У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Приватного підприємства «Мієр» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Панорамабудінвест», Публічне акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк «Львів», про визнання правочинів недійсними, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Панорамабудінвест» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 24 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року Приватне підприємство «Мієр» (далі - ПП «Мієр») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, в якому просило визнати недійсним договір від 12 травня 2009 року про внесення змін та доповнень до договору відступлення частки у ГІП «Мієр» від 12 траня 2009 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Гусаком Р.Т., зареєстрований за реєстровим № 976; визнати недійсним договір від 12 жовтня 2009 року про внесення змін та доповнень до договору відступлення часток у ПП «Мієр» від 12 травня 2009 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Гусаком Р.Т., зареєстрований за реєстровим № 2175.

Позивач посилався на те, що 06 травня 2009 року на загальних зборах засновників ПП «Мієр» було прийнято рішення відповідно до протоколу від 06 травня 2009 року (б/н) про вхід ОСОБА_4 до числа засновників ПП «Мієр»; надання згоди на передачу ОСОБА_5 права засновника ПП «Мієр» ОСОБА_4 згідно з договором на відступлення частки підприємства; затвердження статуту підприємства в новій редакції та наступному перерозподілі часток у статутному капіталі підприємства, а саме: ОСОБА_9 - 50 % статутного капіталу, ОСОБА_4 - 50 % статутного капіталу; проведення державної реєстрації змін до установчих документів.

За умовами вищевказаного договору від 12 травня 2009 року, продавець зобов'язується передати безоплатно у власність покупця свою частку у ПП «Мієр»; продавець втрачає усі права та обов'язки учасника підприємства; покупець набуває прав та обов'язків учасника підприємства. Державну реєстрацію змін до установчих документів проведено 16 червня 2009 року. ОСОБА_5 31 травня 2011 року звернувся до суду з позовом, з якого ПП «Мієр» дізналося, що до договору від 12 травня 2009 року внесено зміни. Вказаний договір містить відкладальну обставину, яка вважається такою, що настала при залученні банківського кредиту ОСОБА_4 від ВАТ АКБ «Львів» на загальну суму 11 млн грн на ПП «Мієр» протягом 5-ти місяців з моменту укладення цього договору з першим траншем не пізніше 15 травня 2009 року в розмірі 1 392 000 грн.

За умовами договору від 12 жовтня 2009 року п. 4.2 договору від 12 травня 2009 року викладено в новій редакції - «залучення банківського кредиту ОСОБА_4 від ВАТ АКБ «Львів» на загальну суму 11 млн грн на ПП «Мієр» до 01 листопада 2009 року». Позивач вважає, що в оспорюваних правочинах фактично встановлюються для нього зобов'язання, вказані умови договорів суперечать законодавству, порушують його права та інтереси та повинні бути визнані недійсними.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 24 березня 2015 року, у задоволенні позову ПП «Мієр» відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Панорамабудінвест», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, правильно виходив з того, що договір від 12 травня 2009 року та договір від 12 жовтня 2009 року не порушують права ПП «Мієр» та ТОВ «Панорамабудінвест».

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій та з їх оцінкою.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судами попередніх інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Панорамабудінвест» відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 24 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Леванчук А.О. Нагорняк В.А. Писана Т.О.