Дата документу 22.04.2015
Справа № 334/562/15-ц
Провадження № 2/334/818/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого - судді Нікітенко Н.П., при секретарі Сагайдак Г.В.., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому зазначив, що 05.12.2013р. року надав у борг ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 14550 доларів США.

Факт передачі грошових коштів у борг відповідачу підтверджується договором позики

Строк повернення грошових коштів було встановлено сторонами до 05.07.2014р.

До теперішнього часу відповідач не повернув вищезазначену суму, тому позивач просить стягнути з відповідача 257552,56 грн , що еквівалентно 14550 доларів США за офіційним курсом НБУ на момент подання позову та з урахуванням індексу інфляції, пеню в сумі 460230 грн за прострочення виконання зобов'язання .

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в попередньому судовому засіданні визнав позов в повному обсязі , але в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, заперечень не надав.

Заслухавши пояснення представника позивача, всесторонньо дослідивши та оцінивши матеріали справи, виходячи з встановленого ст. 11 ЦПК України принципу диспозитивності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 58 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом і обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності зі ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно статті 1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В судовому засіданні встановлено:

05.12.2013р. ОСОБА_1 надав у борг ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 14550 доларів США строком до 05.07.2014 року , про що свідчить договір позики.

У добровільному порядку заборгованість відповідачем на дату розгляду справи в суді не погашена. Більш того, відповідач визнав позов в повному обсязі.

Відповідно до наданого позивачем до позовної заяви розрахунку інфляційних втрат від несвоєчасного виконання зобов'язань, пені за прострочення повернення суми позики сума боргу відповідача станом на 20.01.2015 р. складає:

230 115 грн. - сума основного боргу за договором позики, що згідно до курсу Національного Банку України курс долара США відносно гривні складає: 1 долар США = 15,87 грн., відповідно 14 500 доларів США х 15,87 грн = 230 115 грн;

сума боргу з урахуванням встановлених індексів інфляції становить:

230 115 грн. Х 100,4 % (індекс інфляції за липень 2014 р.) Х 100,8 % (індекс інфляції за серпень 2014 р.) Х 102,9 % (індекс інфляції за вересень 2014 р.) Х 102,4 % (індекс інфляції за жовтень 2014 р.) Х 101,9 % (індекс інфляції за листопад 2014 р.) Х 103,0 % (індекс інфляції за грудень 2014 р.) = 257 552,56 грн.;

пеня за прострочення виконання зобов'язання щодо повернення суми позики становить:

Сума боргу - 230 115 грн. х розмір пені (1 % від суми позики на день) - 230 115 грн. х 1 % = 2 301,15 грн.

Період порушення строку для повернення суми позики (з 05.07.2012 р. по 20.01.2015 р.) - 200 днів.

2 301,15 грн. х 200 днів = 460 230 грн.

Всього підлягає стягненню : 257 552,56 грн. (сума боргу з урахуванням індексу інфляції) + 460 230 грн.(пеня) = 717 782,56 грн.

Таким чином, проаналізувавши у сукупності докази, надані позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати-державне мито в розмірі 3654,00 грн..

Керуючись ст.ст. 10, 11, 7, 60, 131, 212, 213 ЦПК України, 7, 10, 11, 60, 74, 84, 209, 212, 509, 526, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.. 41 Конституції України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 717 782,56 грн. ( сімсот сімнадцять тисяч сімсот вісімдесят дві гривні 56 коп).

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3654,00 грн..грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Нікітенко Н. П.