Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2068/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Галаган О. В.
Доповідач Потапенко В. І.
РІШЕННЯ
Іменем України

16.09.2015 Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :
Головуючого-судді Потапенка В.І.
Суддів Черненко В.В., Чорнобривець О.С.
секретар Гончар В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.06. 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Кіровоградський ремонтний завод» про оплату вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника, зобов`язання вчинення дій та відшкодування шкоди , -
ВСТАНОВИЛА:

03.12.2014 року ОСОБА_1 звернулась у суд з позовом до Державного підприємства «Кіровоградський ремонтний завод» та просила: - стягнути з Державного підприємства «Кіровоградський ремонтний завод» оплату вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі у сумі 241929 грн.; - стягнути з Державного підприємства «Кіровоградський ремонтний завод» компенсацію заподіяної шкоди у сумі 50000 грн.; - визнати бездіяльність Державного підприємства «Кіровоградський ремонтний завод» щодо невиконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03.02.2003, зміненого ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 26.06.2003 про поновлення її на роботі неправомірною; - зобов`язати Державне підприємство «Кіровоградський ремонтний завод» на виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03.02.2003, зміненого ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 26.06.2003: видати наказ про поновлення її на роботі; допустити її до виконання трудових обов`язків; - стягнути з Державного підприємства «Кіровоградський ремонтний завод» на її користь компенсацію заподіяної моральної шкоди у сумі 50000 грн.; - стягнути з Державного підприємства «Кіровоградський ремонтний завод» судові витрати по справі. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.12.2014 року матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Кіровоградський ремонтний завод» про оплату вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника та відшкодування шкоди - справа № 404/10113/14-ц, номер провадження 2/404/4032/14, та матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Кіровоградський ремонтний завод» про зобов`язання вчинення дій та відшкодування шкоди - справа № 404/10212/14-ц, номер провадження 2/404/4062/14 - об`єднано в одне провадження та присвоєно справі номер № 404/10113/14-ц, номер провадження 2/404/4032/14. На обґрунтування позову зазначила, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03.02.2003, зміненим ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 26.06.2003 року її поновлено на роботі на посаді в`язальниці схемних джгутів, шнурів і кабелів у військовій частині НОМЕР_1 з 04.11.2002. Військова частині НОМЕР_1 перейменована в ДП «Кіровоградський ремонтний завод» на підставі наказу Державного секретаря Міністерства оборони України від 08.05.2003 №16. Але, до теперішнього часу рішення суду про поновлення її на роботі не виконано, вона на роботі не поновлена. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.06. 2015 року у задоволенні позову відмовлено. У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.06. 2015 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Заслухавши доповідача, учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи , колегія суддів вважає , що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог , з підстав передбачених ст. 309 ЦПК України. Відмовляючи у задоволенні позову , суд першої інстанції послався на те, що матеріали справи не містять доказів наявності вини ДП «Кіровоградський ремонтний завод» у створенні перешкод за яких позивач мала приступити до виконання своїх обов`язків за весь період обґрунтування позову, тобто з 2003року. Також, відсутня інформація про притягнення до адміністративної та кримінальної відповідальності службових осіб винних у протидії виконання судового рішення про поновлення позивача на роботі. За відсутності посади з 2003року на якій мала право поновитися позивач за судовим рішенням, суд позбавлений можливості з`ясувати розмір заробітної плати, що мала нараховуватись працівникам зайнятих на такій посаді за весь час, починаючи з 2003року. Відмовляючи у стягненні моральної шкоди суд зазначив, що оскільки дана вимога нерозривно пов`язана із попередньою в задоволенні якої відмовлено, відтак в задоволенні вимог і щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. слід відмовити. Разом із тим погодитися з підставами для відмови у задоволенні позову неможливо виходячи з наступного. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо невиконання відповідачем рішення суду про її поновлення на роботі є безпідставними враховуючи наступне. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою (скаргою) осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Частиною 3 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Апеляційним судом встановлено, що рішенням місцевого суду Кіровського району м. Кіровограда від 03.02.2003 року ОСОБА_1 поновлено на роботі на посаді в`язальниці схемних джгутів, шнурів і кабелів у військовій частині НОМЕР_1 з 16.12.2002 року та стягнуто із військової частини НОМЕР_1 на її користь 324,52 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 500 грн. моральної шкоди, а всього 824,52 грн. (а.с. 7-8). Наказом Міністерства оборони України №16 від 08.05.2003 року Державне підприємство "Кіровоградський центральний ремонтний завод" (Військова частина НОМЕР_1 ) перейменоване у державне підприємство "Кіровоградський ремонтний завод". Ухвалою судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Кіровоградської області від 26.06.2003 року, рішення місцевого суду Кіровоградського району м. Кіровограда від 03.02.2003 року залишено без змін. Уточнено резолютивну частину рішення вказівкою про поновлення ОСОБА_1 на роботі з 4 листопада 2002 року. (а.с. 9). Відповідно до ч. 7 ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Частиною 3 ст. 208 ЦПК України передбачено, що судовий розгляд закінчується ухваленням рішення суду , а у випадках, передбачених ст.ст. 389-6 та 389-11 цього Кодексу, - постановленням ухвали. Як вбачається із матеріалів справи , єдиним рішенням суду , яким ОСОБА_1 було поновлено на роботі є рішення місцевого суду Кіровського району м. Кіровограда від 03.02.2003 року , яке і повинно було виконуватися. ( т.1 ас. 7-8) На виконання вище значеного рішення суду командиром військової частини № НОМЕР_1 видано наказ № 21 від 04.02.2003 року , яким ОСОБА_1 поновлено на роботі на посаді в`язальниці схемних джгутів, шнурів і кабелів у військовій частині НОМЕР_1 з 16.12.2002 року, що не заперечувала у судовому засіданні і позивач. ( т.2 ас. 26) Ці обставини також встановлено рішенням місцевого суду Кіровського району м. Кіровограда від 23.12.03р. та рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 18 травня 2004 року. ( ас. 142-144) 04.02.2003 року , після поновлення на роботі, ОСОБА_1 подала роботодавцю заяву про розірвання трудового договору з 05.02.03 за власним бажанням.( т.2 ас.4) Наказом № 22 від 05.02.2003 року звільнено ОСОБА_1 з 5 лютого 2003 року за власним бажанням по ст. 38 КЗпП України з виплатою грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку за 4 календарні дні за період з 16.12.2002 року по 5.02.2003 року та виплачено 3-х місячний заробіток за недодержання Закону про охорону праці. ( т.1 ас. 80) Наведене вище свідчить про те, що відповідач негайно виконав рішення суду про поновлення позивача на роботі , а остання після поновлення реалізувала своє право , передбачене ст. 38 КЗпП України і подала заяву про розірвання трудового договору з 05.02.2003 року, яка була задоволена роботодавцем. Разом із тим, як вбачається із матеріалів справи , після зазначених вище подій було видано два виконавчих листа : - перший виданий на підставі рішення місцевого суду Кіровського районну м. Кіровограда від 03.02.2003 року про стягнення із військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 324,52 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 500 грн. моральної шкоди, а всього 824,52 грн. Виконавчий лист видано 25.07.2003 року. ( т.2 ас.62) - другий , у якому зазначено виконавчий лист місцевого суду Кіровського району м. Кіровограда по ухвалі Апеляційного суду Кіровоградської області від 23 червня 2003 року з зазначенням : ОСОБА_1 поновити на роботі на посаді в`язальниці схемних джгутів, шнурів і кабелів у військовій частині НОМЕР_1 з 4 листопада 2002 року з зазначенням про негайне виконання. Виконавчий лист видано 3.11.2003 року. ( т.2 ас. 63) Не даючи будь-якої правової оцінки законності ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 23 червня 2003 року , колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне . Повноваження апеляційного суду було визначене ст. 305 ЦПК України ( у редакції станом на день постановлення вищезазначеної ухвали). З аналізу змісту ст. 305 ЦПК України вбачається, що такої форми закінчення розгляду справи апеляційним судом як : залишення рішення суду першої інстанції без змін , з уточненням резолютивної частини рішення зазначеною статтею не передбачено. Щодо наявності двох виконавчих листів по виконанню одного судового рішення слід зазначити наступне . Відповідно до ст. 348 ЦПК України , у редакції на день видання виконавчих листів , за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або допущено до негайного виконання , за заявою особи, на користь якої постановлено рішення, видається один виконавчий лист. Законність видачі двох виконавчих листів у межах даного повозу апеляційним судом не перевіряється і правової оцінки не дається. У ході розгляду справи , з пояснень сторін , апеляційним судом встановлено , що рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 22 жовтня 2008 року , залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення , яким позовні вимоги ОСОБА_1 частково задоволено. Визнано недійсним наказ ДП «Кіровоградський ремонтний завод» № 205 від 4 листопада 2002 року про поновлення ОСОБА_1 на роботі в`язальника схемних джгутів. Визнано недійсним наказ ДП «Кіровоградський ремонтний завод» № 21 від 4 лютого 2003 року про поновлення ОСОБА_1 на роботі в`язальника схемних джгутів. Визнано недійсними записи за № 23 та 24 в оригіналі трудової книжки ОСОБА_1 та зобов`язано ДП «Кіровоградський ремонтний завод» внести в них відповідні зміни, зазначивши в записі АДРЕСА_1 дату поновлення на роботі «4 листопада 2002 року» і підставу «наказ № 115 від 26 червня 2003 року», у записі № 24 - дату звільнення з роботи «5 лютого 2003 року» і підставу «наказ № 22 від 5 лютого 2003 року». Зобов`язано ДП «Кіровоградський ремонтний завод» внести в дублікат трудової книжки ОСОБА_1 відомості в частині зазначення стажу роботи по окремих періодах із зазначенням найменування, дати і номера документа, на підставі якого проведено відповідні записи у дублікаті. Визнано недійсним запис за № 7 у дублікаті трудової книжки ОСОБА_1 та зобов`язано ДП «Кіровоградський ремонтний завод» внести в нього відповідні зміни, зазначивши в записі дату звільнення з роботи «5 лютого 2003 року» і підставу «наказ № 22 від 5 лютого 2003 року». У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з ДП «Кіровоградський ремонтний завод» на користь держави судовий збір в сумі 51 грн.

Посилання позивача та її представника на те, що у зв`язку із визнанням недійсним наказу ДП «Кіровоградський ремонтний завод» № 21 від 4 лютого 2003 року про поновлення ОСОБА_1 на роботі в`язальника схемних джгутів вона вважається такою , що не була поновлена на роботі є необгрунтованим. Наказ по підприємству є письмовою формою фіксування певної події а саме поновлення позивачки на роботі на виконання рішення суду. Визнання недійсним наказу не є визнанням недійсним самої події поновлення на роботі , оскільки саме після цієї події ОСОБА_1 4.02.2003 року подала заяву про звільнення і наказом № 22 від 5 лютого 2003 року позивача було звільнено по ст. 38 КЗпП України. Тобто поновлення позивача на роботі відбулося, а внаслідок прийняття ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 23 червня 2003 року підлягає зміні тільки дата , з якої позивача було поновлено на роботі : а саме дата поновлення на роботі «16 грудня 2002 року» підлягає зміні на « 4 листопада 2002 року». Зазначена обставина впливає тільки на розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу , який відповідач повинен би виплатити позивачці. Разом із тим вищезазначена ухвала суду з цього приводу не містить визначення іншого розміру стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу , ніж визначений у рішенні місцевого суду Кіровського районну м. Кіровограда від 03.02.2003 року. Крім цього, як вбачається із змісту рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 22 жовтня 2008 року поновлення позивача на роботі відбулося з 4 листопада 2002 року на підставі наказу № 115 від 26 червня 2003 року. Цим же рішенням суду встановлено, що позивач звільнена з роботи «5 лютого 2003 року» на підставі наказу № 22 від 5 лютого 2003 року. Як пояснила позивач та підтверджено матеріалами справи , іншого рішення суду , яким би було визнано незаконним звільнення позивача з роботи з 5 лютого 2003 року на підставі наказу № 22 від 5 лютого 2003 року не існує. Таким чином , колегія суддів , з врахуванням викладеного дійшла переконання , що вимоги позивача про поновлення на роботі з посиланням на ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 23 червня 2003 року є безпідставними , оскільки єдине рішення , яким ОСОБА_1 було поновлено на роботі це рішення місцевого суду Кіровського району м. Кіровограда від 03.02.2003 року, яке відповідачем було виконано добровільно та негайно а саме 4.02.2003 року. Саме з цих підстав у задоволенні позову і необхідно відмовити у поновленні на роботі , а з врахуванням цього і у задоволенні інших вимог , які є похідними від поновлення на роботі. Посилання позивача та її представника на наявність рішень судів , пов`язаних з оскарженням дій виконавчої служби по виконанню судового рішення , як на такі , що мають преюдиційне значення для вирішення зазначеного спору не спростовує висновок апеляційного суду про виконання рішення суду про поновлення на роботі. Законність відкриття виконавчого провадження , інших дій державних виконавців у даному судовому процесі не перевіряється , оскільки це не є предметом позову. Інші доводи апеляційної скарги є також необгрунтованими , та у зв`язку із висновком суду про виконання рішення суду та поновлення позивача на роботі , не мають будь-якого правового значення. Враховуючи вищезазначене , колегія суддів дійшла переконання, , що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права , його висновки не відповідають дійсним обставинам справи, що є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову. Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316, 319 ЦПК України , колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.06. 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Кіровоградський ремонтний завод» про : - стягнення оплати вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі у сумі 241929 грн.; - стягнення компенсації заподіяної шкоди у сумі 50000 грн.; - визнання бездіяльності щодо невиконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03.02.2003, зміненого ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 26.06.2003 про поновлення її на роботі неправомірною; - зобов`язання на виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03.02.2003, зміненого ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 26.06.2003: видати наказ про поновлення її на роботі; допустити її до виконання трудових обов`язків; - стягнення на її користь компенсацію заподіяної моральної шкоди у сумі 50000 грн. відмовити. Судові витрати, пов`язані із розглядом справи віднести за рахунок держави , понесені відповідачем за його рахунок. Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя
Судді :