АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4528/15 Справа № 191/2189/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Бондаренко Г. В. Доповідач - Рудь В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року м. Дніпропетровськ колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Петешенкової М.Ю., Каратаєвої Л.О.

при секретарі: Левцунову І.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» про зобов'язання нарахувати відсотки на депозитний вклад, зобов'язання відкрити доступ до рахунку вкладу; розблокування картки; зобов'язання сплатити неустойку(пеню) за прострочення нарахування та виплати грошових коштів за вкладом; зобов'язати сплатити витрати на правову допомогу, -

В с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернулась з позовом, який уточнила у жовтні 2014 року, до ПАТ Комерційний Банк «Приватбанк» про стягнення заборгованості, стягнення пені та відшкодування збитків, завданих невиконанням зобов'язання та зобов'язання вчинити певні дії(а.с.1-5, 68-75, т.1).

Позивачка зазначала, що 02.03.2012 року між нею та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено договір банківського вкладу у відділенні ПАТ КБ «Приватбанк», яке знаходиться за адресою: м.Ялта, вул.Васильєва, буд.19. Оформлено банківський вклад «Стандарт, 60 міс.» №SAMDN5478 від 02.03.2012 року, тікет НОМЕР_4, о/р НОМЕР_1. Також видані пластикові картки - депозитна: НОМЕР_2; НОМЕР_3 з метою користування нарахованими за договором відсотками.

02.03.2012 року вона, ОСОБА_2, здійснила вклад на депозитний рахунок відповідача у розмірі 1040000,00 гривень, про що є квитанція від 02.03.2012 року №350527235, Тr.N САGRAGR30248 та заява на оформлення вкладу «Стандарт, 60 міс.» №SAMDN5478 від 02.03.2012 року - строк депозитного вкладу 60 місяців. Відповідно до п.5 Заяви на оформлення вкладу дана Угода разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складають Договір банківського вкладу.

Згідно умов депозитного вкладу процентна ставка нарахування коштів на депозитний рахунок складає 17% річних. Отже, сума нарахувань за один місяць складає 15015,89 грн. - за 31 день в місяці; та 14491,80 грн. - за 30 днів в місяці.

З 01.04.2014 (березня 2014 року) ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не здійснює нарахування процентів по депозиту та неправомірно заблоковано доступ до всіх карток(дебетових карток), на які нараховуються відсотки за депозитом, як наслідок вона не може ними користуватися, чим відповідач порушує свої зобов'язання за умовами депозитного вкладу та чинним законодавством, та порушує її права користуватись нарахованими за договором відсотками.

На офіційному сайті ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (http://privatbarik.ua/news/privatbank-can-not-restore-the-crimea/) зазначено, що «банк не може поновити операції по рахункам своїх клієнтів із за відсутності легітимної законодавчої бази, що визначає основи діяльності банківської системи у Криму».

В уточненій позовній заяві в редакції від 07.10.2014 року ОСОБА_2 також зазначила, що на запит до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 10 квітня 2014 року Індустріальним відділенням їй надана виписка за карткою НОМЕР_5 та за карткою НОМЕР_6 за період с 01.01.2014 року по 14.04.2014 року, де міститься інформація про зняття однієї гривні по кожній картці за перегляд балансу.

Вважає, що загальна сума грошових коштів, що підлягають поверненню, складає 1046161,40 грн., з яких: заборгованість по виплаті процентів - 105034,38 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань - 253246,40 грн.

Посилаючись на викладені обставини та вказуючи на порушення ПАТ КБ «Приватбанк» положень діючого законодавства, що регулює правовідносини банківського вкладу, порушення її прав, в уточненій позовній заяві в редакції від 07.10.2014 року ОСОБА_2 просила:

1. Зобов'язати ПАТ КБ «Приватбанк» нарахувати відсотки на депозитний вклад за заявою до ПАТ КБ «Приватбанк», «Стандарт, 60 міс.» №SAMDN5478 від 02.03.2012 року, тікет НОМЕР_4, о/р НОМЕР_1, в розмірі 105034,38 грн. та зобов'язати не чинити дії щодо обмеження користування та і розпорядження грошових коштів, що знаходяться на цьому рахунку;

2. Зобов'язати ПАТ КБ «Приватбанк» (відкрити, відновити) доступ (можливість використання та розпорядження) рахунку вкладу ОСОБА_2 «Стандарт, 60 міс.» №SAMDN5478 від 02.03.2012р., тікет НОМЕР_4, о/р НОМЕР_1, та зобов'язати не чинити дії щодо обмеження користування та розпорядження грошових коштів, що знаходяться на цьому рахунку;

3. Розблокувати картки (відкрити, відновити) доступ до пластикових карток, депозитна: НОМЕР_8 та зарплатна картка № НОМЕР_7, та зобов'язати не чинити дії щодо обмеження користування та розпорядження цими картками;

4. Зобов'язати ПАТ КБ «Приватбанк» сплатити неустойку (пеню) за прострочення нарахування та виплати грошових коштів за вкладом в розмірі: 253246,40 грн.

5. Зобов'язати ПАТ КБ «Приватбанк» сплатити витрати на правову допомогу в розмірі 5000 тисяч гривень.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2015 року в задоволенні позову відмовлено(а.с.168-172, т.1).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким заявлений позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права(а.с.178-191, т.1).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

За правилами ст.15 ЦПК України в порядку цивільного судочинства підлягають захисту порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси особи, яка у разі порушення права може скористатися відповідно до ст.16 ЦК України, не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права.

Статтею 60 ЦПК України визначено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч.1 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

По справі встановлено, що 02.03.2012 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк» у відділенні ПАТ КБ «Приватбанк», яке знаходиться за адресою: м.Ялта, вул.Васильєва, буд.19, укладено договір банківського вкладу «Стандарт, 60 міс.» строком до 02.03.2017 року, особовий рахунок по вкладу НОМЕР_1, за яким ОСОБА_2 здійснила депозитний вклад на суму 1 040 000,00 грн., що підтверджується заявою ОСОБА_2 № SAMDN5478 від 02.03.2012 року, квитанцією №350527235, Тr.N САGRAGR30248 від 02.03.2012 року. За умовами договору процента ставка на дату укладання вкладу складала 17% річних(а.с.10,11.268, т.1).

Як зазначила ОСОБА_2, їй були видані пластикові картки - депозитна: НОМЕР_2; НОМЕР_3 з метою користування нарахованими за договором відсотками.

Із змісту позовних вимог вбачається, що ОСОБА_2 посилалась на неможливість отримати проценти по вкладу та просила про захист порушеного ПАТ КБ «Приватбанк» права у спосіб, зазначений в позовних заявах(а.с.1-5, 68-75, т.1), а саме:

1. Зобов'язати ПАТ КБ «Приватбанк» нарахувати відсотки на депозитний вклад за заявою до ПАТ КБ «Приватбанк», «Стандарт, 60 міс.» №SAMDN5478 від 02.03.2012 року, тікет НОМЕР_4, о/р НОМЕР_1, в розмірі 105034,38 грн. та зобов'язати не чинити дії щодо обмеження користування та і розпорядження грошових коштів, що знаходяться на цьому рахунку;

2. Зобов'язати ПАТ КБ «Приватбанк» (відкрити, відновити) доступ (можливість використання та розпорядження) рахунку вкладу ОСОБА_2 «Стандарт, 60 міс.» №SAMDN5478 від 02.03.2012р., тікет НОМЕР_4, о/р НОМЕР_1, та зобов'язати не чинити дії щодо обмеження користування та розпорядження грошових коштів, що знаходяться на цьому рахунку;

3. Розблокувати картки (відкрити, відновити) доступ до пластикових карток, депозитна: НОМЕР_8 та зарплатна картка № НОМЕР_7, та зобов'язати не чинити дії щодо обмеження користування та розпорядження цими картками;

4. Зобов'язати ПАТ КБ «Приватбанк» сплатити неустойку (пеню) за прострочення нарахування та виплати грошових коштів за вкладом в розмірі: 253246,40 грн.

5. Зобов'язати ПАТ КБ «Приватбанк» сплатити витрати на правову допомогу в розмірі 5000 тисяч гривень.

Відмовляючи в задоволенні заявлених вимог, суд виходив з того, що представником ОСОБА_2 не надано у встановленому законом порядку документів, які б підтверджували наявність залишку грошових коштів на рахунках, зазначених нею в позовній заяві, а саме виписки банку з банківського (депозитного) рахунку ОСОБА_2 щодо суми коштів на депозитному рахунку; розрахунок суми заборгованості; незважаючи на роз'яснення сторонам положень ст.ст.10, 11, 27, 31 ЦПК України, відповідні клопотання щодо витребування таких доказів у разі наявності складнощів при їх отриманні, не заявлялись.

Також суд зазначив, що виписки із карткових рахунків, що вчинені станом на 14.04.2014 року, відображають наявність коштів на період 14.04.2014 року та рух по картках з 01.01.2014 року по 14.04.2014 року(а.с.14-15, т.1), а не після порушення ПАТ КБ «Приватбанк» прав ОСОБА_2, а тому не є належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст.58, 59 ЦПК України.

Крім того, суд прийшов до висновку, що спосіб захисту права, про який зазначила ОСОБА_2 в позовних заявах(а.с.1-5, 68-75, т.1), не передбачено ст.16 ЦК України, як спосіб захисту порушеного права та інтересу.

Наведені висновки суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 колегія суддів вважає такими, що грунтуються на матеріалах справи та положеннях діючого законодавства, що регулює зазначені правовідносини.

Разом з тим, як видно із справи, заперечуючи проти позову, представник ПАТ КБ «ПриватБанк» посилався на неможливість виконання договору, оскільки відділення банку, у якому укладався договір, знаходиться на території Автономної Республіки Крим.

Суд прийняв до уваги такі заперечення ПАТ КБ «ПриватБанк» та зазначив у судовому рішенні, що останній не виконав зобов'язання поза своєю волею та послався при цьому на законодавство Російської Федерації стосовно припинення з 21.04.2014 року діяльності відокремлених структурних підрозділів ПАТ КБ «ПриватБанк» на території республіки Крим та міста федерального значення Севастополя.

Однак, суд не врахував, що відповідно до положень ч.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» територія Автономної Республіки Крим визначена як тимчасово окупована територія України.

З метою забезпечення стабільності грошової одиниці України, захисту інтересів вкладників та інших кредиторів банків України, запобігання та уникнення ризиків у діяльності банків, беручи до уваги Указ Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», З акон України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», Декларацію Верховної Ради України від 20 березня 2014 року № 1139-VII «Про боротьбу за звільнення України», Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України», враховуючи неможливість здійснювати Національним банком України банківське регулювання та банківський нагляд, валютний контроль і державний фінансовий моніторинг за діяльністю окремих банків та відокремлених підрозділів банків, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, а також неможливість виконання такими банками та відокремленими підрозділами банків вимог Законів України «Про банки і банківську діяльність», «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинних шляхом, або фінансування тероризму», Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», інших нормативно-правових актів Національного банку України, що свідчить про здійснення ними ризикової діяльності, яка загрожує інтересам вкладників чи кредиторів, у тому числі інших банків, Правлінням Національного банку України прийнято постанову від 06 травня 2014 року № 260 «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя».

Відповідно до п.5 вказаної постанови банки, у тому числі ПАТ КБ «ПриватБанк», зобов'язані припинити діяльність відокремлених підрозділів банків, розташованих на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів, про що повідомити Національний банк України.

Із договору банківського вкладу від 02.03.2012 року «Стандарт, 60 міс.» вбачається, що він укладений між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк» у відділенні ПАТ КБ «Приватбанк» у м.Ялта АР Крим, який розташований та діє на території України за юридичною адресою у м.Дніпропетровську. При цьому, як видно із справи, суд прийшов до висновку та зазначив у рішенні, що обставини щодо укладання договору і внесення грошей на депозитний рахунок не заперечувалось представником відповідача і приймаються судом до уваги відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України та свідчать про наявність між сторонами договірних правовідносин, які врегульовані ст.ст. 550, 629, 1058, 1060, 1061, 1066 ЦК України.

Отже, з урахуванням наведеного, висновки суду про невиконання відповідачем ПАТ КБ «ПриватБанк» належним чином зобов'язань поза своєю волею та посилання при цьому на законодавство Російської Федерації, є помилковими та підлягають виключенню із рішення суду, у зв'язку з чим рішення суду в частині обгрунтування відмови ОСОБА_2 в задоволенні позову підлягає зміні відповідно до роз'яснень, наведених в п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24.10.2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» та положень п.4 ст.309 ЦПК України.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на порушення судом норм матеріального та процесуального права та необгрунтованість висновків суду щодо відмови в задоволенні позову, не можуть бути взяті до уваги, оскільки висновки суду щодо відмови в задоволенні позову не спростовані, а відтак відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.303,307,308,309,316 ЦПК України колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2015 року змінити в частині обгрунтування відмови в задоволенні позову.

В іншій частині рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -