АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Желепа О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Кабанченко О.А., Болотова Є.В.

при секретарі Мившук В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 26 червня 2015 року про скасування заходів забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 25.08.2010 року накладено арешт на транспортний засіб - автомобіль марки «Міцубісі», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2 звернулася із заявою про скасування заходів забезпечення позову у вигляді накладеного арешту на автомобіль, мотивуючи її тим, що підстав для збереження заходів забезпечення позову немає, оскільки рішення суду в частині сплати присуджених на користь ОСОБА_1 платежів було виконане.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 26.06.2015 року заяву про скасування заходів забезпечення позову задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані відповідно до ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 25.08.2010р. у вигляді накладення арешту на транспортний засіб «Міцубісі», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за ОСОБА_3.

Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову, якою повторно вжити заходів забезпечення позову в справі № 2-4/13 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя шляхом накладення арешту на автомобіль марки «Мітцубісі» державнийномерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності (по Ѕ частці за кожним).

В скарзі посилався на те, що ухвала прийнята внаслідок неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, за невідповідності висновків, викладених у рішенні (ухвалі) місцевого районного суду, обставинам справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Вказував, що зняття арешту, є порушенням його законних прав, оскільки автомобіль згідно ст.60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя. Також скарга містить доводи про необґрунтованість ухвали та упередженість суду під час розгляду заяви. Крім того в апеляційній скарзі зазначено, що позивачем до Солом'янського районного суду міста Києва було подано позовну заяву про стягнення грошової компенсації з ОСОБА_2 за спірний автомобіль, розгляд якої на момент подачі апеляційної скарги триває, а тому задля реалізації права спільної сумісної власності на автомобіль Mitsubishi Lancer 1.6 Comfort, номер кузова НОМЕР_3, державний номерний знак НОМЕР_1 є вкрай необхідним наявність заходу забезпечення позову у вигляді накладення на нього арешту для вирішення питання по суті.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 3, 5 ст. 154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 24.04.2013 року вимоги ОСОБА_1 були частково задоволені, а рішенням Апеляційного суду м. Києва від 10.12.201З року рішення суду першої інстанції частково скасоване та ухвалене нове.

Відповідно до судового рішення у справі, яке набрало чинності, за сторонами було визнано право спільної часткової власності (по Ѕ частці за кожним) на автомобіль «Міцубісі», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Судом також встановлено, що рішення Апеляційного суду м. Києва від 10.12.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів в сумі 8728,90 гривень виконане повністю, що підтверджується відповідними доказами.

Суд першої інстанції задовольняючи заяву про скасування заходів забезпечення позову виходив з того, що та частина судового рішення, яка підлягає виконанню, була виконана, і підстав для збереження забезпечення позову немає. Рішення в частині визнання права спільної часткової власності (в рівних долях) сторін на автомобіль також набрало чинності, а тому збереження накладеного арешту на нього лише унеможливлює подальше вирішення питань, пов'язаних із здійсненням співвласниками повноважень щодо спільного майна.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як він в повній мірі відповідає вимогам закону.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що зняття арешту, є порушенням законних прав позивача, оскільки автомобіль згідно ст. 60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя, є безпідставним, так як судом було лише знято арешт з спірного мана, а жодних дій щодо зміни власника судом не вчинялося, а тому право позивача на спірний автомобіль під час розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову не порушено.

Доводи скарги про те, що під час розгляду заяви відповідача про скасування заходів забезпечення позову, суддя був завідомо упереджений та необ'єктивний в своїх діях та заінтересований в результаті розгляду справи на стороні відповідача, колегія суддів не приймає. Оскільки такі доводи є однобічними твердженнями позивача та непідтверджені жодними доказами та матеріалами справи.

Посилання позивача на те, що в суді розглядається справа про стягнення з відповідача компенсації частки за спірний автомобіль також не може бути підставою для відмови в задоволенні заяви про зняття арешту, оскільки в даній справі рішення суду виконано.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 05 червня 2015 року в справі про стягнення грошової компенсації судом накладено арешт на вказаний автомобіль, для забезпечення позову ОСОБА_1

Інші доводи скарги на правильність постановленої ухвали не впливають.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 26 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: