчасної сплати частки кредиту та процентів за його користування, або іпотечного договору в частині обов'язків передбачених п. 5 іпотечного договору.

При цьому, право на звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель набуває, якщо порушення основного зобов'язання позичальником завдає збитків іпотекодержателю та змінює обсяг його прав, оскільки в іншому випадку суд, на підставі приписів ч. 3 ст. 39 Закону № 898-IV, вправі відмовити у задоволенні позову.

При задоволенні позову про звернення стягнення суд має зазначити в рішенні зокрема, загальний розмір вимог кредитора та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки (ч. 1 ст. 39 Закону №898-IV).

Відповідно до приписів ст. 60 ЦПК України, обов'язок щодо доведення достовірними доказами розміру кредитної заборгованості позичальника та її складових, покладається на позивача.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що зобов'язання позичальником не виконано належним чином.

Ні іпотекодавцем, як позичальником, ні поручителями зазначений розрахунок не спростовано, оскільки не надано доказів сплати кредитного боргу.

Внаслідок цього виникла заборгованість разом з нарахованою пенею у розмірі 939.716 грн. 22 коп., наявність якої, відповідно до умов п. п. 6.1, 6.2 іпотечного договору є підставою для застосування положень ст. 33 Закону № 898-IV щодо звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позивач є правонаступником прав та обов'язків банку за вимогами, які виникли із зазначеного кредитного договору та договору іпотеки, відповідно до ст. 514 ЦК України та договору відступлення права вимоги від 10.12.2010 р.

Його право іпотеки підтверджено витягом з Державного реєстру іпотек ( а. с. 133-134)

Суд не дав належної оцінки наявним доказам та прийшов необґрунтованого висновку про недоведеність факту заборгованості.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 35 Закону №898-IV( у редакції Закону № 3795-VI ( 3795-17) від 22.09.2011 р) у разі порушення основного зобов'язання та /або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення.

Якщо протягом тридцятиденного строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Посилаючись на недоведеність факту надіслання досудової вимоги, суд по - перше, не врахував, що таку досудову вимогу позивач надсилав 27.09. 2013 р. ( а. с. 135-136), а по-друге, не звернув уваги, що зазначена обставина не є визначальною для вирішення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Адже частина друга зазначеної статті містить застереження про те, що положення частини першої цієї статті не являються перешкодою для реалізації іпотекодержателем права на звернення до суду у будь-який час за захистом своїх порушених прав у встановленому законом порядку.

Встановлене свідчить про те, що висновки суду не відповідають вимогам закону та дійсним обставинам справи, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, відповідно до приписів ч. 1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення.

Ухвалюючи нове рішення, колегія суддів виходить з таких установлених фактів та вимог закону.

Наявними у матеріалах справи доказами доведено факт порушення кредитних зобов'зань іпотекодавцем, як позичальником, що відповідно до умов п. п. 6.1, 6.2 іпотечного договору є підставою для застосування положень ст. 33 Закону № 898-IV щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, враховуючи, що розмір наявної кредитної заборгованості завдає збитків іпотекодержателю та змінює обсяг його прав.

І за таких обставин немає підстав для застосування приписів ч. 3 ст. 39 Закону № 898-IV, щодо відмови у задоволенні позову.

В той же час, вирішуючи питання про визначення розміру заборгованості та її складових, суд звертає увагу, що розмір пені нарахованої за відповідний період значно (більше ніж втричі) перевищує розмір збитків, завданих неналежним виконанням кредитних зобов'язань.

Виходячи з цієї обставини, засад справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства, а також належних суду повноважень, передбачених ч.3 ст.551 ЦК України, колегія суддів вважає за можливе зменшити розмір пені до 200.000 грн.

Що стосується складових кредитної заборгованості, то колегія суддів погоджується з розрахунками позивача, згідно з якими заборгованість станом на 07.04.2014 р. за тілом кредиту складає 184.270 грн. 99 коп., за відсотками 17818 грн. 52 коп. Її загальний розмір складає 202089 грн. 51 коп., а разом з визначеною судом пенею 402.089 грн. 51 коп.

Відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 3654 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія

вирішила:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - задовольнити частково.

Рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22. 04. 2015 р. - скасувати постановити у справі нове рішення.

Позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - задовольнити частково.

Визначити складові кредитної заборгованості ОСОБА_5, що утворилася станом на 07.04.2014 р., а саме: 184270 грн. 99 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 17818 грн. 52 коп. - заборгованість за відсотками з користування кредитом; 200.000 грн. 00 коп. - пеня.

Разом 402.089 грн. 51 коп. (чотириста дві тисячі вісімдесят дев'ять грн. 51 коп.).

Звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_5, заставною вартістю 215.403 грн., шляхом застосування процедури продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності в порядку примусового виконання судових рішень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 3654 грн. 00 коп. у відшкодування судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але з цього часу на протязі двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: О.І. Галущенко

Судді: Н.В. Самчишина

Т.В. Серебрякова