Справа № 156/91/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Нєвєров І.М.
Провадження № 22-ц/773/1082/15 Категорія: 19 Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Данилюк В.А.,

суддів Антонюк К.І., Русинчука М.М.,

при секретарі Вергуну Т.С.,

з участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання спадкового договору за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 22 травня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2015 року ОСОБА_1 звернулась в суд із даним позовом, який мотивує тим, що 06 листопада 2013 року між нею та відповідачем було укладено нотаріально посвідчений спадковий договір, відповідач з моменту укладення зазначеного вище договору взятих на себе зобов'язань жодним чином не виконувала та не виконує їх на даний час, оскільки постійно перебуває за межами України. Враховуючи наведене, просила розірвати спадковий договір.

Рішенням Іваничівського районного суду від 22 травня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання спадкового договору відмовлено.

Не погоджуючись із ухваленим судовим рішенням, представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Заслухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст.1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Судом встановлено, що 06 листопада 2013 року між ОСОБА_1 як відчужувачем, від імені якої по довіреності діяла ОСОБА_7, та ОСОБА_4 як набувачем було укладено спадковий договір, посвідчений державним нотаріусом Іваничівської державної нотаріальної контори.

Відповідно до умов договору відповідач як набувач зобов'язалася виконувати передбачені у цьому договорі розпорядження позивача як відчужувача і в разі його смерті набуває право власності на належний їй житловий будинок №2, розташований за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 179,4 кв.м., в тому числі житловою площею 75,0 кв.м. Житловий будинок належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Іваничівською селищною радою 07.12.2012 року на підставі рішення виконавчого комітету цієї ж селищної ради від 29.11.2012 року № 122 та зареєстрованого у Волинському обласному бюро технічної інвентаризації в реєстрі прав власності на нерухоме майно 10.12.2012 року.

За згодою сторін на набувача поклалися ряд обов'язків, зокрема, надавати побутові послуги (лагодження одягу та взуття, надання перукарських послуг, вологе прибирання будинку, прання та прасування білизни), виконувати різні види ремонтних робіт ; забезпечувати відчужувача належними лікарськими засобами на підставі виданих лікарями рецептів та лікуванням, забезпечувати надання відчужувану медичної допомоги удома лікарями загального профілю, а також лікарями-спеціалістами; щотижнево забезпечувати відчужувача продуктами харчування шляхом організації їх доставки за місцем його проживання, організовувати щоденне харчування відчужувача (сніданок, обід, вечеря), забезпечувати один раз на три роки демісезонним та зимовим пальтом, взуттям (по одній парі), при цьому вартість кожного із вказаних предметів не може бути вищою ніж одна мінімальна заробітна плата.

Пунктами 10, 11 спадкового договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність у відповідності до чинного законодавства України. Зміна умов цього договору або його розірвання можливе лише за взаємною згодою сторін, вчиняється письмово та нотаріально посвідчується. У разі неможливості виконання набувачем розпоряджень відчужувача на вимогу набувача цей договір може бути розірваний у судовому порядку.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем та її представником не доведено, що відповідач належним чином не виконує умови договору та не надано доказів на підтвердження цих обставин. Зібраними доказами спростовується неналежне виконання відповідачем умов договору.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами,які беруть участь у справі.

Покликання в апеляційній скарзі на те, що відповідач зобов»язана була особисто організовувати надання певних послуг, а не покладати виконання обов'язків на іншу особу, не заслуговують на увагу, оскільки договором не передбачено виконання послуг особисто відповідачем. При цьому з матеріалів справи убачається, що усі послуги, які узгоджували сторони при укладенні договору, надавалися позивачу. Дана обставина підтверджується показами свідків та чеками про придбання ліків, будівельних матеріалів. В судовому засіданні було підтверджено, що на виконання даних послуг відповідачем ОСОБА_4, яка періодично знаходилася за кордоном на заробітках, надавалися грошові кошти, таким чином організовуючи виконання умов договору. Факт забезпечення необхідним доглядом позивача підтверджується також актом обстеження матеріально-побутових умов від 05 лютого 2015 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що даний акт обстеження матеріально-побутових умов позивача є неналежним доказом, є безпідставними, оскільки акт було складено за результатами перевірки незалежною комісією в складі депутата Іваничівської селищної ради та сусідів позивача умов, у яких проживає ОСОБА_1, отже, акт складено та підписано уповноваженими особами, не зацікавленими у результатах розгляду справи.

Покликання в апеляційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права є безпідставним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1308 ЦК України, на яку покликався суд першої інстанції, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Будь-яких доказів невиконання розпоряджень позивача, обумовлених договором, позивачем не надано і не спростовано доводів відповідача про надання або організацію надання необхідних послуг, які підтверджені відповідними доказами.

Тому з урахуванням вимог ст. 60 ЦПК України суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем не було доведено обставин, на які було покликання у позовній заяві.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції на підставі встановлених в судовому засіданні фактів, що підтверджуються належними доказами, правильно визначено правовідносини між сторонами і застосовано норми матеріального права, що регулюють ці правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Іваничівського районного суду від 22 травня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді