Справа № 1913/617/12
УХВАЛА

Іменем України

"03" липня 2015 р. Підгаєцький районний суд Тернопільської області у складі: головуючої-судді ОСОБА_1 при секретарі Чебан Т.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Підгайці справу за поданням головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Підгаєцького районного управління юстиції ОСОБА_2М про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України , суд

Встановив:

03.07.2015 р.Головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Підгаєцького районного управління юстиції звернувся до суду з поданням і просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України громадянку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, до виконання нею зобов»язань, які покладені судовим рішенням згідно виконавчого листа Підгаєцького районного суду по справі № 1913/617/2012 від 09.08.2012 року.

Подання мотивовано тим, що боржник ОСОБА_3на виклики державного виконавця не реагує, ухиляється від виконання своїх зобов'язань. Заборгованість по сплаті зобов'язань за кредитним договором складає 60220 гривень, не погашена, також є заборгованість по оплаті судового збору в сумі 603 грн.В поданні ставить питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_4, до повної сплати заборгованості для забезпечення повного, своєчасного та реального виконання зазначеного виконавчого листа. Відділ ДВС Підгаєцького районного управління юстиції тернопільської області вважає, що невжиття заходів про тимчасове обмеження особи у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань може в подальшому ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду по справі.. У звязку з чим ставить питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_3., до повної сплати заборгованості для забезпечення повного, своєчасного та реального виконання зазначеного виконавчого листа.

Вивчивши матеріали подання, підстави для вжиття заходів про обмеження в праві виїзду за межі України, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Крім цього, відповідно до ст.2 протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(ратифікований Законом України 11.09.1993 р.) та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Частинами 2-3 ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, який ратифіковано Указом Президії Верховної Ради Української РСР № 2148-VIII від 19.10.73 р. встановлено, що кожна людина має право, покидати будь-яку країну, включаючи свою власну, і це право не може бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, та які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав та свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними у цьому пакті.

Закон України від 21.01.1994 року "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов'язання, то до виконання зобов'язань або розв'язання спору, може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч.ч. 2,4 ст.6 Закону "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч. 1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України.

З погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону N 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону N 606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПКУкраїни наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, заявник не надав доказів того, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон (закордонний паспорт) і відповідно має реальну можливість виїхати за межі України. Також, у поданні

відсутні документи, які б свідчили про здійснення відповідних виконавчих дій щодо сплати боржником суми заборгованості. Також не надано доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що боржник за час виконання рішення виїжджав за межі України, що призвело до виникнення заборгованості, або боржник безпідставно не з'являвся на виклики державного виконавця.

За результатами розгляду подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яке розглядається в порядку ст. 377-1 ЦПК України, судом виноситься ухвала. При цьому, порядок тимчасового обмеження у праві виїзду, за межі України регулюється Законом України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України", відповідно до якого не передбачено обмеження в праві виїзду за межі України за ухвалою суду.

За таких обставин, враховуючи вимоги Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд не знаходить підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст.ст. 377-1 ЦПК України, Законом України Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання відділу Державної виконавчої служби Підгаєцького районного управління юстиції Тернопільської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області протягом пяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: підпис ОСОБА_1

Голова Підгаєцького районного суду ОСОБА_1