Справа № 463/879/15 Головуючий у 1 інстанції: Головатий Р.Я.
Провадження № 22-ц/783/4291/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І., Штефаніци Ю.Г.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю: представника позивача - Панчишина Ю.І.,

відповідача ОСОБА_3.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Львові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 22 квітня 2015 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова до спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Львові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів, ОСОБА_3 про стягнення коштів надміру виплаченої пенсії, внаслідок подання недостовірних довідок про заробітну плату,-

встановила:

У лютому 2015 року управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова звернулось до суду з позовом, в якому просило солідарно стягнути із спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Львові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів (далі - СДПІ з ОВП у м.Львові МГУ Міндоходів) та ОСОБА_3 кошти в сумі 4707 грн. 75 коп., які були надмірно виплачені останньому при отриманні пенсії за період з 01.02.2008 року по 30.06.2009 року у зв»язку з поданням ДПІ м.Львова довідки спочатку про підвищення розміру його заробітної плати, на підставі якої Управління провело нарахування та виплату йому пенсії за вказаний період, а пізніше - довідки про перерахунок пенсії, відповідно до якої, розмір призначеної ОСОБА_3 пенсії державного службовця зменшився. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що внаслідок надмірно виплачених ОСОБА_3 коштів у зв»язку з поданням ДПІ недостовірних довідок про заробітну плату, державі, в особі Управління, було завдано майнової шкоди, оскільки виплата пенсії здійснюється за рахунок державного бюджету.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 22.04.2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто із СДПІ з ОВП у м.Львові МГУ Міндоходів у користь управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова надміру виплачені кошти в розмірі 4707 грн. 75 коп.

В задоволенні вимоги про солідарне стягнення цих коштів із відповідача ОСОБА_3 відмовлено, оскільки його вина у здійсненні переплати пенсії відсутня.

Рішення суду оскаржив відповідач - СДПІ з ОВП у м.Львові МГУ Міндоходів, просить рішення в частині задоволених судом вимог позивача скасувати з підстав неповного з»ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні вказаного позовудо СДПІ з ОВП у м.Львові МГУ Міндоходів відмовити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що суд повинен був застосувати до спірних правовідносин норму ст.50 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне забезпечення», відповідно до якої, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. У зв»язку з цим, апелянт вважає, що зайво сплачені кошти не підлягають стягненню з СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів. Крім того, зазначає, що позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду із вказаним позовом, а тому суд повинен був відмовити у його задоволенні.

В судове засідання представник апелянта не з»явився, про час та місце розгляду справи апелянт був повідомлений у встановленому процесуальним законом порядку (а.с.73), клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, а тому розгляд справи апеляційним судом проведено у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони позивача та відповідача ОСОБА_3 в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на пенсійному обліку в Управлінні ПФУ в Личаківському районі м.Львова та отримує пенсію згідно із Законом України «Про державну службу», як колишній працівник ДПІ м.Львова.

У зв»язку із зміною розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, ДПІ у м. Львові видало відповідачу ОСОБА_3 довідку №5124/05 від 17.03.2008 року (а.с.6), відповідно до якої, розмір заробітної плати для проведення перерахунку раніше призначеної йому пенсії з 01.02.2008 року становив 3303 грн. 77 коп.

Цю довідку ОСОБА_3 подав до названого пенсійного органу, який, у відповідності до ст.37-1 Закону України «Про державну службу», з 01.02.2008 року здійснив перерахунок раніше призначеної йому пенсії.

Листом ДПІ м. Львова від 18.06.2009 року позивачеві було направлено нову довідку, відповідно до якої, для проведення перерахунку призначеної ОСОБА_3 з 01.02.2008 року пенсії слід було вже брати до уваги новий розмір заробітної плати, який становив 2962 грн. 04 коп. (а.с. 7), тобто був менший, ніж розмір заробітної плати, вказаний у попередній довідці відповідача за цей період.

На підставі нової довідки позивачем було проведено перерахунок раніше призначеної ОСОБА_3 пенсії і сума надмірно виплачених йому за період з 01.02.2008 року по 30.06.2009 року коштів становила 4707 грн. 75 коп.

Таким чином, і позивач, і апелянт визнали той факт, що винних або недобросовісних дій з боку пенсіонера ОСОБА_3 щодо призначення йому пенсії у більшому розмірі, не було, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що правових підстав для стягнення з ОСОБА_3 надмірно виплаченої пенсії немає, а завдана державі внаслідок таких дій ДПІ м.Львова шкода повинна бути відшкодована саме за рахунок відповідача СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів на підставі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідно до якої, підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів.

Безпідставними є й доводи апелянта про застосування судом наслідків спливу позовної давності, оскільки перед зверненням до суду із вказаним позовом, позивач у 2010 році звертався з аналогічним позовом в порядку адміністративного судочинства, остаточне судове рішення по якому про залишення позову без розгляду було ухвалене у вересні 2012 року, а отже, своїми діями перервав установлений законом трирічний строк позовної давності, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що порушене право підлягає захисту.

Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Львові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 22 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Береза В.І.

Штефаніца Ю.Г.