Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 року Красно армійський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючої - судді Величко О.В.,

при секретарі Соболь О.С.,

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника позивача ОСОБА_2

за участю представника відповідача Медведєва Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красно армійську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Партнер» про стягнення заборгованості з орендної плати,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Фермерського господарства «Партнер» про стягнення заборгованості з орендної плати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вона є власником земельної ділянки площею 5,2900 га ріллі , призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Гришинської сільської ради Красноармійського району Донецької області, кадастровий номер НОМЕР_1 належна їй на підставі Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.11.2014 року. Вказану земельну ділянку вона прийняла у спадщину після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. При житті ОСОБА_4 23.03.2007 року уклав договір оренди землі, який зареєстровано у Красноармійському районному відділі Донецької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам» 23.03.2007 року за № 10 з Фермерським господарством « Партнер» в особі ОСОБА_5 Договір було укладено строком на 5 років та діяв до 23.03.2012 року. Після оформлення спадщини вона звернулась до голови Фермерського господарства « Партнер» з вимогою сплатити йому заборгованість з орендної плати за період 2012-2014 роки, так як до неї перейшли всі права та обов'язки померлого ( спадкодавця). Листом від 09.12.2014 року їй було відмовлено у сплаті орендної плати за вказаний період у зв'язку з тим, що 23.03.2012 року договір оренди було закінчено. Просить стягнути з Фермерського господарства « Партнер» на користь ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати у сумі 13478 грн. та понесені судові витрати у сумі 243, 60 грн.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні.

Представник позивачки в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що власницею зазначеної земельної ділянки позивачка стала лише 25.11.2014 року, до цього часу власником був померлий 16.11.2012 року ОСОБА_4 З моменту смерті орендодавця та до належного оформлення спадщини 25.11.2014 року господарство не мало можливості належним чином користуватися вищезазначеною земельною ділянкою , фактично не було власника земельної ділянки, у зв'язку з чим договір не був пролонгований, та земельна ділянка не використовувалась фермерським господарством. Окрім того, позивачем було укладено з фермерським господарством договір оренди земельної ділянки після прийняття спадщини, тобто з 01.12.2014 року. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, вислухавши позивачку, представників позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 5,2900 га, розташованої на території Гришинської сільської ради Красноармійського району Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( а. с. 11, 29, 39).

Вказану земельну ділянку позивачка прийняла у спадщину після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року ( а. с. 13, 40).

Згідно договору оренди землі від 23.03.2007 року ОСОБА_4 надав а фермерське господарство «Партнер» приймав в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 5,29 га, що розташована на території Гришинської сільської ради . Строк дії договору - 5 років, тобто до 23.03.2012 року. ( а. с. 9-11).

Після оформлення спадщини позивачка звернулась до відповідача з вимогою сплатити їй заборгованість з орендної плати за період 2012-2014 роки, оскільки до неї, за її думкою, перейшли всі права та обов'язки спадкодавця.

Відповідач відмовив їй у виплаті заборгованості по орендній платі, оскільки спадщина була оформлена 25.11.2014 року, орендну плату згодні сплатити позивачці по оформленому договору з 01.12.2014 року , укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Партнер». ( а. с. 8, 23)

Одним із способів набуття права власності на землю громадян є прийняття спадщини. Земельна ділянка, що належала на праві приватної власності громадянинові-спадкодавцю, є таким самим об»єктом спадкування, як і будь-яке інше майно. Прийняття земельної ділянки у спадок здійснюється в порядку і за правилами, встановленими ЦК України.

Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п. 6 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини( частина п»ята статті 1268), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно ( стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину, як майнове право ( об»єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об»єкт нерухомого майна.

Відповідно до ст..1268 ЦК України з моменту, як спадкоємець подав заяву про прийняття спадщини або фактично прийняв її ,успадковане майно належить спадкоємцю, він має право користуватися, управляти майном і лише до отримання свідоцтва про право на спадщину не має право ним розпоряджатися.

Право власності передбачає такі повноваження: володіти, користуватися і розпоряджуватися об'єктом власності. При відчуженні орендованого майна до нового власника переходять права та обов'язки орендодавця .

Отже, факт отримання чи неотримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не впливає на його право власності.

Окрім того, відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) до інших спадкоємців.

Стаття 627 ЦК України декларує, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов»язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов»язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов»язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішення суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 777 ЦК України законодавець закрепів переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Крім того, ст.. 764 ЦК України передбачає таку правову конструкцію, як поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, та по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

Відповідно до ст.. 13,15 Закону « Про оренду землі» це договір, за яким орендодавець зобов'язаний використовувати земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Пунктом 8 Договору від 23.03.2007 року передбачено, що після строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України та статтею 33 Закону України « Про оренду землі»

Для застосування ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа - повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України « Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди : у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у повно ленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із : власником земельної ділянки. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Стаття 32 Закону передбачає збереження орендних відносин при переході права власності на земельну ділянку. Зміна власника земельної ділянки ( орендодавця) не є підставою для припинення договору оренди землі.

Однією із підставою для припинення орендних відносин є розірвання договору.

Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Як вбачається з п. 40 Договору оренди землі від 23.03.2007 року перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Доводи представника відповідача про припинення орендних відносин суд не приймає до уваги за наступними обставинами.

Відповідно до ст.. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди земельної ділянки орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має право утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Складання акта приймання-передачі земельної ділянки є важливим моментом припинення орендних відносин. У разі невиконання орендарем обов'язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов'язаний відшкодувати орендодавцю заподіяні збитки.

Факт розірвання договору оренди землі необхідно зареєструвати. Порядок реєстрації є таким самим як і для реєстрації самого договору оренди землі визначений постановою КМУ від 17.10.2013 року « Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно».

У зв»язку з відсутністю заперечень позивачки, яка в порядку спадкування прийняла права і обов»язки орендодавця , у поновленні договору оренди землі та доказів з боку відповідача про припинення орендних відносин, зокрема відповідного акта приймання-передачі, суд приходить до висновку, що орендні відносини за договором від 23.03.2007 року продовжені на той же самий строк і на тих же самих умовах.

В той час, стосовно обов»язкового укладення у місячний строк додаткової угоди про поновлення договору оренди , суд зазначає, що позивачка після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року не повідомила орендаря про своє право на спадкування спірної земельної ділянки, тоді як про орендні відносини покійного з відповідачем їй було відомо.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка уклала з відповідачем новий договір оренди землі 01.12.2014 року ( а.с. 23-24), і цей договір суд розцінює як зміну умов договору .

Згідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Відповідно до ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Таким чином початок позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позивачка набула правомочностей відносно спадкової земельної ділянки з моменту відкриття спадщини, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1 року, проте порушено її право з приводу неотримання орендної плати мало місце з 15.11.2012 року, оскільки орендна плата відповідачем сплачена за періоди з 2007 по 2011 роки ( а.с. 21), про порушення свого права позивачка звернулась до відповідача в грудні 2014 року.

За таких підстав доводи представника відповідача про пропущення позивачкою строків позовної давності суд не приймає до уваги.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов»язанням є правовідношення, у якому одна сторона ( боржник) зобов»язана чинити на користь іншої сторони ( кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право виконати виконання такого обов»язку.

За правилами ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням положень цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов»язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 13 Закону України « Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов»язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк , а орендар зобов»язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ст. 15 Закону України « Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Частиною 2 ст. 21 Закону України « Про оренду землі» встановлено, що розмір, форма і строки внесення орендної плати встановлюються за згодою сторін у договорі оренди ( крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 9 Договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірах 1% від нормативної оцінки земельної ділянки ( ріллі) - 699,09 грн.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Згідно ст.. 289.1 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

П.5 Договору від 23.03.2007 року визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 69908,89 грн. ( з урахуванням коефіцієнту 2,551)- станом на 2007 рік.

Державним агентством земельних ресурсів України визначено, що коефіцієнт індексації нормативно-грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти індексації нормативно грошової оцінки земель становить: 2008 рік - 1,152; 2009- 1,059; 2010 рік- 1,0; 2012 рік- 1,0; 2013-1,0.

Постановою КМУ « Про внесення змін до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів» від 31.10.2011 року № 1185 для врахування змін у рентному доході, який створюється при виробництві зернових культур, до показників нормативної грошової оцінки ріллі, проведеної станом на 01 липня 1995 року застосовується коефіцієнт 1,756.

Грошова оцінка з урахуванням індексації складає станом на 01.01.2012 року - 149763, 28, із розрахунку : 69908,89 ( оцінка станом на 23.03.2007 рік) * 1,152 (коефіцієнт за 2008 рік)* 1,059 (коефіцієнт за 2009 рік)* 1,756 (коефіцієнт за 2011 рік) ; станом на 01.01.2014 року -187054,03 грн. з урахуванням коефіцієнту 1,249.

Розмір та умови оплати, вказані в договорі, не можуть суперечити діючому на час укладення договору законодавству.

Договір між ОСОБА_4 та ФГ «Партнер» укладено 23.03.2007 року - у період дії Указу Президента України від 2 лютого 2002 року № 92/2002 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)", яким був встановлений мінімальний розмір орендної плати у 1,5%, визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки.

Указом Президента України від 19 серпня 2008 року № 725/2008 "Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" встановлено розмір орендної плати не менше 3% визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки і є обов'язковим з дня набрання Указом чинності. В тексті Указу відсутнє посилання на те, що його дія розповсюджується на договори, укладені до набрання ним чинності.

Зазначений Указ має рекомендаційний характер, був прийнятий після укладення сторонами договору, а тому змінити розмір орендної плати можна лише за згодою сторін.

У зв»язку з вищезазначеним доводи позивачки про застосування мінімального розміру орендної плати - 3%, відповідно до Указу Президента від 19.08.2008 № 725/2008 не заслуговують на увагу.

За таких обставин , згідно умов договору від 23.03.2007 року, розмір орендної плати, який необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки становить: за 2012 рік складає 1497,63 грн., за 2013 рік - 1497,63 грн., за 2014 рік - 1870,54 грн. ( 149763,28 х 1,249=187054,33 х1%), а всього 4492,90 грн.

Також з ФГ «Партнер» на користь позивачки необхідно стягнути понесені судові витрати у розмірі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 651-653, 1216, 1268 ЦК України, Закону України « Про оренду землі», ст..ст. ст.ст. 10,11,88,209,212,214-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Партнер» про стягнення заборгованості з орендної плати - задовольнити частково.

Стягнути з Фермерського господарства «Партнер» на користь ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати у розмірі 4492,90 грн.,судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В задоволенні іншої частини позовних відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя