Справа № 544/693/15-ц
пров. №2/544/247/2015
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
26 червня 2015 року м. Пирятин
Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Сайко О.О.,
за участі секретаря Костенко Т.В.
позивача ОСОБА_1 (фізичної особи),
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 у квітні 2015 року звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку №27 по вул. Гагаріна у м.Пирятині Полтавської області. Разом з нею у будинку зареєстрований її колишній чоловік ОСОБА_2, який з серпня 2013 за вказаною адресою не проживає та шлюб з яким був розірваний 04.07.2014. Наявність реєстрації відповідача у її будинку змушує нести додаткові витрати на сплату комунальних платежів, в той час як він понад півтора року не проживає у будинку та комунальними послугами не користується. Вважає, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням, оскільки вийшов із складу членів сім'ї власника будинку та проживає окремо.
У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснила, що відповідач у спірному будинку не проживає та добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажає, чим позбавляє позивача як власника будинку реалізовувати своє право володіння, користування та розпорядження власністю.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення слухання справи чи слухання справи у його відсутність від відповідача до суду не надійшло.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Пирятинський районний сектор управління державної міграційної служби України в Полтавській області у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином,направив заяву, у якій просив слухати справу у відсутність його представника.
Суд, заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданому Пирятинською державною нотаріальною конторою 25 січня 2002 року, позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку №27 по вул. Гагаріна м.Пирятина Полтавської області ( а.с. 4).
З 14.09.2001 року у вказаному будинку вселився та був зареєстрований її чоловік ОСОБА_2, що підтверджується даними його паспорту (а.с. 6).
Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 04.07.2014 року шлюб між сторонами був розірваний (а.с.7).

Припинивши шлюбні відносини із позивачем, відповідач виїхав з будинку №27 по вул. Гагаріна м.Пирятина Полтавської області та з серпня 2013 року не проживає у

Вказані обставини у судовому засіданні підтвердила свідок ОСОБА_3

Згідно довідки квартального комітету виконкому Пирятинської міської ради від 10.06.2015 №3353 до складу сім'ї позивача ОСОБА_1 належать дві особи: вона та її син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які проживають ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.22).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 150 Житлового кодексу (далі- ЖК України), громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 7 Закону України в ред. від 05.07.2012 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення:підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).

Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.

Системний аналіз наведених та інших норм права, які містить Цивільний та Житловий Кодекси України (зокрема, ст.405 ЦК України, ст.ст.156,163 ЖК України) свідчить про те, що ними урегульовані відносини з фактичного користування житловим приміщенням членів (колишніх членів) сім'ї власника будинку, які, у разі вибуття на інше постійне місце проживання та припинення сімейних стосунків із власником це право втрачають.

Таким чином, право члена сім'ї власника жилого будинку, який не є співвласником, на користування цим будинком, відповідно дост.156 ЖК України, обумовлене наявністю сімейних відносин із власником, спільним із ним проживанням у даному будинку, веденням із ним спільного господарства.

Судом встановлено, що відповідач, припинивши фактично сімейні стосунки із власником житла, з власної волі, більше року тому змінив місце свого проживання, за вказаний час витрат по утриманню будинку, оплаті комунальних послуг відповідач не ніс, тому суд приходить до висновку, що він добровільно втратив правовий зв'язок із приміщенням.

Оскільки відповідач вільно обрав інше місце проживання, де він постійно проживає протягом тривалого часу, підстави для реєстрації його за іншою адресою, а саме у будинку по вул. Гагаріна,27 м.Пирятина Полтавської області - відсутні.

Таким чином, оскільки відповідач понад рік не проживає у будинку, що належить на праві власності позивачу, а його реєстрація заважає позивачу у повній мірі володіти та користуватися житловою площею у належному їй житловому будинку, позовні вимоги щодо визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщення, є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст. 7 Закону України в ред. ЗУ від 05.07.2012 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні",

с у д ,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, народження 13.07.1970 року, таким, що втратив право користування житловою площею у житловому будинку по вул. Гагаріна,27 м.Пирятина Полтавської області, що належить на праві власності ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Головуючий -

Повний текст рішення виготовлений 30.06.2015