У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до державного навчального закладу «Коломийський професійний ліцей сфери послуг», третя особа - директор державного навчального закладу «Коломийський професійний ліцей сфери послуг» Квартюк Наталія Стаханівна, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою директора державного навчального закладу «Коломийський професійний ліцей сфери послуг» Квартюк Наталії Стаханівни на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 квітня 2014 року та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до державного навчального закладу «Коломийський професійний ліцей сфери послуг» (далі - ДНЗ «Коломийський професійний ліцей сфери послуг») про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди.

Зазначав, що наказом директора ДНЗ «Коломийський професійний ліцей сфери послуг» від 1 вересня 2011 року № 99-к він був прийнятий на посаду викладача з предметів «Правознавство», «Основи правових знань», «Захист Вітчизни» за контрактом, який було укладено на термін із 1 вересня 2011 року по 1 вересня 2016 року. Разом з тим, наказом від 30 серпня 2013 року № 57-к його було звільнено за ст. 7 КЗпП України та п. 8 Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій, затвердженого наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства фінансів України від 28 червня 1993 року № 43, як сумісника, що умовами контракту не передбачено. Крім того, він відкликався із щорічної основної відпустки за період із 2 липня 2012 року по 27 серпня 2012 року для представництва інтересів ДНЗ «Коломийський професійний ліцей сфери послуг» в суді.

Посилаючись на наведені обставини та те, що із наказом про звільнення він був ознайомлений лише у грудні 2013 року, ОСОБА_4 просив скасувати цей наказ, поновити його на посаді викладача, стягнути із відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 11 тис. грн, моральну шкоду у розмірі 16 500 грн та компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 3 421 грн.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 квітня 2014 року позов задоволено частково. Поновлено ОСОБА_4 на посаді викладача ДНЗ «Коломийський професійний ліцей сфери послуг». Стягнуто із ДНЗ «Коломийський професійний ліцей сфери послуг» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 14 695 грн 80 коп., компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 306 грн 93 коп. та моральну шкоду у розмірі 1 500 грн. Стягнуто із директора ДНЗ «Коломийський професійний ліцей сфери послуг» Квартюк Н.М. на користь ДНЗ «Коломийський професійний ліцей сфери послуг» 14 695 грн 80 коп. шкоди, завданої незаконним звільненням. В іншій частині вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 червня 2014 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 червня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Останнім рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 травня 2015 року рішення міськрайонного суду в частині стягнення з ДНЗ «Коломийський професійний ліцей сфери послуг» на користь ОСОБА_4 306 грн 93 коп. компенсації за час невикористаної відпустки скасовано, відмовлено у задоволенні позову в цій частині. У решті рішення міськрайонного суду залишено без змін.

У касаційній скарзі директор ДНЗ «Коломийський професійний ліцей сфери послуг» Квартюк Н.С., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суди першої та апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку про те, що ОСОБА_4 працював на посаді викладача ДНЗ «Коломийський професійний ліцей сфери послуг» на постійній основі згідно контракту, а тому його звільнення з роботи за сумісництвом було незаконним. Розділом 6 контракту передбачені погоджені сторонами підстави для його дострокового розірвання. Ні умови контракту, ні запис в трудовій книжці не визначає роботу ОСОБА_4 в ДНЗ «Коломийський професійний ліцей сфери послуг» як сумісництво. У зв'язку із звільненням позивачу завдано моральної шкоди, оскільки він без законних підстав позбавлений можливості працювати, отримувати винагороду за працю. Крім того, відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення компенсації за фактично невикористану відпустку у 2012 році, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що у матеріалах справи відсутній наказ про відкликання позивача з відпустки, а відповідач заперечував даний факт.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу директора державного навчального закладу «Коломийський професійний ліцей сфери послуг» Квартюк Наталії Стаханівни відхилити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 квітня 2014 року в нескасованій при апеляційному перегляді частині та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта