АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22ц-791/1915/2015 р. Доповідач: Полікарпова О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року липня місяця 08 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоПолікарпової О.М.
СуддівІванової І.П.
Кузнєцової О.А.
При секретаріЯковенку В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_6 та ОСОБА_7на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 31 січня 2013 рокуу справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відшкодування витрат на утримання рухомого та нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_8 звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона, разом з відповідачами по справі є співвласниками садового будинку з господарчими та побутовими будівлями, що знаходиться у садівничому товаристві «Здоров'я» на території с. Садове Білозерського району Херсонській області та автомобіля марки «ВАЗ-21063», 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

З 2008 року по 2011 рік включно вона утримує вказане нерухоме майно, а з 30.04.2012 року по 31.08.2012 року утримує автомобіль. Відповідачі ухиляються від виконання зобов'язань по утриманню та обслуговуванню своїх часток у вказаному садовому будинку та автомобілі. Позивач просила стягнути солідарно з відповідачів 2693,01 грн. в рахунок відшкодування витрат на утримання рухомого та нерухомого майна.

В судовому засіданні представник позивача збільшила заявлені вимоги та з підстав, вказаних у позові остаточно просила стягнути з відповідачів солідарно 4943 грн.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 31 січня 2013 рокупозов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 4682, 16 грн. в рахунок відшкодування витрат на утримання рухомого та нерухомого майна.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням першої інстанції, ОСОБА_5 який діє від імені ОСОБА_6 та ОСОБА_7подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу інша сторона її доводи не визнає, вважає, що рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення вимогам закону, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга частково підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заявлені вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що витрати, які позивачка здійснила на утримання спільного майна є обґрунтованими та доведеними.

Колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком районного суду.

З матеріалів справи вбачається, що з липня 2008 року сторони по справі є співвласниками садового будинку, що знаходиться у садівничому товаристві «Здоров'я» на території с. Садове Білозерського району Херсонській області та автомобіля марки «ВАЗ-21063», 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, яке вони набули в порядку спадкування. ОСОБА_7 належить ? частина у спільному майні, а ОСОБА_8 та ОСОБА_6 - по ?.

З моменту набуття права власності і до грудня 2011 року утримання садового будинку здійснює виключно позивачка і цей факт відповідачами не оспорюється.

Судом першої інстанції встановлено, що утримання зазначеного об'єкту нерухомості полягає у сплаті членських внесків садівничому товариству, а утримання рухомого майна - в оплаті орендної плати за зберігання автомобіля в гаражі.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не повно перевірено ті обставини, на які посилається позивачка та залишено поза увагою те, що частина позовних вимог не підтверджена належними доказами.

Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

У розрахунок витрат по утриманню спільного майна позивачка включає зроблені нею внески у садівниче товариство в розмірі 1307, 16 грн. та внески на оренду гаражу для автомобіля - 3375 грн. (а.с.30).

Задовольняючи позов на підставі цих розрахунків, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що доказом сплати позивачкою членських внесків є книжка члена садівничого товариства № НОМЕР_2, СТ «Здоров'я» (а.с.37), з якої вбачається, що членські внески нею сплачувались у наступному розмірі: 2009 рік - 356, 40 грн., 2010 рік - 356, 40 грн., 2011 рік - 498, 96 грн. Разом ці витрати складають 1211.76 грн. Крім того, позивачкою в цей період сплачено послуги за насос та поливання в розмірі 186 грн., які, на думку судової колегії, не підлягають відшкодуванню, оскільки позивачкою не доведено, що ці послуги пов'язані з утриманням нерухомого майна або вони є обов'язковими платежами, а також те, що ці витрати узгоджені з іншими співвласниками майна - відповідачами у справі.

Наявна у матеріалах справи довідка казначея про те, що за період з 2008 по 2011 рік позивачкою сплачено за дачу 1742, 88 грн. (а.с.9) не може бути врахована як доказ, оскільки вона не узгоджується з книжкою члена садівничого товариства.

Таким чином, з урахуванням часток відповідачів у спільному майні, на користь позивачки з відповідачки ОСОБА_7 підлягає стягненню 605, 88 грн., а з відповідачки ОСОБА_6 - 302, 94 грн.

Витрати по утриманню автомобіля відшкодуванню на користь позивачки не підлягають з огляду на наступне.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 25.04.2012 року залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 30.05.2012 року встановлено, що сторонам на праві спільної часткової власності належить садовий будинок з гаражем в с. Садове Білозерського району. Отже, наявність місця для зберігання автомобіля не потребує додаткових витрат для його зберігання в іншому місці, а тому у відповідачів не виникає обов'язок брати участь у витратах позивачки, які здійснюються нею на власний розсуд.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на викладене, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.304,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 який діє від імені ОСОБА_6 та ОСОБА_7задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 31 січня 2013 скасувати і ухвалити нове.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 302.94 грн. витрат на утримання нерухомого майна.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 605.88 грн. витрати на утримання нерухомого майна.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: