АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 758/2716/15-ц Головуючий у 1 - й інстанції: Неганова Н.В.
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9731/2015 Доповідач - Шиманський В.Й.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2015 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Кравець В.А., Семенюк Т.А.

при секретарі - Ошедшій А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» Шевченка Олександра Володимировича на рішення Подільського районного суду міста Києва від 20 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» про зобов'язання виконати платіжне доручення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Із вказаним позовом до суду позивач звернулась у березні 2015 року.

Зазначала що на виконання договору «Про участь у фонді фінансування будівництва ПрАТ «Фінансова компанія «Княгиня Ярославна» №3-186/03/2010 від 25.04.2013 року, 22.04.2014 року на підставі квитанції №ПН297 внесла в касу відділення №1 у м. Києві ПАТ «Комерційний банк «Актив-банк» грошові кошти у розмірі 140 000,00 грн. для здійснення переказу на рахунок ПрАТ «ФК «Княгиня Ярославна» №26506879 в АТ «Райффайзен банк Аваль».

Станом на на час звернення до суду доручення не виконано, грошові кошти до отримувача не надійшли. Враховуючи викладене просила суд зобов'язати відповідача виконати доручення, яке міститься в документі №ПН297 на переказ готівки на користь ПрАТ «Фінансова компанія «Княгиня Ярославна».

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 20 травня 2015 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі, з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, ставиться питання про скасування даного рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволенню у зв'язку з наступним.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 25.04.2013 року між ОСОБА_3 та ПрАТ «Фінансова компанія «Княгиня Ярославна» укладено договір №3-186/03/2010 про участь у Фонді фінансування будівництва, згідно якого позивач передає управителю у довірчу власність кошти з метою отримання у власність об'єкта інвестування, а управитель приймає кошти на рахунок ФФБ в управління для фіксування спорудження об'єкта будівництва.

На виконання умов вищезазначеного договору, ОСОБА_3 22.04.2014 року здійснила переказ коштів у розмірі 140 000,00 грн. за квитанцією №ПН297 через ПАТ «КБ «Актив-банк» (код 300852), отримувач ПрАТ «ФК «Княгиня Ярославна», банк отримувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві (код 380805), що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією.

Однак, вказана квитанція відповідачем виконана не була.

Відповідно до ч. 1 ст. 1089 ЦК України за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

Положення цього параграфа застосовуються також до відносин, пов'язаних із перерахуванням грошових коштів через банк особою, яка не має рахунка у цьому банку, якщо інше не встановлено законом, банківськими правилами або не випливає із суті відносин.

Згідно з ч. 1 ст. 1091 цього Кодексу банк, що прийняв платіжне доручення платника, повинен перерахувати відповідну грошову суму банкові одержувача для її зарахування на рахунок особи, визначеної у платіжному дорученні.

Згідно з ч. 1 ст. 1092 цього ж Кодексу у разі невиконання або неналежного виконання платіжного доручення клієнта банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону.

Відповідно до п. 8.1., 8.2 та п. 8.3. ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», банк зобов'язаний виконати доручення клієнта що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Банки та їх клієнти мають право передбачати в договорах інші, ніж встановлені в абзацах першому та другому цього пункту, строки виконання доручень клієнтів.

Банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, яке міститься в документі на переказ готівки, протягом операційного часу в день надходження цього документа до банку. Банки та їх клієнти мають право обумовлювати в договорах інші, ніж встановлені в цьому пункті, строки переказу готівки.

Суд першої інстанції керуючись вимогами зазначених норм дійшов правильних висновків про те, що оскільки розрахунковий документ та кошти позивача було прийнято банком, останній був зобов`язаний його виконати.

Колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відхилення посилання відповідача на ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки запровадження тимчасової адміністрації не є підставою до невиконання доручення клієнта банку про перерахування коштів на рахунок юридичної особи та відхиляє доводи апеляційної скарги з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи на підставі постанови Правління НБУ від 02.09.2014року №545 «Про віднесення ПАТ «Комерційний банк «Актив-банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.09.2014 року №79 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Актив-банк».

Віднесення відповідача до категорії неплатоспроможних, відповідно до зазначеної вище постанови, не звільняє банк від виконання зобов'язань строк якого настав до введення тимчасової адміністрації.

Так як розрахунковий документ було передано відповідачу до виконання ще до введення тимчасової адміністрації.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Колегія суддів враховує також ту обставину що між сторонами відсутні договірні відносини, зокрема, як вбачається з матеріалів справи, у позивача відсутній поточний рахунок відкритий в ПАТ «Комерційний банк «Актив-банк», а тому посилання апелянта на вимоги ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є необґрунтованими.

З огляду на викладене, оскаржене у справі рішення постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому це рішення не може бути скасованим з підстав що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» Шевченка Олександра Володимировича - відхилити.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 20 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: