Провадження № 2/361/539/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Маценко Н.П.

при секретарі Телепі Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій

в с т а н о в и в:

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 07.11.2012 року між товариством та ОСОБА_1 укладено договір доручення.

23.05.2013 р. на виконання зобовязань за вказаним довіритель передав, а повірений прийняв поліси обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в кількості 3 штуки.

Умовами договору передбачено, що повірений має право укладати від імені довірителя договори страхування за визначеними згідно з цим договором страховими продуктами та лімітами, відповідно до встановлених тарифів та умов страхування, інструкцій та вказівок довірителя.

Відповідно до п. п. 2.2.3. п. 2.2 договору, повірений має право отримувати страхові платежі від страхувальників (крім випадків, коли повіреним виступає фізична особа, яка не є субєктом підприємницької діяльності або фізична особа-підприємець), у разі якщо це обумовлено п. 1.3.4. договору, відповідно до діючого законодавства по договорах страхування, укладених повіреним та вносити/ перераховувати отримані кошти на банківський рахунок довірителя. За умовами договору повіреному від імені довірителя не надано право на отримання страхових платежів. При цьому повірений зобовязаний, при укладенні договорів страхування забезпечити підписання договорів страхування страхувальником та сплату страхового платежу довірителю.

31.05.2013 року в порушення умов договору при укладенні полісу АС/2382565 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від імені довірителя з ОСОБА_2, повірений не виконав зобовязання передбачені договором, зокрема в частині забезпечення сплати страхового платежу передбаченого полісом АС/2382565 в розмірі 286,74 грн., внаслідок чого кошти по вказаному полісу на рахунок товариства не надходили.

Пунктами 7.1.,7.2 договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання умов цього договору повірений та довіритель несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України. Повірений несе повну матеріальну відповідальність за фактично отримані від страхувальників страхові платежі, а також за страхові платежі, сплату яких довірителю від страхувальників зобовязаний був забезпечити повірений при укладенні ним договорів страхування.

Положення п. 7.3. договору, передбачають, що за несвоєчасне перерахування повіреним довірителю отриманих від страхувальників страхових платежів (а також страхових платежів, сплату яких страхувальниками довірителю зобовязаний забезпечити повірений при укладені ним договорів страхування) повірений сплачує довірителю:

пеню в розмірі 0,1 % від суми заборгованості за кожен день прострочки, починаючи з 10-го дня прострочки.

компенсацію в розмірі суми страхового відшкодування по заявленій претензії за договором страхування, якщо в період прострочки платежу сталася страхова подія

Далі вказує, що 03.06.2013 р. тобто в період прострочення оплати страхового платежу, в розмірі 286,74 грн., який є несплаченим і на сьогодні сталася страхова подія - дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Ssang Yang «KYRON», державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3 та транспортного засобу TOYOTA CAMRY 2.4, державний номерний знак НОМЕР_2, який належить ОСОБА_2 під керуванням ОСОБА_4

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.06.2013 року ОСОБА_4 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва 05.2014 року стягнуто з товариства на користь ОСОБА_3 суму у розмірі 49000 грн. та судовий збір у розмірі 490 грн.

29.10.2014 року та 30.10.2014 року товариство здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 49000 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 365 від 29.10.2014 року та № 22 від 30.10.2014 року.

У звязку з викладеним, відповідно до положень п. 7.3. Договору, за несвоєчасне перерахування страхових платежів, сплату яких страхувальниками довірителю зобовязаний забезпечити повірений при укладені ним договорів страхування повірений повинен сплатити довірителю пеню у розмірі 56,76 грн.; компенсацію у розмірі 49000 грн.; 3 % річних у розмірі 12,52 грн.; інфляційні у розмірі 53,74 грн. та суму несплаченого страхового платежу у розмірі 286,74 грн. З підстав стягнення вказаних грошових коштів позивач змушений звернутися до суду.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 В позовні вимоги підтримала у повному обсязі, дала пояснення аналогічні фабулі позовної заяви, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не визнав, пояснив, що він виписав поліс на імя ОСОБА_2, отримав від неї 286,74 грн. та передав їх позивачу. Після того як сталося ДТП до нього представники позивача з метою визнання полісу недійсним. При цьому ОСОБА_2 у судовому порядку підтвердила дійсність полісу. Додав, що він не забезпечив сплату страхової винагороди ОСОБА_6 через банківську установу, а особисто передав кошти страховій компанії, доказів, які б підтверджували передачу у нього не має. На теперішній час він співпрацює із позивачем. Просить у позові відмовити.

Вислухавши пояснення представника позивача, заперечення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 07.11.2012 року між сторонами по даній справі укладено договір доручення № Пр-050/2012/57, за яким повірений зобовязується надавати довірителю послуги у проведенні роботи повязаної із укладенням договорів страхування від імені довірителя за видами страхування, на які довіритель має відповідну ліцензію, а довіритель сплачує повіреному винагороду у порядку і на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 1.3 договору передбачено, що повіреному від імені довірителя надається право на укладення договорів страхування.

Відповідно до акту прийому-передачі матеріальних цінностей від 23.05.2013 року ОСОБА_1 передано поліси обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів з номеру АС 2382564 по номер №АС 2382566.

31.05.2013 року ОСОБА_7 виготовлено поліс № АС 2382565 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на імя ОСОБА_2 щодо автомобіля TOYOTA CAMRY 2.4, державний номерний знак НОМЕР_2.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 07.04.2015 року відмовлено у задоволенні позову ПрАТ «Київський страховий дім» до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання недійсним полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З матеріалів справи встановлено, що 03.06.2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля TOYOTA CAMRY 2.4, державний номерний знак НОМЕР_2. Яким керував ОСОБА_4

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.06.2013 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на вісім місяців.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07.05.2014 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва стягнуто із ПрАТ «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_3 суму у розмірі 49000 грн.

Відповідно до платіжних доручень № 365 від 29.10.2014 року та 30.10.2014 року № 22 позивачем на користь ОСОБА_3 перераховано грошові кошти у розмірі 49 000 грн.

11.11.2014 року на адресу відповідача по даній справі направлено вимогу про перерахунок коштів у розмірі 49405,76 грн.

Відповідно до п. п. 2.2.3. п. 2.2 договору, повірений має право отримувати страхові платежі від страхувальників (крім випадків, коли повіреним виступає фізична особа, яка не є субєктом підприємницької діяльності або фізична особа-підприємець), у разі якщо це обумовлено п. 1.3.4. договору, відповідно до діючого законодавства по договорах страхування, укладених повіреним та вносити/ перераховувати отримані кошти на банківський рахунок довірителя.

З аналізу вказаного пункту вбачається, що повіреному від імені довірителя не надано право на отримання страхових платежів. При цьому повірений зобовязаний, при укладенні договорів страхування забезпечити підписання договорів страхування страхувальником та сплату страхового платежу довірителю.

При розгляді даної справи встановлено, що у порушення умов договору відповідач при укладенні полісу АС 2382565 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не виконав зобовязання, передбачені договором зокрема не забезпечив сплату страхувальником страхового платежу передбаченого у розмірі 286,74 грн. Під час розгляду справи по суті відповідач не довів обставини щодо передачі ним вищевказаних грошових коштів позивачу. Так, із довідки № 816 від 23.06.2015 року, виданої ПрАТ «Київський страховий дім» вбачається, що страховий платіж, передбачений п. 10 полісу № АС/2382565 у розмірі 286,74 грн. ні страхувальником ОСОБА_2, ні повіреним ОСОБА_1 Ю,Б. на поточні рахунки, у касу товариства або іншим чином із застосуванням платіжних систем, дозволених законодавством не надходив. Доказів, які б спростовували зазначену довідку відповідач до суду не надав.

Відповідно до п. 7.3 договору за несвоєчасне перерахування повіреним довірителю отриманих від страхувальників страхових платежів (а також страхових платежів, сплату яких страхувальниками довірителю зобовязаний забезпечити повірений при укладені ним договорів страхування) повірений сплачує довірителю:

пеню в розмірі 0,1 % від суми заборгованості за кожен день прострочки, починаючи з 10-го дня прострочки;

компенсацію в розмірі суми страхового відшкодування по заявленій претензії за договором страхування, якщо в період прострочки платежу сталася страхова подія.

Передбачена договором компенсація є збитками, які сторонами заздалегідь було визначено у договорі та які підлягають відшкодуванню відповідачем позивачу.

Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із вимогами ст.ст. 526, 530, 611, 612, ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно із положень ст.ст.525, 610, 623, 625, 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, порушенням зобов'язання є його невиконання. Як вбачається з положень ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та необхідність їх задоволення. При розгляді даної справи по суті, відповідачем не надано належних та допустимих доказів виконання умов договору доручення, а саме щодо забезпечення здійснення страхувальником страхового платежу. Вимоги щодо стягнення грошових коштів, а саме страхового платежу, пені та суми страхового відшкодування з урахуванням 3 % річних та інфляційних є також обґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат.

Керуючись ст. ст. 10,60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження м. Бровари, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» код. 25201716 суму несплаченого страхового платежу у розмірі 286 (двісті вісімдесят шість) грн. 74 коп.; пеню у розмірі 52 (пятдесят дві) грн. 76 коп.; суму страхового відшкодування у розмірі 49000 (сорок девять тисяч) грн.; інфляційні 53 (пятдесят чотири) грн. 74 коп.; 3 % річних у розмірі 12 (дванадцять) грн. 52 коп. та судовий збір у розмірі 494 (чотириста девяносто чотири) грн. 07 коп.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Н. П. Маценко