Справа № 459/3517/14 Головуючий у 1 інстанції: Жураковський А.І.
Провадження № 22-ц/783/3206/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Курій Н.М.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

за секретаря Куцика І.Б.,

з участю представника ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 19 лютого 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 19 лютого 2015 року задоволено скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на постанову державного виконавця ВДВС Червоноградського МУЮ про відмову у відкритті виконавчого провадження від 08.08.2014р.

Суд визнав дії державного виконавця відділу ДВС Червоноградського міського управління юстиції у Львівській області щодо відмови у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу № 459/3517/14-ц від 08.08.2014 р. про стягнення заборгованості за спожитий природній газ з ОСОБА_3 на суму 3319,27 грн. та 121,8 грн. судового збору неправомірними.

Суд скасував постанову державного виконавця відділу ДВС Червоноградського міського управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4 ВП № 46152226 від 21.05.2015 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Суд зобовязав державного виконавця відділу ДВС Червоноградського міського управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4 прийняти до виконання судовий наказ № 459/3517/14-ц від 8.08.2014 р. про стягнення заборгованості за спожитий природній газ з ОСОБА_3 на суму 3319,27 грн. та 121,8 грн. судового збору.

Ухвалу суду оскаржив ВДВС Червоноградського МУЮ.

Апелянт вважає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою.

Зокрема, апелянт не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що діюче процесуальне законодавство України не передбачає зазначення ідентифікаційного коду боржника у поданих до суду заявах та позовах, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 103 ЦПК України судовий наказ має відповідати вимогам, які встановлені Законом України «Про виконавче провадження» до виконавчого документа.

Апелянт стверджує, що обовязковою вимогою до виконавчого документа є зазначення ідентифікаційного коду боржника, що узгоджується із ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» в яку було внесено зміни 04.07.2012 року Верховною Радою України.

ВДВС Червоноградського МУЮ зазначає, що відповідно до вимог ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», в разі невідповідності виконавчого документа вимогам ст. 18 зазначеного Закону, державний виконавець виносить постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Апелянт просить ухвалу суду прешої інстанції скасувати.

В судовому засіданні представник ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» - ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги заперечив, просив ухвалу суду залишити без зміни.

Представник ВДВС Червоноградського МУЮ та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про день та час судового засідання (а.с.69,70), від ВДВС Червоноградського МУЮ надійшло клопотання про підтримання апеляційної скарги та розгляд справи за їх відсутності, а тому колегія суддів вважає за можливе розгляд справи відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України здійснювати без їх участі.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення_ представника Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» - ОСОБА_2, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний відкрити виконавче провадження за умови, якщо виконавчий документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом.

Підставою для звернення в суд першої інстанції із скаргою ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» стали дії державного виконавця ВДВС Червоноградського МУЮ про відмову у відкритті виконавчого провадження щодо виконання судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природній газ з ОСОБА_3 на суму 3319,27 грн. та 121,8 грн. судового збору.

Із постанови державного виконавця від 21.01.2015 р. встановлено, що державним виконавцем ВДВС Червоноградського МУЮ у Львівській області відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного судового наказу, у звязку з відсутністю індивідуального ідентифікаційного номера боржника у виконавчому документі.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про задоволення скарги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз», правильно виходив з того, що відсутність у виконавчому документі певних даних про особу боржника, а, зокрема, зазначення ідентифікаційного коду боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

При цьому, суд першої інстанції правильно врахував правову позицію Верховного Суду України, висловлену в постанові від 21.05.2014 р. № 6-45цс14

Зокрема, Верховний Суд України у цій постанові зазначив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції України й ч. 1 ст. 302 ЦК України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до п. 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Частина 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому зокрема має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом із тим, п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Тому відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Апеляційна скарга не містить доводів, які можуть бути підставами для скасування ухвали районного суду, посилання в ній не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно встановив фактичні обставини справи, на основі об'єктивної оцінки наданих доказів скаржником та правильно застосував норми процесуального права до спірних правовідносин, а тому доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.2 ст. 307, ст. 312, п.4 ч.1 ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції відхилити.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 19 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Курій Н.М.

Судді: Крайник Н.П.

ОСОБА_5