АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

10 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Махлай Л.Д., Левенця Б.Б.,

при секретарі: Прохоровій В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, про роз'яснення рішення Апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_4, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки - ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.05.2014 і до досягнення нею повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_4, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісяця, відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року в частини відмови у задоволені позовних вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання і розподілу судових витрат скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1/6 частини від доходу щомісячно, на період навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_4 двадцяти трьох років, починаючи з 21.05.2014 року. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

23 лютого 2015 року відповідач та його представник звернулися до суду з заявами про роз'яснення рішення суду, в яких просять суд дати роз'яснення в частині порядку врахування грошових сум, що були перераховані позивачу до прийняття судами рішень, а саме з липня 2014 року по лютий 2015 року.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою заяву та заяву ОСОБА_2 підтримав, просив задовольнити.

ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення заяв заперечувала.

Третя особа ОСОБА_4 та представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи повідомлялися, в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з'явилися в судове засіданні.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, дослідивши доводи заяв, перевіривши матеріали справи в межах заяв, вважає, що рішення роз'ясненню не підлягає, на підставі наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

За змістом вказаної норми процесуального закону, в заяві про роз'яснення рішення має бути зазначено, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю, якщо воно є неясним та незрозумілим як для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання.

Зі змісту поданих заяв вбачається, що відповідач не згоден з висновками апеляційного суду щодо визначеного судом часу з якого присуджуються аліменти.

Проте резолютивна частина рішення суду від 17 лютого 2015 року не припускає різного тлумачення та відповідає нормам матеріального права, а саме ч. 1 ст. 191 СК України, відповідно до якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Також, колегія суддів не вбачає підстав для роз'яснення рішення в частині порядку врахування грошових сум, що були перераховані позивачу, оскільки суть роз'яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові та невирішені ним вимоги, він лише має роз'яснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Резолютивна частина рішення суду, з урахуванням мотивувальної частини, викладена чітко та зрозуміло у повній відповідності до вимогах матеріального та процесуального закону.

За наслідками розгляду позовних вимог про стягнення аліментів суд визначає вид аліментів та конкретизує їх розмір у судовому рішенні, державний виконавець стягує аліменти на підставі виконавчого листа, заборгованість за аліментами та її розмір може визначати державний виконавець. Порядок зарахування грошових коштів, який просить роз'яснити заявник, вирішується державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», або шляхом перерахунку заборгованості у разі добровільного виконання рішення суду.

Якщо ж під час виконання рішення між державним виконавцем та сторонами виконавчого провадження виникне спір щодо розміру заборгованості за аліментами, то він за заявою заінтересованої особи визначається судом.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз'яснено, що якщо заявником фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 221 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, про роз'яснення рішення Апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа № 753/9228/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3988/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Колесник О.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф..