У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 і ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи: відділ державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, Служба у справах дітей Деснянської районної державної адміністрації в м. Києві, Деснянський районний відділ Головного управління державної міграційної служби м. Києва, про виселення та зняття з реєстраційного обліку, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 19 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнень просило виселити ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9 із квартири АДРЕСА_1, зобов'язати Деснянський районний відділ Головного управління державної міграційної служби м. Києва зняти відповідачів з реєстраційного обліку у вказаному жилому приміщенні.

На обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 20 листопада 2007 року між ОСОБА_4 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого, у свою чергу, є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідачка отримала кредит в сумі 60 900 доларів США зі сплатою 13,99 % річних та терміном повернення до 20 листопада 2017 року.

З метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань 20 листопада 2007 року між банком та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки, згідно з яким іпотекодавець передав іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до умов договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 24 лютого 2012 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором та договором забезпечення, укладеними між ПАТ«ОТП Банк» та ОСОБА_4

Позивач зазначав, що внаслідок неналежного виконання позичальником умов кредитного договору утворилась заборгованість, у зв'язку з чим 07 червня 2013 року приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис № 3510, згідно з яким пропонується звернути стягнення на предмет іпотеки.

27 серпня 2013 року за вищезазначеним виконавчим документом відкрито виконавче провадження, у процесі виконання якого стало відомо, що в квартирі без дозволу банку були зареєстровані неповнолітні діти ОСОБА_7, 1995 року народження, ОСОБА_5, 1997 народження, ОСОБА_6, 2013 року народження.

Враховуючи наведене, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19 січня 2015 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року, у задоволенні позовних вимог ПАТ «ОТП Факторинг Україна» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «ОТП Факторинг Україна» просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій, ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції. з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходячи з положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», зазначив, що вимоги щодо виселення відповідачів та зняття їх з реєстраційного обліку є передчасними, оскільки виконавчі дії щодо звернення стягнення на іпотечне майно не проводяться, а виконавчий лист повернуто стягувачеві.

Колегія погоджується з такими висновками судів.

Оскільки звернення стягнення за виконавчим написом фактично не було проведено, виконавчий лист був повернутий без виконання, тому суди обґрунтовано дійшли висновку про передчасність вимог ПАТ «ОТП Факторинг Україна» про виселення відповідачів.

Доводи скарги та матеріали витребуваної справи не дають підстав вважати, що судами при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені статтями 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» відхилити, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 19 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Журавель

Судді В.А. Черненко

С.П. Штелик