Єдиний унікальний номер 229/661/15-ц Номер провадження 22-ц/775/67/2015
Головуючий у 1 інстанції: Мамалуй М.В.
Суддя - доповідач: Краснощокова Н.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді: Краснощокової Н.С.

суддів: Гапонова А.В., Азевича В.Б.

при секретарі: Зілаковій Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Артемівську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 20 травня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Дружківської міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 20 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі позивач просить скасувати вказане рішення, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов і позбавити відповідача батьківських прав. Зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Суд мотивував своє рішення тим, що відповідач бажає приймати участь у вихованні та утриманні дітей і позбавлення його батьківських прав є недоцільним та таким, що не буде відповідати інтересам малолітніх дітей. Однак, суд не врахував, що позбавлення батьківських прав відповідача не позбавляє його від обов'язків по вихованню та утриманню дітей, чого добровільно відповідач виконувати не бажає. В квітні 2013р. вони припинили сімейні стосунки з відповідачем і з цього часу він припинив займатися вихованням сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а те, що було до цього навряд чи можна назвати вихованням. Який вигляд має донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідачеві зовсім не відомо, і це не тому, що вона чинила якісь перепони відповідачеві у спілкуванні з дітьми, а тому, що він сам не бажав з ними спілкуватись. Суд зазначив у рішенні, що відповідач бажає приймати участь у вихованні та утриманні дітей, але не вказав, що зробив відповідач, щоб виконати своє бажання.

В засіданні апеляційного суду позивачка підтримала апеляційну скаргу та наполягала на її задоволенні. Прокурор Бакшаєва В.В. заперечувала проти скарги та просила рішення залишити без зміни. Відповідач та представник третьої особи органу опіки та піклування Дружківської міської ради в засідання апеляційного суду не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені, зокрема, відповідач особисто отримав телефонограму про час та місце розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення позивачки, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд обґрунтовано виходив із встановлених у справі фактичних обставин та вимог закону.

Судом встановлено, що позивачка та відповідач ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних стосунках без реєстрації шлюбу та мають дітей - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Батьківство відповідача відносно доньки ОСОБА_4 визнано рішенням суду від 11 грудня 2014р., у актовий запис про народження сина ОСОБА_3 відомості про батьківство відповідача внесені на підставі нотаріально посвідченої заяви відповідача про те, що він визнає себе батьком ОСОБА_3.

Звертаючись із позовом про позбавлення відповідача батьківських прав ОСОБА_1 посилалась на те, що відповідач з часу народження дітей не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дітьми, не купує їм одяг, взуття, їжу та іграшки, життям дітей та їх матеріальним забезпеченням не цікавився, жодного разу не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись із дітьми та приймати участь у їх вихованні.

Відповідач заперечував проти позову та посилався на те, що він сплачує аліменти на утримання дітей, але не спілкується з ними через неприязні відносини з позивачкою.

Згідно із п.2 ч1. ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до роз'яснень, наданих у пунктах 15, 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Суд прийняв до уваги вік дітей - 3 роки сину ОСОБА_3 та більше 1 року доньці ОСОБА_4, пояснення відповідача про те, що він бажає спілкуватись із дітьми, але не має змоги через неприязні відносини з позивачкою, а також той факт, що в судовому засіданні суду першої інстанції позивач категорично заявила, що не бажає спілкування з відповідачем.

Встановлено, що відповідач працює, на обліку у наркологічному кабінеті не перебуває.

Судом досліджено докази про сплату відповідачем аліментів на утримання сина ОСОБА_3, а саме - довідку з місця роботи, виписку з банку, а також рішення суду від 6 березня 2015р. про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_4, що набрало чинності 16 березня 2015р., та яке, як пояснила позивачка, передано на виконання до відділу державної виконавчої служби у м. Дружківка.

Згідно висновку органу опіки та піклування Дружківської міської ради № 16-0848-01 від 20.05.2015року, враховуючи бажання батька зберегти родинні стосунки з дітьми та брати участь у їх вихованні, орган опіки та піклування вважає позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей не доцільним.

За вказаних обставин суд обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не спілкувався з дітьми через його небажання, а не через перешкоди з її боку, не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки суд правильно виходив із того, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, сам по собі факт відсутності спілкування за умови неприязних відносин сторін не є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Не можуть бути підставою для скасування рішення довідки, надані позивачкою в засіданні апеляційного суду, з місця роботи відповідача про наявність заборгованості за виконавчими листами про стягнення аліментів на утримання дітей та про стягнення судових витрат на проведення експертизи, оскільки, як зазначено у довідках, заборгованість виникла у зв'язку із тим, що із заробітної плати відповідача утримуються аліменти у розмірі більше 50% заробітної плати.

Із долученої до справи за клопотанням позивачки копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження сина ОСОБА_3 вбачається, що зміни в актовий запис про народження ОСОБА_3 щодо батьківства відповідача внесені на підставі заяви матері та нотаріально посвідченої заяви відповідача про визнання себе батьком. У зв'язку з небажанням батька з'явитися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за заявою матері від 27.07.2013р. прізвище дитини вказане за прізвищем матері ОСОБА_1.

Однак, наявність заборгованості із сплати аліментів через перевищення розміру стягнень із заробітної плати понад 50% доходів та реєстрація прізвища дитини за прізвищем матері через неявку до відділу державної реєстрації актів цивільного стану батька, при тому, що він у нотаріально посвідчені заяві визнав себе батьком , не є достатніми доказами на підтвердження обставин, які передбачені законом, як підстави для позбавлення батьківських прав.

Суд правильно оцінив надані докази у їх сукупності та обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, надані позивачкою до апеляційного суду докази, перелічені вище, висновків суду не спростовують.

Апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає встановленим у справі фактичним обставинам, ухвалене з дотриманням вимог матеріального і процесуального закону і підстав для його скасування немає.

Згідно з ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дружківського міського суду Донецької області від 20 травня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: