Ухвала

іменем україни

3 липня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

Журавель В.І.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 25 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 22 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення моральної та майнової шкоди,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 6 травня 2015 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz 308 Д», д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Мукачівській в м. Берегово, біля будинку №21, допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_4, який виконував маневр повороту.

У результаті ДТП вона отримала тілесні ушкодження у вигляді: дисторзії шийного відділу хребта та була госпіталізована до лікарні на стаціонарне лікування в травматологічне відділення, де знаходилася 15 днів.

Вина ОСОБА_2 в порушенні правил дорожнього руху підтверджується постановою Берегівського районного суду Закарпатської області від 28 липня 2014 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, європротоколом про дорожньо-транспортну пригоду від 6 травня 2014 року, постановою про закриття кримінального провадження від 16 жовтня 2014 року, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24 березня 2014 року.

Враховуючи наведені обставини та те, що вона зазнала фізичних та моральних страждань, просила стягнути з відповідача 1 147 грн 66 коп. майнової шкоди та 10 тис. грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської обалсті від 25 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 22 травня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 майнову шкоду в розмірі 1 147 грн 66 коп. та моральну шкоду в розмірі 3 тис. грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у позові, мотивуючи свою вимогу порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Крім того, заявник просить про поновлення строку касаційного оскарження, посилаючись на поважність причин його пропуску.

Відповідно до вимог ст. 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Так як зі змісту заявленного клопотання та матеріалів касаційної скарги вбачається, що строк на касаційне оскарження пропущено із поважних причин, тому він підлягає поновленню.

У відкритті касаційного провадження по вищевказаній справі слід відмовити, виходячи з наступного.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішень судів попередніх інстанцій.

Задовольняючи частково позов, місцевий суд, із висновком якого погодився й апеляційний суд, застосувавши положення ст. ст. 23, 1166, 1167, 1195 ЦК України, врахувавши роз'яснення постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені, виходив із того, що внаслідок ДТП ОСОБА_2 завдав позивачу майнової та моральної шкоди, яка підлягає стягненню на його користь.

Так, відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наївності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За таких обставин, встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суди правильно застосували правові норми та ухвалили правильні по суті рішення, підстав для скасування яких не вбачається.

При цьому, апеляційний суд відхилив доводи ОСОБА_2 про те, що належним відповідачем є його роботодавець - ФОП ОСОБА_5, оскільки відсутні докази, які підтверджують, що ДТП відбулася під час виконання ним своїх трудових обов'язків.

Доводи заявника зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте в силу ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 25 лютого 2015 року та ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 22 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення моральної та майнової шкоди

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення моральної та майнової шкоди.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Журавель