Справа № 369/3654/15-ц
Провадження №2/369/1966/15
РІШЕННЯ

Іменем України

27.05.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Медвідь Н.О.

при секретарі Солдатенко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виконання умов угоди на покупку щеняти та компенсацію упущеної вигоди внаслідок невиконання відповідачем умов вказаної угоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що він продав відповідачу щеня йорка згідно укладеної між сторонами угоди.

Відповідач на значний термін прострочив проплату.

Він неодноразово нагадував відповідачу про необхідність своєчасної оплати, вказуючи, що кошти терміново необхідні на очікувану операцію собаки.

Відповідач кожного разу переконував, що вчасно проплатить, і своїми обманними обіцянками призвів до втрати при родах двох щенят, а також постави під загрозу здоров"я і життя собаки-рожениці.

Свою провину відповідач визнав і запропонував повернути щеня. Він відмовив відповідачу, тому що при оформленні угоди обумовлювалась можливість повернення щеняти тільки на протязі семи днів. Повернення через три місяці суперечило укладеній угоді. Також це суперечило його позиції в тому, що не можна без згоди хазяїна собаки забирати її через такий термін. Фактичною хазяйкою щеняти була колишня дівчина відповідача, котрій він його подарував. Тоді відповідач запропонував нову угоду, згідно котрої зобов"язувався виплатити втрачену вигоду в обсязі вартості двох щенят, в сумі 6000 грн. (7000 грн. - ринкова вартість щенят, із котрої вирахувано 1000 грн. - його уступку відповідачу). Цю суму відповідач зобов"язався виплатити на протязі півроку - щомісячно по 1000 грн. В разі несплати бодай за один місяць, ця угода рахувалась анульованою, а дійсною знову ставала первинна угода - зі всім обсягом пені з дати покупки на дату подачі позову в суд. Тільки при виконанні всіх умов нової угоди, а також при умові того, що щеня ним буде первинно запропоноване для придбання її хазяйці, він погодився на повернення йому щеняти.

При дотриманні відповідачем своїх зобов"язань по другій угоді, він погоджувався прийняти від нього щеня в якості компенсації заборгованої відповідачем пені, хоча остання на той час перевищувала вартість щеняти вдвічі (уступка складала близько 50% заборгованої пені).

З дати укладення угоди минуло більше шести місяців, жодної компенсації втраченої вигоди йому відповідачем не було. Тому чинною залишається первинна угода з обсягом пені з дати покупки на дату подачі заяви в суд.

Тому просив стягнути з відповідача недоплачену вартість щеняти, згідно угоди, у розмірі 600 грн. (3400грн. договірна вартість щеняти, із котрої вирахувано 2800 грн., проплачених відповідачем), пеню по угоді на покупку щеняти з 15.05.2014 по 30.04.2015 в розмірі 17 000 грн. (50 тижнів по 340 грн. за кожен тиждень); упущену вигоду в розмірі 7000 грн. (вартість двох щенят йорка). Покласти на відповідача витрати, пов'язані з розглядом даної справи.

В судовому засіданні позивач позов підтримав.

Відповідач позов не визнав, пояснив, що дійсно він придбав у позивача щеня, за якого розрахувався в повному обсязі, собаку-роженицю, за яку він повинен оплатити операцію взагалі не бачив, тому не визнає також упущену вигоду.

Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, в позові відмовляє з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач продав відповідачу щеня йорка згідно укладеної між ними угоди, з якого вбачається, що повна вартість щеня 3400 гр. одразу відповідач проплачує 800 гр. а в період від 21.04.2014 по 15.08.2014 виплачує повну суму тобто 2700 гр.

У відповідності зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання його сторонами.

На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Проте, позивач просить стягнути недоплачену вартість 600 гр. оскільки відповідач проплатив 2800 гр.,але ця обставина не доведена в судовому засіданні, посилання відповідача, на тому, що він повністю розрахувався за придбане щеня, позивач не спростував.

Тобто між сторонами не досягнуто згоди щодо істотних умов договору, а саме : форма розрахунку, що позбавляє суд дійти висновку про розмір оплати за договором.

За правилами ст. 22 ч. 2 п. 2 ЦК України збитками є доходи , які особа могла б реально одержати за звичайних обставин , якби її право не було порушене (упущена вигода).

Щоб мати право на стягнення завданих збитків, позивач в даному випадку повинен довести її наявність та розмір. Але наполягаючи на стягненні упущеної вигоди в розмірі 7000 гр. позивач не надав доказів про вартість двох щенят йорка, взагалі наявність цієї шкоди, причинний зв»язок між розміром шкоди та купівлею відповідачем щеня йорка, за якого встановлена певна оплата, та проплачено .

У ст. 3 ЦК України передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Зважаючи на позицію Верховного Суду України, викладену у Постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Оскільки позивач не надав доказів що відповідач не розрахувався з ним, також не довів, що він вжив всіх необхідних заходів для того щоб не допустити настання збитків у розмірі 7000 гр., то й відсутні права , які підлягають захисту.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи вище перелічені правові норми та рекомендації Верховного суду України в розрізі наданих суду матеріалів, суд вважає, що перше, що повинен був довести суду позивач, це наявність у нього прав, свобод чи інтересів, які були порушені, невизнані чи оспорені відповідачем.

Проте, з огляду на наявні в справі матеріали, позивач не довів, що відповідач не розрахувався з ним, також вартість щеня 3500 гр. що складає розмір упущеної вигоди в розмірі 7000 гр. за двох щенят, не довів причинного зв»язку між діями відповідача та розміром упущеної вигоди. Суду було надано докази лише того, що відповідач придбав щеня , та частково розрахувався за нього, проте підтверджень вартості щеня не надано, також розміру проплати.

Тобто вимоги позивача носять лише формальний характер, всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України не підтверджені належними доказами.

Тобто посилання позивача що несплатою відповідачем повної вартості щеня він втратив двох щенят не заслуговують на увагу, оскільки не доведено як придбання відповідачем щеня може вплинути на утримання інших собак, які дії його призвели до втрати при родах двох щенят, а також поставив під загрозу здоров"я і життя собаки-рожениці.

Також недоведеними суд знаходить доводи позивача, що відповідач зобов"язався виплатити на протязі півроку - щомісячно по 1000 грн. за придбане щеня.

Тобто в судовому засіданні не доведено факту наявності порушення права та законних інтересів позивача, не доведено факту протиправної поведінки відповідача, та причинний зв»язок з можливим порушенням прав та законних інтересів позивача, про що зазначено вище.

Тобто, позивач не довів тих обставин на які посилався як на підставу позовних вимог, не надав докази в обґрунтування своїх вимог, не спростував тих обставин на які посилався відповідач в обґрунтування своїх заперечень, що є його обов»язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.. 10 ЦПК України . При цьому суд створив всі умови для змагального процесу , роз»яснював позивачу його права та обов»язки.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог позивача, оскільки вони не відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 526, 530, 554, 625 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212-214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виконання умов угоди на покупку щеняти та компенсацію упущеної вигоди внаслідок невиконання відповідачем умов вказаної угоди, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: