Ухвала

іменем україни

30 червня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

Журавель В.І.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 28 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», від імені якого діє Кіровоградська обласна дирекція акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа - ОСОБА_6, про визнання договорів поруки припиненими,

в с т а н о в и в:

У липні 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду із указаним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 25грудня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 014-09.5-81397.

У забезпечення виконання зобов'язань між ними із кожною окремо та банком були укладені договори поруки б/н відповідно 25 грудня 2007 року та 26 грудня 2007 року.

Згідно із умовами договорів поруки кожен із них окремо взяв на себе зобов'язання солідарно нести відповідальність перед банком за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором.

26 січня 2009 року ОСОБА_6 і банк внесли зміни до кредитного договору та в цей же день між ними і банком були укладені відповідні додаткові угоди б/н, відповідно до яких вони надали згоду на внесення змін до кредитного договору.

29 травня 2009 року ОСОБА_6 та банк знову внесли зміни до кредитного договору, уклавши додаткову угоду №1 до кредитного договору та виклавши в додатках № № 1, 2 у новій редакції графік погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, а також розрахунок сукупної вартості кредиту, проте без укладення додаткових угод із ними як із поручителями.

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до ОСОБА_6 та до них із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 56 812,36 доларів США, що еквівалентно 453 118 грн 31 коп.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 2 грудня 2011 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_6 зазначену суму заборгованості.

У задоволенні позову ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 22 лютого 2012 року рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 2 грудня 2011 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Стягнуто із ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором в розмірі 453 118 грн 31 коп.

Враховуючи наведені обставини, просили визнати припиненими договори поруки від 25 грудня 2007 року та 26 грудня 2007 року і додаткові угоди до них з 29 травня 2009 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 лютого 2015 року позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено.

Визнано договір поруки від 25 грудня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3, додаткову угоду б/н до договору поруки б/н від 25 грудня 2007 року, укладену 26 січня 2009 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3, припиненими з 29 травня 2009 року.

Визнано договір поруки б/н, укладений 26 грудня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4, додаткову угоду б/н до договору поруки б/н від 26 грудня 2007 року, укладену 26 січня 2009 року між ВАТ ««Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4, припиненими з 29 травня 2009 року.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 28 травня 2015 року рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 лютого 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, просить скасувати рішення апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження по вищевказаній справі слід відмовити, виходячи з наступного.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішення суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, керуючись нормами ст. ст. 553, 554, 559, 598 ЦК України, на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені, виходив із відсутності підстав вважати такою, що збільшує обсяг відповідальності поручителів, укладена додаткова угода від 29 травня 2009 року до кредитного договору № 014-09.5-81397 між ОСОБА_6 та банком.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд правильно застосував правові норми та ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого не вбачається.

Доводи заявника зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте в силу ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», від імені якого діє Кіровоградська обласна дирекція акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа - ОСОБА_6, про визнання договорів поруки припиненими.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Журавель