Справа № 445/2414/14 Головуючий у 1 інстанції: Постигач Б.А.
Провадження № 22-ц/783/4098/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф

секретаря Гацій І.І.

з участю представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Золочівського районного суду Львівської області від 08 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,-

встановила:

В листопаді 2014 року позивач ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою (а.с. 1).

Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 11 листопада 2014 року провадження у зазначеній справі відкрито.

В січні 2015 року позивач ОСОБА_3 подала заяву в порядку ст. 89 ЦПК України, в якій зазначила, що своїх позовних вимог не підтримує, просила стягнути в її користь з відповідача ОСОБА_4 судові витрати пов'язані з розглядом справи.

Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 06.02.2015 р. позовну заяву ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою залишено без розгляду (а.с. 23).

В квітні 2015 року позивач ОСОБА_3 звернулась в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення у її користь судового збору в сумі 243,6 грн. за подання позовної заяви.

Оскаржуваною ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 08 квітня 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою про стягнення з ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3 судового збору в сумі 243,6 грн. - відмовлено.

Ухвалу суду оскаржила позивач ОСОБА_3, вважає оскаржувану ухвалу незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

З покликанням на те, що судові рішення згідно ст. 208 ЦПК України ухвалюються у формі ухвал, рішень, постанов, вважає, що висновок суду про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення не відповідає процесуальному законодавству.

Просить скасувати ухвалу Золочівського районного суду Львівської області від 08 квітня 2015 року та вирішити питання по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково виходячи із наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, суд виходив з того, що у даному випадку справа по суті не вирішувалася, провадження у справі закінчено постановленням ухвали про залишення позовної заяви без розгляду, тому для ухвалення додаткового рішення не має підстав.

Крім цього, вказав на те, що залишення без розгляду позову відбулось за заявою позивача, що згідно ч. 4 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» виключає повернення судового збору.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Оскільки ОСОБА_3 порушено питання про ухвалення додаткового рішення, при цьому спір по суті судом не вирішувався, рішення суду у справі не ухвалювалось, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 вказаної статті відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи зазначене та положення ст. 303 ЦПК України, судова колегія не може давати аналіз та правову оцінку ухвали Золочівського районного суду Львівської області від 06.02.2015 р. про залишення без розгляду позовної заяви.

В свою чергу, залишення заяви без розгляду є формою закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення рішення суду, однак і при такому закінченні розгляду справи суд повинен вирішити питання розподілу судових витрат.

Колегія суддів звертає увагу на те, що спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору є Закон України «Про судовий збір».

При цьому, у п. 4 ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням).

Враховуючи те, що ухвалою від 06 лютого 2015 року суд залишив без розгляду позовну заяву на підставі поданої заяви позивачем про залишення позову без розгляду, згідно із п. 4 ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір", сума судового збору не повертається.

Разом з тим, суд першої інстанції, розглядаючи заяву по суті, не звернув увагу на те, що позивач ОСОБА_3 просила не повернути їй сплачений судовий збір при поданні позовної заяви, а стягнути такий з відповідача ОСОБА_4 на підставі ст. 89 ЦПК України у зв"язку з тим, що не підтримує свій позов, оскільки відповідач після її звернення до суду та відкриття провадження привела земельну ділянку в порядок.

Таким чином, вимоги, викладені у заяві про ухвалення додаткового рішення про стягнення суми сплаченого судового збору з ОСОБА_4, суд першої інстанції не розглянув, а відтак оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню на підставі п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України з передачею заяви на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 312, ст.ст. 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Ухвалу Золочівського районного суду Львівської області від 08 квітня 2015 року скасувати, заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

О.Ф. Павлишин