АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/4202/15 Головуючий 1 інстанції - Васильєва О.О.
Справа № 646/3278/15-ц Доповідач -Яцина В.Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року м. Харків.

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді - Яцина В.Б.

Суддів: - Бурлака І.В., Карімової Л.В.

за участю секретаря : Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

ВСТАНОВИЛА:

13.03.2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання та навчання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 12990 грн.

В обґрунтування позову вказав, що 07.06.1997 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.10.2010 року шлюб був розірваний. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.05.2013 року, з відповідача були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 в розмірі 400 гривень, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. З моменту розірвання шлюбу та до теперішнього часу донька ОСОБА_5 мешкає з батьком, позивачем по справі, та знаходиться на його утриманні. На даний час необхідні витрати збільшились.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги, пояснивши, що відповідач офіційно не працевлаштована, однак отримує заробітну платню як продавець на ринку. Домовленості між позивачем та відповідачем щодо взаємного утримання доньки досягнуто не було.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила у його задоволенні відмовити. Надала до суду заяву від відповідача ОСОБА_3, в якій остання зазначила, що просити справу розглядати без її участі, проти задоволення позовних вимог заперечує, просить у позові відмовити. Також, представник відповідача пояснила, що відповідач регулярно сплачує аліменти на утримання дитини, на підтвердження чого надала суду відповідні квитанції.

Рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 14 квітня 2015 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про тягнення додаткових витрат на утримання дитини - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 додаткові витрати на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 3295,00 грн. В задоволенні інших вимог - відмовлено.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 61,78 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить його скасувати і у задоволенні позову відмовити. Він вважає, що рішення незаконне, необґрунтоване, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи і не з?ясував, що вона сплатила аліменти з липня по вересень 2014 року в розмірі 4662 грн, але бажання неповнолітньої дочки навчатися по контракту не є підставою для стягнення з неї саме додаткових витрат

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги за правилами ст.ст. 303, 305 ЦПК України, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, не зважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Згідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до якого вимога про стягнення не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається рішенням суду, з урахуванням обставин що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Судом встановлено, що від спільного шлюбу сторін у них є неповнолітня на день вирішення спору донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2., яка мешкає з батьком, позивачем ОСОБА_4 За рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.10.2010 року шлюб між сторонами був розірваний, а рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.05.2013 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, з яким мешкає їх донька ОСОБА_5, стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 в розмірі 400 грн., щомісяця, починаючи з 12.03.2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки №750 від 12.02.2015 року, ОСОБА_5 з 01.09.2014 року навчається на денній формі навчання у Харківському кооперативно торгово-економічному коледжі, на контрактній основі, стипендію не отримує, річна плата за навчання складає 6590 грн.

Задовольняючи позов, районний суд виходив з того, що згідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Однак при цьому суд не взяв до уваги, що відповідачка вже виконує такий свій обов'язок за рішенням суду про сплату аліментів, а її участь у додаткових витратах на дитину, яка передбачена ст. 185 СК України, може бути обумовлена лише витратами на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), до яких плата за навчання для здобуття середньої освіти у коледжі не належить.

Згідно до ст. 199 СК України до досягнення повноліття дитини обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, - не виникає.

Оскільки таким чином суд першої інстанції порушив норми матеріального права, то з передбачених п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підстав колегія суддів скасовує рішення суду першої інстанції і ухвалює нове рішення про відмову у задоволення позову, за його безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 316, 317, 319-325 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 14 квітня 2015 року- скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_4 - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: