Справа № 523/2412/14-ц
"14" травня 2015 р. м. Одеса
Суворовський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді - Виноградової Н.В.,
при секретарі - Голованець Н.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» про відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди, завданих внаслідок ДТП, -
До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріального збитку у розмірі 14 455,56 грн. та моральної шкоди у розмірі 6000 грн., завданих внаслідок ДТП.
09.04.2015 року до канцелярії позивачем було подано заяву про уточнення позовних вимог в якій просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» матеріальний збиток за пошкодження автомобіля у розмірі 11 861,56 грн. та витрати на проведення експертизи у розмірі 360 грн., а з ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 6000 грн. та судовий збір у розмірі 229,70 грн.
Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 05.10.2012р. о 21.00 годині, на Миколаївській дорозі в м. Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода, ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Хюндай», державний номер НОМЕР_1, порушив вимоги 8.7.4 «Правил дорожнього руху України», здійснив виїзд та рух по реверсивній смузі руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «КІА», державний номер НОМЕР_2, який виконував розворот. Винним у вчинені правопорушення визнано ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут». Однак, жодних виплат за пошкодження автомобіля позивачу виплачено не було.
Від представника позивача надійшла заява в якій позовні вимоги підтримав, просив розгляд справи провести у його відсутність, не заперечував проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідачів.
Від відповідача ОСОБА_2 надійшло заперечення в якому позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні, оскільки позивачем не надано доказів про отримання чи не отримання страхового відшкодування. Крім того, позивачем проведено оцінку автотранспортного засобу станом на 16.10.2012р., а сама дорожньо-транспортна пригода відбулася 05.10.2012 року, отже, технічні пошкодження автомобіля могли не співпадати з тими, які автомобіль позивача отримав на момент ДТП. Також в позові не вказано як був проведений розрахунок моральної шкоди.
Представник ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» у судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся, жодних заяв, клопотань чи заперечнь до суду не надавав.
У звязку з викладеним, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 05.10.2012р. о 21:00 годині, на Миколаївській дорозі в м. Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода, ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Хюндай», державний номер НОМЕР_1, порушив вимоги 8.7.4 «Правил дорожнього руху України», здійснив виїзд та рух по реверсивній смузі руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «КІА», державний номер НОМЕР_2, який виконував розворот. Винним у вчинені правопорушення, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів визнано ОСОБА_2 Зазначені обставини встановлені постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 08.11.2012р. (а.с. 5), а отже в силу ч. 4 ст. 61 ЦПК України, зазначені вище обставини не підлягають доказуванню.
Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «СК «Уніка» за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/2832180 від 20.03.2012р.
Згідно відомості № 9084178 від 11.02.2015р. АІПС ДТП - цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП, яка сталася 05.10.2012р.., застрахована у ПрАТ «НФСК «Добробут» за полісом № АВ/1364442 (а.с.71-72).
Встановлено, що розмір матеріальної шкоди заподіяної власнику автомобіля НОМЕР_3, ОСОБА_1, склав 11 861,56 грн., що підтверджується висновком № 351/12 від 09.11.2012 р. експертного дослідження за визначенням вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля НОМЕР_3 (а.с. 6-7). Крім того, позивачем було сплачено за проведення експертних послуг 360 грн. (а.с.8).
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана майну одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
В силу ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України).
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон 1961-ІV), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
У відповідності із статтею 29 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Згідно ст. 2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України (254к/96-ВР), Цивільним кодексом України (435-15), Законом України "Про страхування" (85/96-ВР), цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.
Відповідно до ст. 3 Закону, метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.
Пунктом 11 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013р., зазначено, що за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред'явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом ст. 1191 ЦК України, особа, яка відповідає за шкоду завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що порушення Правил дорожнього руху відповідачем, знаходиться в безпосередньому причинному зв'язку із заподіянням матеріальної шкоди майну позивача, та з урахуванням того, що ОСОБА_2 застрахував свою цивільно-правову відповідальність в ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут», то вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» підлягають задоволенню.
Також, задоволенню підлягають вимоги в частині стягнення з ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут», на користь ОСОБА_1, витрат понесених позивачем за проведення експертизи в сумі 360 грн., як шкоду заподіяну позивачу у вигляді збитків, яких зазнав позивач у зв'язку із пошкодженням належного йому майна та на відновлення порушеного права (п. 1, ч. 2 ст. 22 ЦК України), що підтверджено належними доказами дослідженими в судовому засіданні.
Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. № 4 при розгляді справ про моральної (немайнової шкоди) та відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.
В даному випадку позивачем не було надано доказів заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. Таким чином судом не встановлено, що діями ОСОБА_2 порушені будь-які нематеріальні блага позивача.
Відповідно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.
Згідно статей 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача також підлягаєть стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтвердженні судові витрати: 243,60 гривень судовий збір.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» про відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди, завданих внаслідок ДТП частково задовольнити.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243,60 грн.
В позовних вимогах до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: