Справа № 2-2565/2010
7 квітня 2010 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Буран. О.М.
при секретарі - Татар Ю.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Одеська Універсальна товарна біржа «Центр» про визнання договору купівлі - продажу дійсним, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, суд
У листопаді 2009 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Одеська Універсальна товарна біржа «Центр» про визнання договору купівлі - продажу дійсним, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом.
У судовому засіданні позивач уточнив свої позовні вимоги та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на Одеській Універсальній товарній біржі «Центр» від 29.01.1996 року, за яким ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 придбали у власність квартиру АДРЕСА_1, та визнати за позивачем право власності на вищевказану квартиру.
У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити його вимоги у повному обсязі: визнати договір купівлі продажу дійсним та визнати за ним право власності.
Відповідачі у судове засідання не зявилися, про день слухання справи повідомлялися належним чином.
Згідно ст. 169 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів.
З урахуванням думки позивача про можливість розгляду справи у відсутність відповідачів, суд ухвалив про заочний розгляд справи
Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши позивача, прийшов до висновку, що позов обґрунтований, доказаний та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
У судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_2 була набута ОСОБА_4 (матір*ю позивача), ОСОБА_5 (бабусею позивача) та її чоловіком ОСОБА_6, згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна на Одеській Універсальній товарній біржі «Центр» від 29.01.1996 року без визначення часток кожного із співвласників.
Договір був зареєстрований в ОМБТІ та РОН.
Всі зобовязання щодо розрахунків за придбане майно, покупці виконали у повному обсязі до підписання договору.
Судом було встановлено, що 4 січня 2000 року ОСОБА_6 помер (Свідоцтво про смерть І-ЖД № 205222. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину спірної квартири. Його дружина, ОСОБА_5, як спадкоємець першої черги, своєчасно прийняла спадщину.
10 лютого 2009 року ОСОБА_5 померла (Свідоцтво про смерть І-ЖД № 177347. Дочка померлої ОСОБА_4, своєчасно прийняла спадщину. Однак, у зв*язку з її смертю, що наступила 18 липня 2009 року, із відповідною заявою до нотаріальної контори не звернулася.
Позивач та його брат ОСОБА_7, як спадкоємці першої черги за законом, своєчасно прийняли спадщину, продовжують проживати у спірній квартирі. У встановлені законом строки, звернулися із відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до нотаріальної контори.
Судом було з*ясовано, що брат позивача, відповідач по справі, відмовився від прийняття спадщини на користь позивача.
Але, як було встановлено, у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану квартиру, позивачеві було відмовлено.
Відповідно до ст. 220 ЦК України, якщо сторонами досягнуто угоди щодо всіх істотних умов договору, якщо це підтверджується письмовими доказами, якщо здійснилося повне або часткове виконання договору, але якщо одна сторона ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978 року, зі змінами № 15 від 15.05.1998 року „Про судову практику по справам про визнання угод недійсними, з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною.
При таких обставинах суд вважає, що такий договір можна визнати дійсним.
На підставі вищевказаного та керуючись ст. ст. 10, 45, 60, 213, 215, 224-226 ЦПК України, ч. ч. 1,2,4,5, ст. 203, ст. 328, 334 ЦК України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978 року, зі змінами № 15 від 15.05.1998 року „Про судову практику по справам про визнання угод недійсними, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі продажу нерухомого майна, зареєстрованого на Одеській Універсальній товарній біржі «Центр» від 29.01.1996 року, за яким ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 придбали у власність квартиру АДРЕСА_1.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: О.М. Буран