АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 645/38/15-ц Головуючий І інстанції - Алфьорова Т.М.
Провадження №22ц/790/5151/15 Суддя-доповідач - Кіпенко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 липня 2015 р. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Кіпенка І.С.,

суддів - Кружиліної О.А., Шаповал Н.М.,

за участі секретаря - Таран В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м. Донецька, третя особа - Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

13 січня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м. Донецька, третя особа - Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення заборгованості з заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову вказував, що з 08.09.2010року працював в управлінні Пенсійного фонду України у Вошиловському районі м. Донецька на посаді начальника юридичного відділу, наказом № 79-о 21.10.2014 був звільнений за угодою сторін згідно п. 1 частини 36 КЗпП України. При звільненні була видана трудова книжка, але не сплачено заробітну плату у розмірі 3800,06 грн. Відповідач порушив вимоги ст.116 КЗпП Украйни і відповідно до ст.117 КЗпП України повинен виплатити йому середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, - за 137 днів робочих днів, 16594,81 грн. Просив також стягнути моральну шкоду у розмірі 4000 грн.

У судовому засіданні суду першої інстанції позивач позовні вимоги підтримав.

Справу розглянуто за відсутності інших учасників судового розгляду, повідомлених про час та місце розгляду справи.

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 травня 2015 року позов задоволено частково.

В апеляційній скарзі Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області просить вказане рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст.303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 15 ЦПК визначено компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ. У порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ провадиться за правилами іншого судочинства. місцевими загальними судами у порядку цивільного судочинства.

Так, у п. 2 ч. 2 ст. 17 КАС передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження та звільнення з неї.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. З КАС публічною службою є діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова, державна служба тощо. Отже, зазначені спори є винятком і не відносяться до цивільної юрисдикції судів.

З матеріалів доданих до позовної заяви вбачається, що позивач проходив публічну службу в державному органі - окремому управлінні Пенсійного фонду України, був державним службовцем.

Регулювання правового становища державних службовців, що працюють в апараті Пенсійного фонду України передбачено Законом України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року.

Відповідно до ч.2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» (далі - Закон) заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч. 7 ст. 33 Закону умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

За встановлених обставин вбачається, що спір виник з приводу порядку нарахування та оплати заробітної плати у зв'язку з проходженням та звільненням позивача ОСОБА_2 з публічної служби.

Якщо суд, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, з'ясує, що заяву подано з порушенням зазначених вище умов, він постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі (п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК).

У разі виявлення порушення цивільної юрисдикції суду на наступних стадіях процесу - ухвалу про закриття провадження у справі з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 205, п.4 ч.1 ст. 307, ст. 310, 313-314, 315, 317 ЦПК Україна, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 травня 2015 року задовольнити частково.

Заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 травня 2015 року скасувати, провадження у справі закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -