Провадження №: 6/752/302/15
У Х В А Л А

Іменем України

02.07.2015 рокуГолосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Пасинок В.С.

за участю секретаря - Власенко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Бережної О.О. про примусове проникнення до житлового приміщення, -

в с т а н о в и в:

30.06.2015 року головний державний виконавець ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Бережна О.О. звернулась до суду з поданням, у якому просить дозволити примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 з метою накладення арешту на рухоме майно, яке належить ОСОБА_2.

Свою вимогу головний державний виконавець мотивувала тим, що на примусовому виконанні у відділі перебувають виконавчі провадження №41627100 та № 41626920 з примусового виконання виданих Голосіївським районним судом м.Києва виконавчих листів № 2-259/12 від 11.11.2013року щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №003-2902/756-0754 від 20.12.2007 року у сумі 89687, 44 шв. франків, що за офіційним курсом НБУ станом на 05.04.2013року становить 755975.43грн., та про звернення стягнення на належне на праві власності ОСОБА_2 нерухоме майно.

Зазначила про те, що в ході виконавчого провадження нею було направлено копії постанов про відкриття виконавчих проваджень боржнику для виконання та відома. Вказала, що у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції про порядок проведення виконавчих дій були здійсненні виходи за місцем знаходження майна боржника, а саме - до квартири АДРЕСА_1 однак, вказані заходи належних результатів не дали.

Тому, враховуючи те, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, вимоги державного виконавця не виконує, не надає можливості оглянути для опису та арешту майно для подальшої його реалізації в рахунок погашення заборгованості, просить дозволити примусовий вхід до квартири АДРЕСА_1 з метою накладення арешту на рухоме майно, яке належить ОСОБА_2.

Головний державний виконавець Бережна О.О. у судове засідання для розгляду подання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов до висновку про те, що подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У ході розгляду подання судом встановлено, що у провадженні ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві перебувають виконавчі провадження №41627100 та № 41626920 з примусового виконання виданих Голосіївським районним судом м. Києва виконавчих листів № 2-259/12 від 11.11.2013року щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 003-2902/756-0754 від 20.12.2007 року у сумі 89687,44 шв. франків, що за офіційним курсом НБУ станом на 05.04.2013року становить 755975.43грн., та про звернення стягнення на належне на праві власності ОСОБА_2 нерухоме майно.

Згідно ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» в постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

З матеріалів виконавчих проваджень вбачається, що при винесені постанов про відкриття виконавчих проваджень №41627100 та № 41626920 з примусового виконання виданих Голосіївським районним судом м. Києва виконавчих листів № 2-259/12 від 11.11.2013року боржнику було надано семиденний термін з дня винесення постанови для виконання судового рішення у добровільному порядку, а також встановлено, що при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій.

Як встановлено в ході розгляду подання, у добровільному порядку рішення суду ОСОБА_2 не виконано.

Разом з тим, у матеріалах подання відсутні докази отримання ОСОБА_2 копій вказаних виконавчих проваджень.

21.04.2014 року державним виконавцем у відповідності до ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а також здійснено розшук такого майна.

Державним виконавцем у поданні зазначено, що державним виконавцем неодноразово, а саме 21.01.2014року та 02.09.2014року було направлено листи з вимогою з'явитися до державного виконавця для надання пояснень щодо невиконання рішення суду або надати підтверджуючі документи про сплату судового збору, однак доказів на підтвердження зазначеного до подання не додано.

Разом з тим, з матеріалів подання вбачається, що 19.02.2015року та 24.02.2015року державним виконавцем були здійснені виходи за адресою: АДРЕСА_1, але провести виконавчі дії не виявилось можливим, оскільки двері ніхто не відчинив.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Обов'язковість виконання судових рішень прямо передбачена ст. 124 Конституції України.

За приписами п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Згідно ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

З огляду на викладене, дослідивши матеріали подання, суд не вбачає підстав для його задоволення, оскільки до останнього державним виконавцем не долучено жодних доказів умисного ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, так само як і не долучено доказів того, що боржник має намір ухилитись від виконання рішення суду.

Суд також враховує, що в доданих до подання матеріалах відсутні докази направлення боржнику постанов про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення (ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження») та надання боржнику можливості добровільно виконати рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 6, 31, 52, 58 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 212-215, 376 ЦПК України ,-

у х в а л и в:

у задоволенні подання головного державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Бережної О.О. про примусове проникнення до житлового приміщення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Голосіївський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.С. Пасинок