Номер провадження: 22-ц/785/5466/15
Головуючий у 1 інстанції Тополева Ю. В.
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого судді - Кварталової А.М.,

суддів Гірняк Л.А., Доценко Л.І.,

при секретарі Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, ОСОБА_3 про усунення перешкод та зобовязання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2015 року, -

встановила:

ОСОБА_1, уточнивши позовні вимоги, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, за участю третіх осіб Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, ОСОБА_3 про усунення перешкод та зобовязання вчинити певні дії.

Позивач просив усунути перешкоди в розрахунку часток між співвласниками домоволодіння по вул. Качалова, 11 в м. Одесі шляхом надання дозволу КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради виконати розрахунок часток без згоди ОСОБА_2, а також зобовязати ОСОБА_2 допустити працівників КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради до приміщень, якими він користується.

Позов обґрунтовував тим, що на підставі договору дарування частини житлового будинку від 16.03.2006р. позивачу та ОСОБА_3 належить на праві спільної часткової власності в рівних долях, 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами № 11 по вул. Качалова в м. Одесі. Інша частина житлового будинку належить відповідачу, земельна ділянка перебуває у спільному користуванні.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 01.02.2007р. за відповідачем визнано право власності в порядку спадкування на 37/50 частин домоволодіння по вул. Качалова, 11 в м. Одесі.

У червні 2013 року відповідач зніс сарай, вбиральню, літню кухню та самовільно побудував на цьому місці одноповерховий будинок. У червні 2014 року відповідач зніс частину будинку літ. «А» та на цьому місці самовільно будує двоповерховий будинок. У даний час загальна площа домоволодіння зменшилася і тому змінилися реальні частки співвласників, які не відповідають розміру часток, зазначених у правовстановлюючих документах. Позивач неодноразово звертався до відповідача щодо надання згоди на розрахунок часток у спільній власності, проте отримав відмову.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач та його представник позов не визнали та просили відмовити у його задоволенні. Відповідач зазначав, що позивач до предявлення позову не звертався до нього щодо надання згоди на розрахунок часток у спільній власності та він не перешкоджає проведенню такого розрахунку та допуску працівників КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради до приміщень.

Третя особа - представник КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради у судові засідання не зявився, будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи належним чином. 05.11.2014р. представник КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради подав до суду письмові заперечення, в яких зазначав, що на дату предявлення позову, ОСОБА_1 не звертався до підприємства із замовленням про проведення розрахунку часток у домоволодінні № 11 по вул. Качалова в м. Одесі та що за відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку, при цьому, самочинно збудовані обєкти нерухомого майна в розрахунок не включаються.

Третя особа - ОСОБА_3 у судові засідання не зявлялася, доручила представництво її інтересів позивачу шляхом видачі довіреності.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2015р. позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзіОСОБА_1 просить рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2015р. скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу , просив її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, його представник ОСОБА_4 просили апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Третя особа - Комунальне підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради сповіщені про слухання справи належним чином, про що в матеріалах справи є докази(а.с.213).

Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, така неявка сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, мотиви і доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та в межах заявлених позовних вимог, вислухавши пояснення сторін, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи позивачу ОСОБА_1 у задоволенні позову, суд першої інстанції на підставі ст. 356 ЦК України,дійшов висновку про те, що на дату предявлення позову, тобто 18.08.2014р. позивач ОСОБА_1 не звертався до КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради із замовленням про проведення розрахунка часток у домоволодінні № 11 по вул. Качалова в м. Одесі. Відповідну заяву про перерахунок часток позивачОСОБА_1 подав до КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради вже під час розгляду судом справи, а саме: 22.03.2015р., та за вих. 1607-10/137-Р від 01.04.2015р. йому було надано відповідь, що за відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток, питання вирішується у судовому порядку. 23.03.2015р. ОСОБА_1 направив на адресу відповідача лист з проханням надання письмової згоди на розрахунок часток.

Разом із тим, відповідач ОСОБА_2Б у судовому засіданні зазначав, що не чинив позивачу перешкоди у проведенні відповідного розрахунку та 23.03.2015р. самостійно направив на адресу КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради заяву з проханням провести розрахунок часток, надавши суду копії цієї заяви та фіскального чеку про оплату поштових послуг на підтвердження відправки заяви.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що під час розгляду справи не знайшов підтвердження факт порушення відповідачем права позивача на перерахунок часток та наявність спору між сторонами, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

З'ясувавши в достатньо повному обсязі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм належну правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Судом встановлено, що на підставі договору дарування частини житлового будинку від 16.03.2006р. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 належить на праві спільної часткової власності в рівних частках 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами № 11 по вул. Качалова в м. Одесі. Право власності за ними зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 29.03.2006р.

Інша частина домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Качалова, 11, а саме 37/50 частин належить ОСОБА_2 у порядку спадкування за азконом на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01.02.2007р.

15.02.2007р. право власності ОСОБА_2 було зареєстровано у КП «ОМБТІ та РОН», номер запису 3258 в книзі 180дод-116, за реєстраційним № 14025414.

У зазначеному рішенні Малиновського районного суду м. Одеси від 01.02.2007р.встановлено, що відповідно до архівних даних, на підставі заяви, відбувся перерахунок часток домоволодіння. На підставі цього, зокрема, у ОСОБА_3 та ОСОБА_1, що володіють 1/2 частиною домоволодіння, на підставі договору дарування від 16.03.2006р., ідеальна частка складає 13/50 частини домоволодіння у рівних частинах кожному.

Як вбачається з матеріалів справи зазначений вище розрахунок ідеальних часток був здійснений КП «ОМБТІ та РОН» 08.06.2006р.

Як на підставу для здійснення перерахунку ідеальних часток у домоволодінні позивач посилався на те, що відповідач ОСОБА_2 у червні 2013 року зніс сарай, вбиральню, літню кухню та самовільно побудував на цьому місці одноповерховий будинок, а у червні 2014 року відповідач зніс частину будинку літ. «А» та на цьому місці самовільно будує двоповерховий будинок.

У листі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 16.12.2014р. зазначено, що ОСОБА_2 не виконав вимоги припису Інспекції з усунення порушень містобудівного законодавства, виданого 03.07.2014р. № 359, які мали бути усунені до 03.09.2014р.

Разом із тим, постановою Київського районного суду м. Одеси від 01.09.2014р. було визнано протиправними дії Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області відносно винесення постанови № 340 від 15.07.2014р. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 7 ст. 96 КУпАП.

Крім того, судом встановлено, що після здійсненого розрахунку ідеальних часток позивач ОСОБА_1, здійснив будівництво на території земельної ділянки по вул. Качалова, 11 в м. Одесі двоповерхового будинку літ. «С-2ж», надвірних споруд - сараїв літ. «Т», літ. «У», а також прибудови «а-6», що відображено у технічному паспорті, виготовленому КП «ОМБТІ та РОН» 26.03.2009 року.

При цьому, рішенням апеляційного суду Одеської області від 20.01.2015р. було задоволено частково позов ОСОБА_2 та зобовязано ОСОБА_1 та ОСОБА_3 усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні належною йому частиною будинку, шляхом знесення за власний рахунок обєкту самочинного будівництва прибудови «а-6» за адресою: м. Одеса, вул. Качалова, 11. Зазначене рішення набрало законної сили та за ним було видано виконавчий лист.

У матеріалах справи відсутні відомості щодо введення позивачем в експлуатацію інших збудованих ним приміщень двоповерхового будинку літ. «С-2ж», надвірних споруд сараїв літ. «Т», літ. «У».

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку про те, що у порушення Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007р. № 55, позивач ОСОБА_1 до КП «ОМБТІ та РОН» (за висновком), із відповідними заявами не звертався, а відразу подав позов до суду до особи, а саме ОСОБА_2з якою немає спору про право цивільне.

Доказів того, що між сторонами до подачі позову існує спір щодо перерахунку часток у домоволодінні позивачем не надано.

Як вбачається з письмових заперечень КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради( надалі КП «БТІ» ОМР),Комунальне підприємство не перебуває на бюджетному утриманні, господарську діяльність здійснює на принципі господарського розрахунку на підставі тарифів, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №41 від 16 лютого 2011р. «Про заходи щодо впорядкування тарифної політики з надання послуг КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості»(із змінами, внесеними рішенням №203 від 28.04.2011р.), а також затвердженого виконавчим комітетом фінансового плану. Для початку будь-яких робіт, необхідне оформлення відповідного замовлення та сплати послуг, за умови обовязкової особистої появи власника або його уповноваженої особи до КП «БТІ» ОМР.

Позивач ОСОБА_1 до КП «БТІ» ОМР із замовленням про проведення розрахунку часток у домоволодінні №11, по вул. Качалова в м. Одесі не звертався, що виключає можливість порушення прав позивача зі сторони КП «БТІ» ОМР та відповідача.

Відповідно до Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток обєктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007р. №55, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.07.2007р. №774/14041, розрахунок часток у спільній власності на обєкти нерухомого майна виконується за заявами всіх співвласників обєктів нерухомого майна. У разі невідповідності розмірів часток, указаних у правовстановлюючих документах, реальним часткам(наприклад, у звязку з проведеною прибудовою) за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних документів. За відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується у судовому порядку. Самочинно збудований обєкт нерухомого майна до розрахунку не включається.

У своїх запереченнях КП «БТІ» ОМР посилаються на те, що під час проведення технічної інвентаризації домоволодіння від 26.03.2009р. за заявою ОСОБА_1 було встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 самочинно збудовано житловий будинок літ. «С», загальною площею 86,7 кв.м., житловою площею 46,1 кв.м., прибудову літ. «а6», загальною площею 20,7 кв.м., житловою площею 14,6 кв.м., сараї літ. «Т», «У», внаслідок чого домоволодіння в цілому складається з двох житлових літ. «А» та «С», сараї літ. «Л», «Т», «У», вбиральні літ. «П», літньої кухні літ. «Р», гаражу літ. «Н», огорожі №4,5,9-12, мостіння IV, VI. Відомості щодо введення в експлуатацію самочинних будівель у БТІ відсутні. Інших даних щодо складу домоволодіння №11 по вул. Качалова в м. Одесі, в КП «БТІ» ОМР не має.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів, розглянувши скаргу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Доводи апелянта про те, що його права порушені відповідачем, не відповідають обставинам справи, тому що ОСОБА_1 до КП «БТІ» ОМР із замовленням про проведення розрахунку часток у домоволодінні №11, по вул. Качалова в м. Одесі не звертався. Не надав доказів того, що КП «БТІ» ОМР не виконало його замовлення у звязку з відмовою відповідача у надання згоди на перерахунок часток.

Тобто, доказів того, що ОСОБА_1 оформив таке замовлення у КП «БТІ» ОМР , йому призначена була дата для його виконання, що він про ці обставини повідомив ОСОБА_2, який відмовився від виконання матеріали справи не містять.

В суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_2Б посилався на те, що 23.03.2015р. самостійно направив на адресу КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради заяву з проханням провести розрахунок часток домоволодіння, надавши суду копії цієї заяви та фіскального чеку про оплату поштових послуг на підтвердження відправки заяви. Після цього, як пояснив ОСОБА_2 працівники КП «БТІ» ОМР приходили до домоволодіння №11 по вул. Качалова в м. Одесі для здійснення перерахунку часток, але позивач їх не впустив.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку проте, що між сторонами не існує спору, є заява ОСОБА_2, яку він надав на адресу КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради про погодження на розрахунок часток у домоволодінні.

Інші доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, тому мають бути відхилені.

Підстав для ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ст.3 ЦПК України це рішення не перешкоджає ОСОБА_1 звернутися до суду з позовними вимогами за захистом порушених, невизнаних або оспорюваним прав чи інтересів після звернення в установленому порядку до КП «БТІ» ОМР , залучивши їх до участі у справі.

Керуючись ст.ст. 209,303,307п.1ч.1,308,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7