Справа № 441/40/15 Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н.І.
Провадження № 22-ц/783/3664/15 Доповідач в 2-й інстанції: Гірник Т. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Гірник Т.А.

суддів - Бакуса В.Я., Левика Я.А.

секретар - Глинський О.А.

з участю відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 7 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про виселення із житлового будинку,-

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2015 року ОСОБА_4 через представника ОСОБА_5 звернулась в суд з позовом та просила виселити ОСОБА_3, ОСОБА_2 із самовільно зайнятого житлового будинку в АДРЕСА_1 який на праві приватної власності належить ОСОБА_4, без надання іншого житлового приміщення. Заявою від 23.03.2015 року позовні вимоги доповнила та окрім первісних позовних вимог поросила поновити строк звернення до суду.

Оскаржуваним рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 7 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Виселено ОСОБА_3 та ОСОБА_2 із самовільно зайнятого житлового будинку, який належить на праві приватної власності ОСОБА_4 без надання іншого житлового приміщення. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_3 Вважає його незаконним та необґрунтованим, ухваленим при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, недоведеності обставин, які мають значення для справи, які суд вважав встановленими та невідповідності висновків суду обставинам справи.

Просить рішення суду скасувати, позов залишити без розгляду з підстави зазначеної в ст. 207 ЦПК України, а саме те, що заява не відповідає змісту ст. 119 ЦПК України та провадження у справі закрити. Мотивує тим, що позов ОСОБА_4 про виселення поданий її представником по спливу строку позовної давності. ОСОБА_4 довідалась про порушення свого права і про особу, яка його порушила у 2010 році і до 2015 року не зверталась з позовом про їх виселення. У судовому засіданні ОСОБА_4 та її представник не довели поважних причин пропуску строку позовної давності і на якій підставі вона має право на поновлення даного строку. Вважає, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові.

При розгляді справи за апеляційною скаргою, апелянт та його представник доводи такої підтримали.

Відповідач ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу.

Інші учасники в судове засідання не з»явились, належно повідомлені про розгляд справи за апеляційною скаргою, про що до справи долучено розписки про отримання судової повістки. На підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає можливим розгляд справи у відсутності осіб, які не з»явились .

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, думку учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 22.10.2010 р. за ОСОБА_4 визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1./а.с. 17/

Згідно витягу про державну реєстрацію прав, зазначене домоволодіння в цілому на праві приватної власності 08.12.2010 зареєстроване за позивачкою у КП Городоцького районного бюро технічної інвентаризації. /а.с. 13/

Відповідач - ОСОБА_3 є колишнім чоловіком ОСОБА_4. Шлюб між ними розірвано 12.04.2003 року, тобто до набуття ОСОБА_4 одноосібного права власності на будиноковолодіння по АДРЕСА_1.

Із відповіді на адвокатський запит адв. ОСОБА_7, Переможненська сілька рада повідомила про те, що згідно даних по господарських книг ОСОБА_3 є головою господарського двору в АДРЕСА_2. За вказаною адресою ОСОБА_3 зареєстрований з 23.11.1993 року. Апелянт стверджує, що реєстрація його місця проживання є реєстрацією у спірному будинку, оскільки двох будинків не існує, а дані про зміну нумерації такого є невідповідними.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 22.05.2014 року, постановленої у справі №1305/994/12 встановлено, що житловому будинкуАДРЕСА_2 присвоєно нову адресу - будинок 26, а літній кухні - №25, що не спростовано, однак не свідчить про відсутність у нового власника будинку - позивача у справі ставити питання про виселення відповідачів з наведених у позові підстав. Право власності на будинковолодіння позивач набула на підставі вказаного вище рішення суду та зареєструвала 08.12.2010 року і з цього часу набула прав, визначених ст. ст. 316, 317 ЦК України .

Актом Переможненської сільської ради №278 від 20.08.2014 року про обстеження фактичного проживання мешканця с. Переможне Городоцького району Львівської області ОСОБА_3 встановлено, що ОСОБА_3 проживає у даний час без реєстрації у житловому будинку, власником якого являється його колишня дружина - ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 з дружиною ОСОБА_2. Дані про реєстрацію відповідача у будинку, який значиться під № 25 не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.. 383 ч.1 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів його сімї та інших осіб.

Аналогічне положення міститься у ст. 150 ЖК України, згідно якої громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про виселення.

Із змісту позову позивача убачається, що позивач, після набуття права власності на будинковолодіння згоди відповідачам на вселення та проживання у такому не надавала. Вимоги про виселення заявлено з підстав бажання позивача реалізувати своє право власника на проживання у будинку, який складається з однієї кімнати площею 22 м кв та загальною площею 38 м кв. Відповідачі є окремою сім»єю і не є членами сім»ї позивача. Згідно даних паспорта відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за іншим місцем проживання, в АДРЕСА_3.

Мотивами апеляційної скарги апелянта є те, що суд не обґрунтовано вважав, що позивачем не пропущено строк позовної давності на звернення до суду за захистом порушеного права, оскільки про порушення дізналась з 2010 року, тобто з часу набуття права власності на спірний будинок. Відтак, не заперечується сам факт порушення такого права відповідачами.

Судом першої інстанції вірно звернуто увагу на те, що такий не пропущений, оскільки між сторонами існували спори відносно будинковолодіння АДРЕСА_1, і останнє судове рішення було прийняте 22.05.2014 року за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 31 грудня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Переможненської сільської ради Городоцького району Львівської області, ОСОБА_4 про визнання права власності на будинок АДРЕСА_1

Колегія суддів звертає увагу на те, що порушення прав власника, на які посилається позивач тривали, як на час звернення до суду з позовом так і на час ухвалення судом рішення. Тому мотиви апеляційної скарги про наявність підстав для відмови у позові за пропуском строку позовної давності є необґрунтовані.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав вірну правову оцінку зібраним у справі доказам та дійшов обґрунтованого висновку про те, що проживанням відповідачів без згоди власника у спірному будинковолодінні, порушуться її права. Таке порушене право підлягає захисту у спосіб визначений позивачем.

Суд першої інстанції повно й всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про підставність позовних вимог позивача про виселення відповідачів із житлового будинку без надання іншого житлового приміщення.

Наведені вище доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1 ст.314, ст.315, ст. 317, ст. 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 7 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді