22-ц/775/708/2015(м)
Категорія 39 Головуючий у 1 інстанції Шиян В.В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 липня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді Принцевської В.П.

суддів Гаврилової Г.Л., Бугрим Л.М.

при секретарі Меркулової Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу за апеляційною скаргою представника Маріупольської міської ради Донецької області ОСОБА_2 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 2 червня 2015 року по справі за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И Л А :

25 травня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовом до Маріупольської міської ради, ОСОБА_5 про встановлення факту прийняття спадщини.

02 червня 2015 року від ОСОБА_3, як представника позивачки, яка діє на підставі довіреності, до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій вона просить заборонити Орджонікідзевському відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції здійснювати які-небудь дії, а саме заборонити здійснювати виселення ОСОБА_3 разом з дітьми з квартири АДРЕСА_1, до винесення рішення по даній цивільній справі. В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що постановою від 22.04.2015 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2/265/194/14 виданого 17 квітня 2015 року Орджонікідзевським районним судом міста Донецької області про виселення зі спірної квартири ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 без надання іншого жилого приміщення. Оскільки на даний час в провадженні Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4, інтереси якої представляє ОСОБА_3, до Маріупольської міської ради, ОСОБА_5 про встановлення факту прийняття спадщини, ОСОБА_3 просить суд заборонити виконавчій службі здійснювати її виселення з спірної квартири.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 2 червня 2015 року заяву ОСОБА_3 представника позивачки ОСОБА_4, задоволено. З даною ухвалою не погодилася Маріупольська міська рада та її представник оскаржив вказану ухвалу в апеляційному порядку. Він посилався на те, що суд постановив ухвалу з порушенням вимог процесуального закону. Просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

В судовому засіданні представник апелянта повністю підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

ОСОБА_4 не з»явилася до суду, повідомлена про час і місце судового засідання належним чином, оскільки її представник ОСОБА_9 повідомлений про час і місце судового засідання судовою повісткою.

Апеляційний суд відхилив клопотання ОСОБА_9 про відкладення розгляду справи, оскільки розгляд вказаної апеляційної скарги призначався на 23 червня 2015 року на 11-00 год. і його було відкладено на 7 липня2015 року на 9-15 год. у зв»язку з неявкою позивачки ОСОБА_4 та її представника.

Співвідповідачка ОСОБА_5 до суду не з»явилася, повідомлена про час і місце судового засідання судовою повісткою.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.151 Цивільно-процесуального кодексу України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, що допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо неприйняття таких заходів може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 2 частиною 1 статті 152 ЦПК України передбачено забезпечення позову, шляхом заборони вчиняти певні дії.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч.4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Апеляційний суд перевірив доводи апелянта та дійшов висновку, що вони є обґрунтованими, оскільки статтею 14 ч.1 ЦПК України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов»язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території Україні, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов»язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Суд першої інстанції в даному випадку допустив забезпечення позову шляхом зупинення виконання судового рішення, що набрало законної сили, що є порушенням вимог процесуального закону.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу, на підставі вимог ст. 312 ч. 1 п. 2 ЦПК України скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 представника позивачки ОСОБА_4, про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 312 ч.1 п.2, 315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника Маріупольської міської ради Донецької області ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 2 червня 2015 року скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_3, яка є представником ОСОБА_4, про забезпечення позову відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді