Дата документу 06.07.2015
ЄУ № 420/1049/15-ц
Провадження №2/420/888/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року смт. Новопсков Луганської області

Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Cтеценко О.С.

за участю секретаря Рожковій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні всмт. Новопсков цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасові неодноразові поїздки за межі України дитини разом з матірю без згоди та супроводу батька,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача - ОСОБА_2, в якому просить надати дозвіл дитині ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави України разом з матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на строк три роки, а саме з 30.03.2015 по 30.03.2018.

В обґрунтування своєї заяви позивач послалась на те, що 27.02.2015 рішенням Новопсковського районного суду Луганської області було розірвано шлюб, укладений сторонами у справі. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач бажає повезти дитину на відпочинок за кордон з метою розширення її кругозору, ознайомлення з культурою інших народів, однак згоду на такі поїздки позивач від відповідача не може отримати.

У судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі, на позовних вимогах наполягала.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі.

Дослідивши обставини справи, наявні у справі матеріали у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Після розірвання шлюбу неповнолітня ОСОБА_3 залишилася проживати з позивачем.

Згідно ст.141 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Судом встановлено, що позивач, турбуючись про виховання та утримання дитини, має бажання та можливість виїзду за кордон, де може забезпечити відпочинок, оздоровлення, розширення кругозору дитини.

Статтею 313 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України" від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України".

Відповідно до положень ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Згідно принципу 2 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, дитині законом та іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та сприятливі умови, які дозволили би їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом та в умовах свободи та гідності.

З огляду на викладене чинним законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду за відсутності згоди одного з батьків.

Оскільки у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд дійшов до висновку про доцільність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та надання дозволу на виїзд неповнолітній ОСОБА_3 за кордон без згоди батька.

Керуючись ст. 313 ЦК України, ст. 4 п. 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", ст. ст.150, 154 СК України, ст.ст.8,11, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасові неодноразові поїздки за межі України дитини разом з матірю без згоди та супроводу батька- задовольнити в повному обсязі.

Надати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави Україна, разом з матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на строк три роки з 30.03.2015 по 30.03.2018.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.С. Стеценко