Дата документу 23.07.2015
Справа № 320/5694/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2015 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Редько О.В.

при секретарі: Кудря В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради, третя особа Приватний нотаріус ОСОБА_2 про визнання власності у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Позивачка у судове засідання не зявилася, але надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність та що підтримує заявлені вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не з′явився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо задоволення позовних вимог заперечує, оскільки вважає, що позивачка не має право на звернення до суду, оскільки відсутній спір про право та сторони, якою порушено спір про право.

У звязку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на наступних підставах.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти.

Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 384 ЦК України будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю.

Відповідно до ч.2 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України «Про власність» (Закон від 07.02.1991 № 697-XII) член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

ОСОБА_3 помер 27 жовтня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖС 309453, актовий запис № 1737./а.с.9/

Позивачка по справі являється донькою померлого ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого міститься в матеріалах спадкової справи.

Згідно ордеру від 1967 року, ОСОБА_3 надано права на зайняття квартири за адресою: АДРЕСА_1./а.с.11/

ОСОБА_3повністю сплатил вартість за квартиру, що підтверджується довідкою ЖБК-6 № 15 від 09.07.1992 року про повну сплату вартості квартири./а.с.10/

Таким чином, судом встановлено, що відповідно до Закону України «Про власність» (Закон від 07.02.1991 № 697-XII) ОСОБА_3 набув право власності на спірну квартиру, повністю сплативши кооперативу його вартість.

Згідно копії спадкової справи ОСОБА_3, позивачка звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, як спадкоємиця першої черги. Згідно заяви дружини померлого ОСОБА_4, остання відмовилась від прийняття спадщини на користь позивачки по справі.

Тому посилання відповідача про порушення прав інших спадкоємців не знайшли свого підтвердження в результаті дослідження матеріалів спадкової справи.

Поряд із цим, оскільки позивачка у встановлений законом строк прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину, в звязку з відсутністю державної реєстрації спадкового майна, то ці обставини порушують її право як спадкоємця отримати свідоцтва про право на спадщину за законом, що і є спором про право.

На підставі вищевикладеного, суд вважає можливим визнати право власності за позивачкою на спадкове майно, а саме: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 317- 319, 384, 1218, 1261, 1268, 1269, Закону України «Про власність» (від 07.02.1991 № 697-XII), ст.ст. 15, 57, 59, 84, 107, 208, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради, третя особа Приватний нотаріус ОСОБА_2 про визнання власності у порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, у порядку спадкування за законом право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_3, який помер 27 жовтня 2014 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: О.В.Редько