Справа № 377/162/15-ц Головуючий у І інстанції Орел А. С.
Провадження № 22-ц/780/2735/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 49 02.07.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

02 липня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Кулішенка Ю.М., Поліщука М.А.

при секретарі: Лопатюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Славутицького міського суду Київської області від 10 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину,-

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2015 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13.11.2014 року. Сумісно з відповідачем має дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею. Батько дитини відмовляється брати участь в утриманні дитини. Зазначає, що відповідач неофіційно працює промисловим альпіністом у м. Києві і його заробіток складає не менше 6000 грн. на місяць. У вихованні та утриманні дитини участі взагалі не бере. Присуджені за рішенням суду аліменти на її утримання під час вагітності та до досягнення дитиною трьох років не сплачує і має заборгованість. Вона проживає разом з дитиною та своєю матірю в приватизованій квартирі і займається доглядом за дитиною. Утримувати дитину допомагає мати-пенсіонерка та брат. У звязку з цим просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісяця на утримання доньки ОСОБА_5 до досягнення дитиною повноліття та стягнути судові витрати за надання правової допомоги.

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 10 березня 2015 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 лютого 2015 року, до повноліття дитини, стягнуто з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 243, 60 грн. та стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати на суму 120,00 грн., допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, у задоволенні іншої частини позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті справи, яким стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісяця на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 до моменту досягнення дитиною повноліття та стягнути з ОСОБА_3 на її користь понесені нею судові витрати за надання правової допомоги в розмірі 120,00 грн. за оформлення позову до суду та в розмірі 150,00 грн. за підготовку апеляційної скарги, допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу аліментів за один місяць, посилаючись на його незаконність, безпідставність, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно послався на нормативний документ Інструкцію з організації примусового виконання рішень, фактично проігнорувавши конституційний принцип ієрархії закону, за яким вищу силу має саме закон, який і повинен був застосовуватися при ухвалені рішення по суті справи. Вважає, що оскільки відповідач має неофіційний та непостійний характер роботи то є всі підстави для застосування положень ст. 184 СК України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вирішуючи даний спір, задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції обґрунтував свої висновки тим, що дитина потребує утримання, батько дитини за своїм матеріальним становищем та станом здоровя може і зобовязаний надавати утримання дитині, необхідне для забезпечення її розвитку, відомостей про наявність у нього інших утриманців відсутні, мати дитини обмежена у можливості надавати дитині утримання з огляду на її вік та необхідність догляду за дитиною та з урахуванням положення Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802, вважав правильним визначити аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що забезпечить необхідну участь батька в утриманні дитини.

Однак такі висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 24 травня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13.11.2014 р. із зміною прізвище дружини ОСОБА_3 на ОСОБА_5 (справа № 754/15920/14-ц), що набрало законної сили 24.11.2014 р..(а.с.8-9).

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 народилася 10 січня 2015 року, про що 30.01.2015 р. складено відповідний актовий запис № 20. Її батьком є ОСОБА_3, матірю ОСОБА_2 (а.с.10).

Відповідно до довідки форми №3 від 10.02.2015р. позивачка проживає та зареєстрована разом з дитиною у квартирі АДРЕСА_1(а.с.11).

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 03.10.2015 р. стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. щомісяця під час її вагітності, починаючи з 21 липня 2014 року та після народження дитини до досягнення нею трьох років (а.с. 12).

Постановою державного виконавця відділу ДВС Деснянського районного управління юстиції м. Києва від 06.01.2015 р. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого на виконання вказаного рішення суду (а.с.14).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, складеного державним виконавцем, аліменти боржником не сплачуються, розмір заборгованості становить 5194,69 грн., яку він зобовязаний сплатити до 03.03.2015 р. (а.с.29).

Судом встановлено, що відповідач неофіційно працює промисловим альпіністом у м. Києві і його заробіток складає близько 5000 грн. на місяць. У вихованні та утриманні дитини участі взагалі не бере.

Згідно ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних

чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У Постанові Пленуму Верховного ОСОБА_1 України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд першої інстанції не вірно застосував норму матеріального права, дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позову та стягнення аліментів з відповідача в частці від його заробітку, застосувавши положення Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802, оскільки не врахував вимог ст. ст. 180,181,182,184 СК України та розяснення Пленуму Верховного ОСОБА_1 України.

З урахуванням вище викладеного, враховуючи матеріальний стан сторін те, що у відповідача не має більше осіб, які б перебували на його утриманні та те, що відповідач не працює, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач може сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі на утримання дочки ОСОБА_5 у розмірі 1500,00 грн. до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог відповідно до ст. 309 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 84,88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь позивача ОСОБА_2 270,00 грн. судових витрат.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 365,40 грн. на користь держави.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313-314, 316-317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Славутицького міського суду Київської області від 10 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ідн. номер НОМЕР_1), зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 де БальзакаАДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (ідн. номер НОМЕР_2), зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1500,00 грн. у твердій грошовій сумі щомісячно починаючи стягнення з 11.02.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, (ідн. номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 365 грн. 40 коп..

Стягнути з ОСОБА_3, (ідн. номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2, (ідн. номер НОМЕР_2) 270,00 грн. судових витрат.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: