Справа № 495/9538/14-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

10 лютого 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Матяш Т.Л.

при секретарі - Левченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в рахунок погашення боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору нікчемним та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за договором позики в розмірі 5 000 гривень та звернення стягнення на нерухоме майно, а саме на будинок АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_3 В обґрунтуванні своїх вимог, ОСОБА_1 посилався на те, що 01.03.2014 року ОСОБА_2 позичив у нього 5000 гривень та у встановлений термін не повернув кошти, а 05.01.2015 року ОСОБА_3 виступив поручителем ОСОБА_2 перед ОСОБА_1, тому, уточнивши свої позовні вимоги, ОСОБА_1 заявив до відповідачів зазначені вимоги.

05 лютого 2015 року до суду з зустрічними позовними вимогами звернувся ОСОБА_3 та просить суд визнати нікчемним укладений в усній формі договір поруки між ним та ОСОБА_1 05.01.2015 року про поруку за боргом ОСОБА_2 та визнати за ним право власності на житловий будинок літ. «А» по АДРЕСА_1, житловою площею 225,02 кв.м. При цьому, ОСОБА_3 посилається на те, що договір поруки між ним та ОСОБА_1 не був укладений, а намагання останнього привласнити собі будинок АДРЕСА_1 лише порушує майнові права ОСОБА_3

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи сповіщався належним чином.

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, представив на адресу суду заяву з проханням провести розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з нього 5000 гривень визнає та вважає необґрунтованими вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на будинок ОСОБА_3

ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, у своїй заяві просив суд розглянути справу без його присутності та задовольнити заявлені вимоги.

Частино 2 ст. 197 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 березня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, за яким ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 5000 гривень та зобов'язався повернути їх до 01.12.2014 року.

У встановлений термін ОСОБА_2 не зміг повернути позичені кошти, та враховуючи те, що ОСОБА_2 визнав свою заборгованість перед ОСОБА_1, суд вважає позовну вимогу про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 5000 гривень обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Не обґрунтованою та недоведеною суд вважає позовну вимогу ОСОБА_1 про звернення стягнення на нерухоме майно ОСОБА_3 у вигляді будинку АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів серії НОМЕР_1, реєстровий номер 1308, виданий 07.08.2014 року, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 547 встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Дана норма має імперативний характер та не передбачає будь-яких виключень. Таким чином, враховуючи відсутність письмового договору поруки між сторонами, суд вважає його нікчемним, та як наслідок, такий договір не може нести та створювати будь-які права та обов'язки для сторін.

Також, суд не може задовольнити позовну вимогу ОСОБА_3 про визнання договору поруки нікчемним, оскільки, за роз'ясненням Пленуму ВСУ у постанові № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом.

Разом з тим, суд вважає за можливим задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 в частині визнання за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1

Згідно з ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч.2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 321, 328, 386, 391 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 5 000 гривень.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 який в цілому складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 522,62 кв.м., житловою площею 225,02 кв.м., гаражу літ. «Б», гаражу літ. «В».

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя