У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі: головуючого Буцяка З.І.,

суддів Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.;

секретар судового засідання Ковальчук Л.В.,

з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду в м. Рівному цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кузнецовського міського суду від 4 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства „Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом про зобовязання надати попередню роботу (посаду) або іншу рівноцінну роботу (посаду),

в с т а н о в и л а :

19 січня 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ДП „Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом про зобовязання надати попередню роботу (посаду) або іншу рівноцінну роботу (посаду).

Рішенням Кузнецовського міського суду від 4 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В поданій на це рішення апеляційній скарзі позивач посилався на те, що відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні на міських голів поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад, якщо інше не встановлено законом.

Положеннями ч. 2 ст. 33 Закону України „Про статус депутатів місцевих рад визначено, що депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Суд першої інстанції не дослідив, коли і в який спосіб відбулося дострокове припинення його виборних повноважень, неправильно трактував поняття припинення повноважень міського голови, помилково виходив з того,що ухвалення судового рішення про поновлення особи на роботі не доводить тих обставин, що особа після цього працювала на тій же посаді, в тому числі в період аж до скасування 22 травня 2014 року судового рішення про його поновлення на роботі судом вищої інстанції.

У статті 33 Закону України „Про статус депутатів місцевих рад зазначено, що з працівником, якого прийнято на роботу (посаду), що її виконував (займав) депутат місцевої ради, укладається строковий договір; цей договір розривається у разі повернення депутата місцевої ради на роботу, але не пізніше як через три місяці після припинення повноважень депутата місцевої ради.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 1992 року „Про практику розгляду судами трудових спорів при обґрунтованості позову суд рішенням зобов'язує власника або уповноважений ним орган укласти трудовий договір з особою, запрошеною на роботу в порядку переведення - з першого робочого дня наступного після дня звільнення з попереднього місця роботи (якщо була обумовлена інша дата - з цієї дати), з іншими особами - з дня їх звернення до власника або уповноваженого ним органу з приводу прийняття на роботу.

Якщо внаслідок відмови у прийнятті на роботу або несвоєчасного укладення трудового договору працівник мав вимушений прогул, його оплата провадиться стосовно до правил ч. 2 ст. 235 КЗпП про оплату вимушеного прогулу незаконно звільненому працівникові.

Покликаючись на ці обставини, позивач рішення місцевого суду вважав незаконним та необґрунтованим і просив апеляційний суд його скасувати й ухвалити у справі нове рішення про задоволення його позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і зявилися в судове засідання, перевіривши подані докази та доводи апелянта, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що до обрання на виборну посаду Кузнецовського міського голови позивач працював у відповідача інженером з метрології II категорії відділу головного метролога. Внаслідок переходу на виборну посаду наказом відповідача № 1318 ос від 15 листопада 2010 р. він з цієї посади був звільнений на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України.

21 лютого 2013 року Кузнецовська міська рада прийняла рішення № 719 „Про дострокове припинення повноважень Кузнецовського міського голови ОСОБА_1, яке постановою Кузнецовського міського суду від 1 квітня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2013 року, було визнано протиправним і скасовано, а позивача поновлено на посаді Кузнецовського міського голови. Судове рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді Кузнецовського міського голови було допущено до негайного виконання (а. с. 8-10; 11-13).

Проте постановою Вищого Адміністративного суду України від 22 травня 2014 року постанова Кузнецовського міського суду від 1 квітня 2013 року та ухвала Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2013 року були скасовані, а ОСОБА_1 у задоволенні його позову до Кузнецовської міської ради про визнання протиправним і скасування рішення та поновлення на посаді відмовлено (а. с. 14-15).

У звязку з цим 6 серпня 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання йому попереднього місця роботи (а. с. 101).

Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" на сільських, селищних, міських голів поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 2 ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" передбачено, що депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Відповідно до ст. 118 КЗпП України працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Таким чином, стаття 118 КЗпП України передбачає суб'єктивне право звільнених з роботи працівників внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах (органах місцевого самоврядування) на одержання після закінчення їх повноважень за виборною посадою в державних органах (органах місцевого самоврядування) попередньої роботи (посади) на тому ж підприємстві.

Виходячи з аналізу змісту зазначеної норми право на одержання попередньої роботи (посади) виборні працівники мають за умови, якщо вони звільнені з виборної посади після закінчення їх повноважень, а у підприємства ця посада є вакантною чи має стати такою з дотриманням вимог трудового законодавства.

Між тим, з матеріалів справи безспірно вбачається, і це встановлено судом, що повноваження позивача за виборною посадою були припинені достроково.

Крім того, при укладенні з працівником, прийнятим для заміщення вакантної посади, яка утворилася у зв'язку з обранням на виборну посаду, трудового договору на невизначений строк або на строк, що не закінчився до часу закінчення повноважень виборного працівника, поворотне прийняття на роботу у зв'язку із закінченням повноважень за виборною посадою за відсутності вакансії законодавством не передбачено.

Оскільки попередня посада інженера з метрології II категорії відділу головного метролога, яку обіймав позивач до переходу на виборну посаду, була зайнята іншим працівником, з яким відповідачем було укладено безстроковий трудовий договір, а позивач відмовився від посади інженера з метрології II категорії відділу головного метролога на умовах строкового трудового договору, відповідач запропонував позивачу іншу рівноцінну роботу - посаду інженера (з вантажопідіймальних механізмів та ліфтів) II категорії в енергоремонтному підрозділі.

Навівши в оскаржуваному рішенні відповідні мотиви місцевий суд на підставі досліджених у справі доказів прийшов до обґрунтованого висновку про те, що посади інженера з метрології II категорії відділу головного метролога та інженера (з вантажопідіймальних механізмів та ліфтів) II категорії в енергоремонтному підрозділі є рівноцінними.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується, оскільки відповідно до чинного законодавства та практики застосування судами норм ст. 118 КЗпП рівноцінною є робота, яка відповідає попередній роботі за своїм змістом, умовами праці, кваліфікацією, набутим працівником навичкам, його здібностям, продуктивності праці тощо і знаходиться на тому самому підприємстві, установі, організації.

При цьому розмір заробітної плати має другорядне значення.

Позивач теж погодився із запропонованою йому відповідачем рівноцінною роботою (посадою), про що свідчить його заява від 29 січня 2015 року (а. с. 60). Вільне волевиявлення сторін із цього приводу оформлено наказом відповідача № 144 ос від 13 лютого 2015 року (а. с. 81).

Помимо наведеного, як уже було зазначено вище, повноваження позивача за виборною посадою були припинені достроково, а не після закінчення їх строку.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, повно і всебічно зясувавши всі дійсні обставини спору сторін та виконавши інші вимоги цивільного судочинства, вирішив дану справу згідно із законом.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки доводи поданої апеляційної скарги обґрунтованості зроблених місцевим судом висновків не спростовують.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 303, 304, 307, 308, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кузнецовського міського суду від 4 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення. Вона може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: