Справа № 369/2991/15-ц
Провадження № 2/369/1702/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області В.В.Нікушин, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» про звільнення майна з-під арешту та визнання права власності на майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про звільнення майна з-під арешту та визнання права власності на майно, однак, в порушення вимог ст. 119 ЦПК України позивач не виконав вимог, які ставляться до позовної заяви при зверненні до суду, які унеможливлюють відкриття провадження по справі.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожен має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивач просить звільнити майно з-під арешту та одночасно визнати за ним право власності на спірне майно, а отже позов містить майнові та немайнові вимоги.

Згідно п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно визначається дійсною вартістю цього майна.

Відповідно до п.а п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України Про судовий збір за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру, щодо кожної з заявлених позовних вимог.

Так, згідно п.1 ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір розмір ставки судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,2 відсотки розміру мінімальної заробітної (243,60 грн.) та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (3654,00 грн.).

Зважаючи, що позивачі звертаються до суду із позовом, який містить майнові та немайнові вимоги, а із доданої позивачами квитанції слідує, що судовий збір сплачено лише за вимогу немайнового характеру (243,60 грн.), що не відповідає вимогам встановленим ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 року. Враховуючи зазначене, зміст позовних вимог позивачу слід сплатити судовий збір за звернення до суду із майновими вимогами, відтак суд приходить до висновку про необхідність визначення розміру судового збору за максимальною ставкою у 3 мінімальні заробітні плати, що станом на день пред'явлення позову складає 3654 грн. 00 коп.

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву (заяву, скаргу) подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача (заявника, скаржника) і надає йому строк для усунення недоліків.

Якщо позивач (заявник, скаржник), відповідно до ухвали суду, у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, позовна заява (заява, скарга) вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Додатково суд роз'яснює, відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Враховуючи наведене, вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» про звільнення майна з-під арешту та визнання права власності на майно - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Нікушин