У Х В А Л А

іменем україни

29 липня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мартинюка В. І.,

суддів: Касьяна О. П., Наумчука М. І.,

Мостової Г. І., Остапчука Д. О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРО» про внесення змін до трудової книжки, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду м. Києва від 27 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРО» (далі - ТОВ «ОРО»), у якому, посилаючись на невідповідність запису в його трудовій книжці щодо дати призначення його на посаду директора ТОВ «ОРО», просив зобов'язати відповідача внести зміни до його трудової книжки, зазначивши 02 листопада 2010 року датою його призначення на посаду директора товариства.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27 лютого 2015 року позов задоволено.

Визнано ОСОБА_3 таким, що був призначений і приступив до виконання обов'язків директора ТОВ «ОРО» з 02 листопада 2010 року.

Зобов'язано ТОВ «ОРО» внести зміни до запису № 4 трудової книжки, належної ОСОБА_3, зазначивши 02 листопада 2010 року датою призначення ОСОБА_3 на посаду директора ТОВ «ОРО».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 27 травня 2015 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 лютого 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалене у справі рішення апеляційного суду просить скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_3 з 02 листопада 2010 року був призначений на посаду директора ТОВ «ОРО», проте відповідачем в трудовій книжці позивача неправильно була зазначена дата його призначення на посаду директора товариства - 11 листопада 2010 року.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що позивач у суді не довів обставин, на які посилався на обґрунтування своїх вимог.

Проте з такими висновками апеляційного суду повністю погодитись не можна з огляду на наступне.

Із протоколу загальних зборів учасників ТОВ «ОРО» від 01 листопада 2010 року № 1210 вбачається, що рішенням загальних зборів вирішено звільнити ОСОБА_4 з посади директора товариства з 01 листопада 2010 року та призначити ОСОБА_3 на вказану посаду з 02 листопада 2010 року (а. с. 4).

Згідно з наказом ТОВ «ОРО» від 02 листопада 2010 року № 1 ОСОБА_3 приступив до виконання обов'язків директора товариства з 02 листопада 2010 року (а. с. 5).

У той же час із запису № 4 копії трудової книжки ОСОБА_3 вбачається, що останній був прийнятий на посаду директора товариства з 11 листопада 2010 року (а. с. 10).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що рішенням господарського суду м. Києва від 30 листопада 2011 року у справі № 14/399, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 12 червня 2012 року, встановлено факт того, що саме ОСОБА_4 станом на 02 листопада 2010 року була директором ТОВ «ОРО».

Між тим висновки апеляційного суду про те, що зазначені судовими рішеннями обставини мають преюдиційну силу для вирішення даного спору, є передчасними з огляду на наступне.

Так, зі змісту рішення господарського суду м. Києва від 30 листопада 2011 року у справі № 14/399 та постанови Вищого господарського суду України від 12 червня 2012 року вбачається, що предметом даного позову було визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства ТОВ «Киянка-плюс» від 08 листопада 2010 року з тих підстав, що на цих зборах був відсутній повноважний представник ТОВ «ОРО».

Між тим із мотивувальних частин вказаних судових рішень не вбачається, що предметом дослідження та оцінки в судах був протокол загальних зборів учасників ТОВ «ОРО» від 01 листопада 2010 року № 1210. Суди послались лише на витяг з ЄДРПОУ від 08 листопада 2010 року, згідно із записом якого ОСОБА_4 станом на 08 листопада 2010 року була директором товариства (а. с. 64-70).

Крім того, на порушення приписів ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не звернув уваги на те, що ОСОБА_3 участі у розгляді справи в господарському суді не брав, обставини, пов'язані з його призначенням на посаду директора товариства з 02 листопада 2010 року, не були предметом дослідження у господарському суді.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 24 КЗпП України укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Трудовий договiр вважається укладеним i тодi, коли наказ чи розпорядження не були виданi, але працiвника фактично було допущено до роботи.

Відповідно до п. 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, до трудової книжки працівника вноситься відповідний запис на підставі наказу про прийняття на роботу. Такий запис працівник кадрової служби робить не пізніше тижневого строку після видання наказу.

Крім того, протокол загальних зборів учасників ТОВ «ОРО» від 01 листопада 2010 року № 1210 та наказ ТОВ «ОРО» від 02 листопада 2010 року № 1, згідно з якими ОСОБА_3 був призначений на посаду директора товариства з 02 листопада 2010 року, є чинними та ніким не оскаржуються.

Разом із тим на порушення приписів ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не звернув уваги на те, що в матеріалах справи наявні два витяги з ЄДРПОУ, які за своїм змістом відрізняються.

Так, у витягу з ЄДРПОУ станом на 17 липня 2013 року міститься запис про те, що ОСОБА_3 з 11 листопада 2010 року є керівником товариства (а. с. 38-зворот), тоді як у витягу з ЄДРПОУ станом на 22 жовтня 2013 року зазначено, що ОСОБА_3 є керівником товариства з 02 листопада 2010 року, що відповідає протоколу загальних зборів учасників ТОВ «ОРО» від 01 листопада 2010 року № 1210 (а. с. 40-зворот).

З цього приводу в рішенні апеляційного суду відсутні будь-які висновки та не надано будь-якої оцінки запису, зазначеному у витягу з ЄДРПОУ станом на 22 жовтня 2013 року в сукупності з іншими доказами.

Разом із тим, вирішуючи спір по суті, апеляційний суд не встановив, з якого саме часу ОСОБА_3 приступив до виконання своїх обов'язків та з якого часу йому нараховувалась заробітна плата як директору товариства.

Крім того, вважаючи, що саме ОСОБА_4 станом на 02 листопада 2010 року була директором товариства, на порушення приписів ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не дослідив наказ про її звільнення з посади директора ТОВ «ОРО» та відповідний запис у її трудовій книжці.

Будь-які висновки з цього приводу в рішенні апеляційного суду відсутні.

Між тим, посилання апеляційного суду на те, що відповідач не оскаржував рішення суду першої інстанції, тому не існує спору про право є припущенням, оскільки оскарження судового рішення є правом, а не обов'язком сторони.

З огляду на зазначене висновки апеляційного суду про безпідставність позову є передчасними.

Порушення апеляційним судом при розгляді справи норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому ухвалене у справі рішення апеляційного суду не може вважатись законним і обґрунтованим та в силу ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 27 травня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Мартинюк

Судді: О. П. Касьян

Г. І. Мостова

М. І. Наумчук

Д. О. Остапчук