Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.у.№0809/3887/2012
Провадження № 22-ц/778/3382/15
Головуючий у 1-й інстанції: Федоренко О.І.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.,

суддів: Краснокутської О.М.,

ОСОБА_1,

при секретарі: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжі на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 березня 2015 року про відмову у задоволенні заяви про поворот виконання рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжі, Відкритого акціонерного товариства «Металургійний завод «Запоріжсталь» про відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000 грн., -

ВСТАНОВИЛА :

16 лютого 2015 року Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжі звернулося до суду із заявою про поворот виконання рішення суду.

В заяві зазначало, що рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30.11.2012 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 30.01.2013 року, було частково задоволено позов ОСОБА_2 Стягнуто з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжі на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 20 000 грн.

Фонд на підставі вказаних судових рішень 24.04.2013 року сплатив ОСОБА_2 20 000 грн.

В подальшому, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.04.2013 року рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30.11.2012 року, ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 30.01.2013 року було скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від16 жовтня 2013 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжі на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 10 000 грн. У задоволенні позову, який був заявлений до ВАТ «Запоріжсталь», відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 26.11.2013 року задоволено апеляційну скаргу Фонду. Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2013 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2, заявленого до Фонду та ВАТ «Запоріжсталь», відмовлено.

28.04.2014 року ОСОБА_2 подала до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжі заяву, у якій зобовязалася добровільно повернути отримані нею за судовими рішеннями 20 000 грн., однак фактично погасила лише 1 300 грн.

З цих підстав Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжі просило задовольнити заяву і допустити поворот виконання рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30.11.2012 року. Зобовязати ОСОБА_2 повернути Фонду 18 700 грн.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 березня 2015 року в задоволенні заяви про поворот виконання рішення суду відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжі подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права, просить ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 березня 2015 року скасувати і постановити нову ухвалу про задоволення заяви про поворот виконання рішення суду.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2, представник ВАТ «Металургійний завод «Запоріжсталь» не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили, тому, на підставі положень статті 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність.

Заслухавши у судовому засіданні апеляційного суду Запорізької області доповідь судді, вислухавши доводи представника апелянта, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у відповідності до статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 307, пунктом 1 частини 1 статті 312 ЦПК України передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції її постановлено з додержанням вимог закону.

З матеріалів справи вбачається, що з 1978 року по 2005 рік ОСОБА_2 працювала у ВАТ «Запоріжсталь» в умовах впливу шкідливих факторів. 28 січня 2004 року у неї виявлено професійне захворювання, за висновком МСЕК від 09 березня 2004 року їй вперше було встановлено 40% втрати професійної працездатності. 08 квітня 2005 року ОСОБА_2 звільнена з ВАТ «Запоріжсталь» на підставі п. 2 сьатті 40 КЗпП України за станом здоровя.

З 29 травня 2012 року ОСОБА_2 встановлено 60% стійкої втрати професійної працездатності безстроково.

У 2012 році ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжі, ВАТ Запорізький металургійний комбінат «Запоріжставіль» про відшкодування моральної шкоди внаслідок професійного захворювання, який частково задоволено рішенням Заводського районного суду міста Запоріжжя від 30.11.2012 року. Стягнуто з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжі на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 20 000 грн. Вказане рішення залишено без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 30.01.2013 року ( а. с. 4-9 ).

Фонд на підставі судових рішень 24.04.2013 року сплатив ОСОБА_2 20 000 грн. ( а. с. 23-24 ).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.04.2013 року рішення Заводського районного суду міста Запоріжжя від 30.11.2012 року, ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 30.01.2013 року було скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції ( а. с. 10-13 ).

При новому розгляді справи рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2013 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжі на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 10 000 грн. У задоволенні позову, який був заявлений до ВАТ «Запоріжсталь», відмовлено ( а. с. 14-17 ).

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 26.11.2013 року задоволено апеляційну скаргу Фонду. Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2013 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, заявленого до Фонду та ВАТ «Запоріжсталь», відмовлено. Апеляційний суд послався на ту обставину, що 04 березня 2013 року позивачці вже було виплачено Фондом у відшкодування моральної шкоди 20 000 грн. Це є достатньою моральною компенсацією за ушкодження здоровя, вказана сума відповідає принципу розумності і справедливості, підстави для повторного стягнення суми у відшкодування моральної шкоди відсутні. При цьому судами не встановлено підроблення ОСОБА_2 документів або надання нею завідомо неправдивих відомостей, що стало підставою для ухвалення рішення про стягнення з Фонду на її користь 20 000 грн. ( а. с. 18-21 ).

28.04.2014 року ОСОБА_2 подала до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжі заяву, у якій зобовязалася добровільно повернути отримані нею за судовими рішеннями 20 000 грн., однак фактично погасила лише 1 300 грн. ( а. с. 24-25 ).

16 лютого 2015 року Фонд подав до суду заяву, у якій просив допустити поворот виконання судового рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2012 року і зобовязати ОСОБА_2 повернути 18 700 грн.

Згідно частини 2 статті 380 ЦПК України, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повторно на новий розгляд, а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволено в меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду, суд ухвалюючи рішення, повинен зобовязати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішення.

Відповідно до статті 381 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом при новому розгляді справи або судом апеляційної чи касаційної інстанції, заява відповідача про повернення стягнутого з нього за скасованим рішенням майна розглядається судом, у якому перебуває справа. Заяву про поворот виконання можна подати у межах позовної давності.

Частиною 2 статті 382 ЦПК України передбачено, що у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача. Згідно з частини 1 статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

З аналізу наведених норм матеріального і процесуального права, а також з фактичних обставин справи вбачається, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення заяви Фонду щодо повороту виконання рішення Заводського районного суду міста Запоріжжя від 30.11.2012 року.

Такий висновок є справедливим, відповідає наявним у справі документам, узгоджується з нормами матеріального і процесуального права, підстав для скасування ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 березня 2015 року колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що питання вирішено неправильно.

Керуючись ст.ст. 307,312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжі відхилити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: