У х в а л а

31 серпня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сеніна Ю.Л.,Гуменюка В.І.,Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд судових рішень в справі за позовом ОСОБА_4 до Державної казначейської служби України, ГУ МВС України в Одеській області, УДАІ ГУ МВС України в Одеській області, прокуратури Одеської області, ГУ Державної казначейської служби в Одеській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства і прокуратури та відшкодування шкоди, завданої майну,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеною заявою про перегляд судових рішень на підставі пунктів 1, 2 статті 355 ЦПК України.

У заяві ОСОБА_4 зазначає, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 3 червня 2014 року його позов задоволено частково, постановлено стягнути з Державної казначейської служби України на його користь

383 тис. грн на відшкодування моральної шкоди за рахунок коштів Державного бюджету України; закрито провадження в справі в частині його позовних вимог про відшкодування майнової шкоди, заподіяної незаконними діями органів дізнання, досудового слідства та прокуратури; в іншій частині позову відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 5 грудня

2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, позов задоволено частково, постановлено стягнути з Державної казначейської служби України на його користь 84 950 грн на відшкодування моральної шкоди та

8 866 грн 55 коп. втраченого заробітку за рахунок коштів Державного бюджету України; в іншій частині позову відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 січня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на рішення суду апеляційної інстанції.

ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду та ухвалу суду касаційної інстанції, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального та процесуального права, зокрема норми Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», Порядок оплати праці адвокатів з надання громадянам правової допомоги в кримінальних провадженнях за рахунок держави, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №821 від 14 травня 1999 року, статей 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України, статті 1166 Цивільного кодексу України .

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_4 наводить ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 11 лютого 2015 року.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні даної справи судом; невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанцій, виходив з того, що в зв'язку з виправдувальним вироком, розмір втраченого заробітку за час перебування громадянина під вартою повинен був вирішуватись судом першої інстанції, а тому закриття провадження в цій частині є порушенням цивільно-процесуальних норм. На користь позивача підлягає стягненню втрачений заробіток відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого

1995 року. Позивачем, на підтвердження відшкодування витрат за надання юридичної допомоги, не надано суду оригіналів квитанцій з зазначенням номеру кримінальної справи, не надано довідку-розрахунок щодо виконання роботи адвоката та відповідної їй роботи. Відшкодування витрат на ліки під час перебування під вартою та в слідчому ізоляторі, на поштові відправлення нормами Закону України №226/94-ВР не передбачено, та не встановлено причинно-наслідкового зв'язку понесення позивачем витрат на ліки з його перебуванням під вартою. Щодо стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що внаслідок порушення проти позивача кримінальної справи, звинувачення у вчиненні тяжкого злочину, обшуку, затримання, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підписки про невиїзд, позивач зазнав значних моральних страждань, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково.

Зміст наданої для порівняння ухвали ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 лютого

2015 року не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Доводи, які наведені в заяві, щодо порушення норм процесуального права не свідчать про наявність підстав для перегляду судових рішень згідно вимог пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_3339/ed_2015_02_12/pravo1/T041618.html?pravo=1>.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до Державної казначейської служби України, ГУ МВС України в Одеській області, УДАІ ГУ МВС України в Одеській області, прокуратури Одеської області, ГУ Державної казначейської служби в Одеській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та відшкодування шкоди, завданої майну за заявою ОСОБА_4 про перегляд судових рішень в справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Л. Сенін
В.І. Гуменюк
Л.І. Охрімчук