У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Нагорняк В.А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду

м. Дніпропетровська від 15 березня 2013 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У березні 2012 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з указаним позовом, в обґрунтування вимог посилаючись на те, що 24 жовтня 2007 року між ним та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № DN80AJ00000306, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 90 653,86 дол. США зі сплатою 9,96 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення до 23 жовтня 2014 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором

24 жовтня 2007 року між ним та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № DN80AJ00000306, на підставі якого останній зобов'язався солідарно з боржником відповідати перед банком за належне виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором.

Крім того, на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 20 жовтня 2010 року між банком та Публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк» (далі - ПАТ «Акцент-Банк») було укладено договір поруки № 167, на підставі якого товариство зобов'язалось солідарно з боржником відповідати перед банком за належне виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором у розмірі 10 тис. грн. ОСОБА_2 належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 62 364,63 дол. США. На підставі вищевказаного позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 61 113,07 дол. США, що еквівалентно 488 293 грн 42 коп., з яких: 41 224,02 дол. США - заборгованість за кредитом; 10 102,24 дол. США - заборгованість за відсотками, 2658,10 дол. США - комісія, 5 380,73 дол. США - пеня, 31,29 дол. США - штраф (фіксована частина), 2 968,25 дол. США - штраф (процентна складова); та солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ПАТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 10 тис. грн.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2013 року відмовлено ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позову.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 липня

2015 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2013 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 24 жовтня 2007 року № DN80AJ00000306 станом на 20 березня 2012 року в розмірі

62 364,63 дол. США, що еквівалентно - 498 293 грн 39 коп., з яких:

41 224,02 дол. США, що еквівалентно - 329 379 грн 92 коп.,- заборгованість за кредитом, 10 102,24 дол. США, що еквівалентно 80 716 грн 90 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 2 658,10 дол. США, що еквівалентно 21 238 грн 22 коп. - заборгованість з комісії за користування кредитом, 42 992 грн 03 коп., що еквівалентно 5 380,73 дол. США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 250 грн, що еквівалентно 31,29 дол. США - штраф (фіксована частина), 23 716 грн 32 коп., що еквівалентно 2 968,25 дол. США - штраф (відсоткова складова), з відрахуванням 10 тис. грн.

Стягнуто заборгованість за кредитним договором від 24 жовтня 2007 року станом на 20 березня 2012 року на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» в розмірі

10 тис. грн: солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, солідарно з ОСОБА_2 та ПАТ «Акцент-Банк».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанції, закрити провадження у справі в частині позову до ПАТ «Акцент-Банк» та направити справу на новий розгляд до Ленінського районного суду м. Полтави.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішили спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій та з їх оцінкою.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.А. Нагорняк