АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2068/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Мунько Б.П.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНерушак Л. В.
суддівПальонного В. С. , Карпенко О. В.
при секретаріПосипайко А. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 11 червня 2009 року про забезпечення позову шляхом тимчасового обмеження у справі за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «Укрсиббанк» до ОСОБА_6 про дострокове витребування кредитів та процентів і стягнення неустойки ,-

в с т а н о в и л а :

11.06. 2009 року Акціонерний комерційний інноваційний банк «Укрсиббанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про дострокове витребування кредитів та процентів і стягнення неустойки.

11.06. 2009 року з метою забезпечення позову позивач також звернувся із заявою та просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом тимчасового обмеження ОСОБА_6 права виїзду за межі України до моменту виконання ним своїх зобов'язань за кредитним договором № 0 від 01 грудня 2006 року, укладеного з АКІБ «Укрсиббанк», шляхом сплати заборгованості по кредиту та процентам в розмірі 130904,74 грн., вважаючи, що невжиття заходів до забезпечення позову може привести до ускладнень виконання рішення суду.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 11 червня 2009 року заяву задоволено та тимчасово обмежено ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю м. Нова Одеса, Миколаївської області, паспорт НОМЕР_1, виданий Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області право виїзду за межі України до моменту виконання ним своїх зобов'язань за кредитним договором № 0 від 01 грудня 2006 року, укладеного з АКІБ «Укрсиббанк», шляхом сплати заборгованості по кредиту та процентам в розмірі 130904,74 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, 21 липня 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилалася на те, що дана ухвала винесена з грубим порушенням норм процесуального права, які регулюють підстави, умови та порядок забезпечення позову. Просить поновити строк для апеляційного оскарження ухвали суду та скасувати ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 11 червня 2009 року і постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви АКІБ «Укрсиббанк» про забезпечення позову шляхом тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_6 відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, яка з'явилася в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Задовольняючи заяву АКІБ «Укрсиббанк» про тимчасове обмеження ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України до моменту виконання ним своїх зобов'язань за кредитним договором № 0 від 01 грудня 2006 року, укладеного з АКІБ «Укрсиббанк», шляхом сплати заборгованості по кредиту та процентам в розмірі 130904,74 грн., як підставу для застосування вказаних заходів, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до ускладнення виконання рішення суду.

Однак, колегія суддів із зазначеним висновком суду першої інстанції повністю погодитись не може, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи АКІБ «Укрсиббанк», звертаючись до суду першої інстанції з позовною заявою до ОСОБА_6 про дострокове витребування кредитів та процентів і стягнення неустойки, одночасно подав заяву про забезпечення позову, в якій просив тимчасово обмежити ОСОБА_6 право виїзду за межі України до моменту виконання ним своїх зобов'язань за кредитним договором № 0 від 01 грудня 2006 року, укладеного з АКІБ «Укрсиббанк», шляхом сплати заборгованості по кредиту та процентам в розмірі 130904,74 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Перелік заходів забезпечення позову визначено в ст. 152 ЦПК України.

Згідно до ч. 2 ст. 152 ЦПК України, яка регламентує види забезпечення позову, визначено, що у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Стаття 6 цього Закону передбачає, що при наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 6 вищевказаного Закону зазначено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні та інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань або роз'яснення спору за погодження сторін у передбачених законом випадках.

Пунктом 8 ч.1 ст. 6 вищевказаного Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі.

Згідно роз'яснення п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано, що при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому між сторонами дійсно виник майновий спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішенні суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Ставлячи питання про забезпечення позову шляхом тимчасового обмеження відповідача ОСОБА_6 права виїзду за межі України до моменту виконання ним своїх зобов'язань за кредитним договором № 0 від 01 грудня 2006 року, укладеного з АКІБ «Укрсиббанк», шляхом сплати заборгованості по кредиту та процентам в розмірі 130904,74 грн., банк не надав суду доказів того, що відповідач має намір виїхати за межі України на постійне чи інше проживання з метою уникнення матеріальної відповідальності перед банком.

Суд першої інстанції, в свою чергу, не звернув уваги на вказані обставини, не перевірив дані обставини, не пересвідчився в обґрунтованості заяви про забезпечення позову та передчасно застосував вказаний спосіб забезпечення позову, оскільки вказав, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до ускладнення виконання рішення суду, не зазначивши при цьому, в чому полягатиме таке ускладенення.

Як вбачається із матеріалів справи 01.06. 2006 року з метою забезпечення виконання зобов'язання між сторонами був укладений договір застави № 45970, згідно якого відповідач ОСОБА_6 передав в заставу банку автомобіль марки «ОРЕL « 2006 року вартістю 146479 грн.

Право кожного на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його прав та обов'язків цивільного характеру передбачено і п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. ст. 2, 8 ЦПК України.

У розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін «суд встановлений законом» поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року та «Лавентс проти Латвії» від 7 листопада 2002 року).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке є обов'язковою підставою для скасування рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню в частині скасування ухвали суду першої інстанції, однак з інших підстав, вказаних колегією суддів, оскільки апелянтом обґрунтовується апеляційна скарга законодавством, чинним на даний час, не враховуючи при цьому, що на час постановлення ухвали судом першої інстанції 11 червня 2009 року даних норм закону не було, оскільки зміни щодо вимог про обмеження громадян у праві виїзду за межі України були внесені в листопаді 2010 року, тому судом апеляційної інстанції справа переглядається відповідно до ЦПК України та діючого на час винесення ухвали законодавства.

Так як заява про забезпечення позову АКІБ «Укрсиббанк», не є мотивованою та обґрунтованою відповідно до вимог закону, а постановлена ухвала першої інстанції не відповідає вимогам закону, оскільки також відсутні обґрунтування задоволення заяви про забезпечення позову, судом неналежно встановлено обставини справи, не враховано, що кредитні відносини сторін забезпечені договором застави, розмір якого забезпечує повернення кредиту і є достатнім для стягнення коштів по достроковому стягненню заборгованості по кредиту, то колегія суддів вважає, що суд прийшов невірного висновку, задовольнивши заяву банку про забезпечення позову шляхом тимчасового обмеження ОСОБА_6 права виїзду за межі України до моменту виконання ним своїх зобов'язань за кредитним договором № 0 від 01 грудня 2006 року, укладеного з АКІБ «Укрсиббанк», шляхом сплати заборгованості по кредиту та процентам в розмірі 130904,74 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при постановленні ухвали допущено порушення норм процесуального права, тому ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали у справі про відмову в задоволенні заяви АКІБ «Укрсиббанк» про тимчасове обмеження ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України, оскільки підстав для задоволення заяви банку про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України за вказаних банком доказів колегія суддів не вбачає.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постановлена ухвала суду першої інстанції про задоволення заяви АКІБ «Укрсиббанк» про тимчасове обмеження ОСОБА_6 право виїзду за межі України до моменту виконання ним своїх зобов'язань за кредитним договором № 0 від 01 грудня 2006 року, укладеного з АКІБ «Укрсиббанк», шляхом сплати заборгованості по кредиту та процентам в розмірі 130904,74 грн., не може залишатися в силі та підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви АКІБ «Укрсиббанк» про тимчасове обмеження ОСОБА_6 право виїзду за межі України до моменту виконання ним своїх зобов'язань за кредитним договором № 0 від 01 грудня 2006 року.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, п. 2 ч.1 ст. 312, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 11 червня 2009 року у справі про забезпечення позову шляхом тимчасового обмеження у справі за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «Укрсиббанк» до ОСОБА_6 про дострокове витребування кредитів та процентів і стягнення неустойки - скасувати, постановивши нову ухвалу.

Відмовити Акціонерному комерційному інноваційному банку «Укрсиббанк» в задоволенні заяви про тимчасове обмеження ОСОБА_6 права виїзду за межі України до моменту виконання ним своїх зобов'язань за кредитним договором № 0 від 01 грудня 2006 року, укладеного з АКІБ «Укрсиббанк», шляхом сплати заборгованості по кредиту та процентам в розмірі 130904,74 грн. у справі за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «Укрсиббанк» до ОСОБА_6 про дострокове витребування кредитів та процентів і стягнення неустойки.

Копію ухвали направити для виконання адміністрації Державної прикордонної служби України.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :