АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Левенця Б.Б., Поліщук Н.В., при секретарі Прохоровій В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Український науково-дослідний проектно-конструкторський інститут будівельних матеріалів та виробів «НДІБМВ» про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 16 березня 2015 року, -

встановила:

07.05.2012 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ДП «Український науково-дослідний проектно-конструкторський інститут будівельних матеріалів та виробів «НДІБМВ», уточнивши вимоги 05.12.2014 року та 06.03.2015 року, в якій просила стягнути з відповідача:

- заборгованість по заробітній платі за період з 10 січня 2014 року по 28 березня 2014 року в сумі 6 364 грн. 80 коп.;

- невиплачену вихідну допомогу при звільнені в сумі 3 182 грн. 44 коп.;

- невиплачену компенсацію за невикористану щорічну відпустку за період з 09 вересня 2013 року по 28 березня 2014 року в сумі 258 грн. 86 коп.;

- середній заробіток за час затримки виплати розрахунку при звільнені за період з 28 березня 2014 року по день постановлення рішення, виходячи з середньоденної заробітної плати - 213 грн. 17 коп.

Позовні вимоги мотивувала тим, що заробітна плата, компенсація за невикористану відпустку та вихідна допомога були виплачені не в повному обсязі, оскільки вони розраховані не з її заробітної плати в сумі 4 482 грн. 00 коп., згідно штатного розкладу.

Рішенням Подільського суду м. Києва від 16 березня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з державного підприємства «Український науково-дослідний проектно-конструкторський інститут будівельних матеріалів та виробів «НДІБМВ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в період з 31 березня 3014 року по 08 квітня 2014 року в сумі 405 грн. 51 коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з державного підприємства «Український науково-дослідний проектно-конструкторський інститут будівельних матеріалів та виробів «НДІБМВ» в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала.

Представники відповідача проти апеляційної скарги заперечили.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача дійсно мали місце зміни в організації виробництва і праці, в зв'язку із чим виникла необхідність перегляду розміру заробітної плати для своїх працівників у бік погіршення.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

Встановлено, що 09 вересня 2013 року на підставі наказу № 82-к ОСОБА_1 прийнята на роботу в ДП «Український науково-дослідний проектно-конструкторський інститут будівельних матеріалів та виробів «НДІБМВ» на посаду завідувача кадрів з посадовим окладом згідно штатного розкладу (а.с. 6).

Згідно штатного розкладу посадовий оклад ОСОБА_1 становив 4 482 грн. 00 коп. (а.с. 14-18).

Наказом № 8-К від 28.03.2014 року ОСОБА_1 звільнена з роботи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку із скороченням штату працівників (а.с. 7).

У день звільнення підприємство не виплатило усі належні ОСОБА_1 суми.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 зазначила, що при проведенні з нею розрахунку при звільненні, підприємство виходило із розміру заробітної плати, який є меншим, ніж це передбачено штатним розкладом.

Заперечуючи проти позову, представники відповідача вказали, що на підприємстві відбулись зміни в організації виробництва і праці, тому розрахунок з позивачем проведено, виходячи із розміру фактично отриманої нею заробітної плати.

Згідно з ч. 3 ст. 32 КЗпП України при змінах в організації виробництва і праці власник має право без згоди працівника змінювати істотні умови праці, а саме: системи та розміри оплати праці, зменшувати надані пільги, змінювати режим роботи, встановлювати або скасовувати неповний робочий час, суміщення професій, змінювати розряди і найменування посад тощо, повідомивши про це працівника не пізніше ніж за два місяці.

Лише у випадках змін в організації виробництва і праці, власник має право без згоди працівника змінювати істотні умови праці.

Якщо ж такі зміни не вводяться, власник не має права змінити істотні умови праці.

Таким чином, зміна істотних умов праці може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо буде доведена наявність змін в організації виробництва і праці.

На підтвердження змін в організації виробництва і праці на підприємстві, представниками відповідача надано суду лише наказ № 110-К від 09.12.2013 року, відповідно до якого, в період з 09.12.2013 року по 09.01.2014 року, позивачку було переведено на неповний робочий день, в чотири години.

Колегія суддів вважає, що виданий наказ стосується лише певного короткого періоду, а саме з 09.12.2013 року по 09.01.2014 року, згідно з яким було запроваджено для позивачки неповний робочий день, а відтак відсутні підстави вважати, що в державному підприємстві «Український науково-дослідний проектно-конструкторський інститут будівельних матеріалів та виробів «НДІБМВ» відбулись зміни в організації виробництва і праці.

Протилежний висновок суду першої інстанції з цього приводу є помилковим.

Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, за відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Заробітна плата ОСОБА_1 за січень 2014 року склала 4 257 грн. 90 коп. (з урахуванням наказу наказ № 110-К від 09.12.2013 року).

Заробітна плата за лютий 2014 року - 4 482 грн. 00 коп.

Кількість робочих днів - 41.

Середньоденна заробітна плата становить (4 257 грн. 90 коп. + 4 482 грн. 00 коп. : 41 робочий день) 213 грн. 17 коп.

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28 березня 2014 року по 08 липня 2015 року складає ( 317 робочих днів х 213 грн. 17 коп.) 67 574 грн. 89 коп.

Заборгованість по заробітній платі перед позивачем за період з 10 січня 2014 року по день звільнення становить 6 364 грн. 80 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей.

При звільненні, ОСОБА_1 не було виплачено компенсацію за невикористану щорічну відпустку за період з 09 вересня 2013 року по 28 березня 2014 року в сумі 258 грн. 86 коп.

Відповідно до ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку.

Таким чином на користь позивача також підлягає стягненню вихідна допомога при звільненні в розмірі 3 182 грн. 44 коп.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З державного підприємства «Український науково-дослідний проектно-конструкторський інститут будівельних матеріалів та виробів «НДІБМВ» в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 365 грн. 04 коп.

Відповідно до п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду від 16 березня 2015 року постановлено з порушенням норм матеріального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 1, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 16 березня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з державного підприємства «Український науково-дослідний проектно-конструкторський інститут будівельних матеріалів та виробів «НДІБМВ» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з 10 січня 2014 року по 28 березня 2014 року в розмірі 6 364 грн. 80 коп.; невиплачену вихідну допомогу при звільненні в розмірі 3 182 грн. 44 коп.; невиплачену компенсацію за невикористану щорічну відпустку за період з 09 вересня 2013 року по 28 березня 2014 року в розмірі 258 грн. 86 коп.; середній заробіток за час затримки виплати розрахунку при звільненні за період з 28 березня 2014 року по 08 липня 2015 року в розмірі 67 574 грн. 89 коп.

Стягнути з державного підприємства «Український науково-дослідний проектно-конструкторський інститут будівельних матеріалів та виробів «НДІБМВ» в дохід держави судовий збір в розмірі 365 грн. 04 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Є.В.Болотов

Судді: Б.Б.Левенець

Н.В. Поліщук