Справа № 308/5096/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

03 липня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді доповідача - Джуги С.Д.,

суддів - Боднар О.В., Кеміня М.П.

при секретарі: Маринець Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 25 травня 2015 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Кредитні ініціативи», третя особа Міський відділ державної виконавчої служби Ужгородського МУЮ про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, скасування постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 14.05.2011 року було вирішено стягнути з нього суму заборгованості за кредитним договором №92/8-07 від 02.07.2007 року, яка станом на 30.06.2013 складає 812 001,11 грн.: - за кредитом - 600430,96 грн..; - по відсотках - 183285,80 грн., - пеня - 28284,35 грн.; а в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмети іпотеки, а саме на: житловий будинок з 5-ти кімнат, загальною площею 186,5 кв.м., житловою площею 95,20 кв.м., літня кухня, гараж, басейн, сауна, огорожа за адресою: АДРЕСА_1, на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Вирішено стягнути з нього на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» суму судових витрат в розмірі 1015,89 грн. Оскаржуючи вказане рішення, в апеляційній скарзі ним серед іншого вказано, що судом першої інстанції при винесенні рішення було порушено вимоги ст.11 ЦПК України, тобто задоволено стягнення боргу в розмірі 812001,11 грн., в той час як така вимога позивачем не заявлялась, а була заявлена вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів в рахунок погашення заборгованості. В мотивувальній частині ухвали апеляційного суду від 07.07.2014 року, якою його апеляційну скаргу відхилено, вказано, що «…наявність слова «стягнути» свідчить про описку, яка підлягає виправленню судом першої інстанції, оскільки стилістично неправильно побудовано початок речення при вирішенні питання про звернення стягнення на предмет іпотеки.» З таким формулюванням апеляційного суду він не згідний, проте таке рішення набуло законної сили і підлягає виконанню. На підставі виконавчого листа №308/14461/13, виданого 30.12.2014 року Ужгородським міськрайонним судом на підставі рішення суду від 14.05.2014 року головним державним виконавцем МВ ДВС Ужгородського МРУЮ було відкрито виконавче провадження. Про відкриття виконавчого провадження він дізнався лише отримавши постанову державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.04.2015 року. Позивач зазначає, що саме внаслідок того, що резолютивна частина рішення суду першої інстанції, яка передбачає подвійне стягнення, не була виправлена та повністю в такому ж вигляді була перенесена в текст виконавчого листа №308/14461/13 державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (як рухомого, так і нерухомого), який накладається при примусовому стягненні суми боргу, а не при зверненні стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, що є порушенням його прав. А тому вказана постанова підлягає скасуванню, як незаконна. Відповідно і виконавчий лист №308/14461/13, виданий 30.12.2014 року Ужгородським міськрайонним судом, який передбачає подвійне стягнення з боржника, на думку позивача не відповідає вимогам закону та повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 25 травня 2015 року у задоволенні поданої заяви ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає що вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 14 травня 2014 року Ужгородським міськрайонним судом по справі №308/14461/13-ц, за результатами розгляду позовної заяви ТОВ «Кредитні ініціативи» було винесено рішення, яким вирішено «Позовну заяву ТзОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення боргу - задоволити. Стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за Кредитним договором № 92/8-07 від 02.07.2007 року, яка станом на 30.06.2013 складає 812001,11 грн.: -за кредитом - 600 430,96 грн..; - по відсотках 183 285,80 грн., - пеня - 28 284,35 грн.; а в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмети іпотеки, а саме на: житловий будинок з 5-ти кімнат , загальною площею 186,5 кв.м., житловою площею 95,20 кв.м., літня кухня, гараж, басейн, сауна, огорожа, за адресою: АДРЕСА_1, на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності /незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» суму судових витрат в розмірі 1015,89 грн.»

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 07.07.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення суду першої інстанції від 14.05.2014 року залишено без змін.

30 грудня 2014 року Ужгородським міськрайонним судом, на підставі судового рішення 14.05.2014 року, був виданий виконавчий лист №308/14461/13, за яким міським відділом державної виконавчої служби Ужгородського МРУЮ 27.03.2015 року відкрито виконавче провадження №47035645.

Постановою головного державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МРУЮ від 14.04.2015 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву в якій просив визнати виконавчий лист № 308/14461/13, виданий 30.12.2014 року Ужгородським міськрайонним судом таким, що не підлягає виконанню та скасувати постанову головного державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МРУЮ від 14.04.2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при оформленні або видачі виконавчого листа, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх прав чи свободи.

Виходячи зі змісту даних правових норм та вимог ЦПК України розгляд заявлених ОСОБА_1 питань врегульовано окремими розділами ЦПК України та передбачено різну процедуру порушення та розгляду судом зазначених вимог (розділ 6 «Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» щодо вимог про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та розділом 7 «Судовий контроль за виконанням судових рішень» щодо вимог правомірності винесення державним виконавцем постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження).

Суд першої інстанції на вказані положення процесуального закону уваги не звернув, помилково відкрив провадження за поданою позовною заявою, яка за формою та змістом не відповідає положенням ЦПК України щодо заявлених вимог, та розглянув по суті вимоги, які не підлягали розгляду в одному провадженні, чим порушив встановлений законом порядок розгляду даного питання.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів приходить висновку, що ухвала суду від 25 травня 2015 року підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 25 травня 2015 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Кредитні ініціативи», третя особа Міський відділ державної виконавчої служби Ужгородського МУЮ про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, скасування постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження - скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач :

Судді: