Справа № 308/3929/15-ц
25.06.2015 м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді - Світлик О.М.,
при секретарі судового засідання - Копчі Є.І
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, мотивуючи його тим, що 01.06.1996 року вони з відповідачем уклали шлюб, зареєстрований 01.06.1996 року у Центральному відділі РАГСу м. Києва.
Вказує, що з відповідачем у них є спільна дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що на даний момент проживає з нею.
Зазначає, що 07.08.2002 року шлюб між ними було розірвано. При розлученні ОСОБА_2 зобов`язався сплачувати аліменти в розмірі 25% від заробітної плати на її користь, які відраховували на її рахунок в Райффайзен Банк Аваль. Однак, остання виплата була в травні 2010 року.
В цей самий період відповідач перевівся з Мукачівської військової частини на службу до Львова. Відповідач є офіцером старшого офіцерського складу Української - звання майор, на сьогоднішній день проходить службу у в/ч НОМЕР_1 . Після зміни місця служби відрахування аліментів припинилося.
Вважає, що відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов`язку утримувати свою дитину, хоча його заробітна плата достатньо висока і дозволяє це робити, а також жодним чином не приймає участі у вихованні своєї доньки ОСОБА_3 . Натомість батьки відповідача допомагали сумою 500 грн. на місяць зі своєї пенсії, що не зобов`язані робити.
Таким чином, просить суд щомісячно стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на її користь аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до її повноліття, а також як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 від його заробітку, починаючи із дня пред`явлення цього позову.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, однак, подала суду заяву від 24.06.2015 року, в якій просить розглянути справу без її участі. Проти заочного рішення не заперечує. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить розглянути справу за наявними в ній матеріалами.
Третя особа ОСОБА_3 свою явку у судове засідання не забезпечила, про причини неявки суд не повідомила.
Окрім цього, 22.06.2015 року до суду з м. Ходорів, в. 16 липня б1Г кВ 12 надійшло термінове електронне повідомлення № 2, у якому відправником зазначено відповідача ОСОБА_2 , при цьому відправник просить не розглядати його справу без його участі, так як він не може наразі бути присутній при розгляді справи, бо знаходиться в зоні АТО. Зазначає, що копії, що були надіслані, він не отримав, так як невірно вказана адреса частини, де він проходить службу. Просить копії ухвал і додатків вислати на його домашню адресу і надрукувати на своєму сайті.
Ознайомившись з вказаним електронним повідомленням, суд дійшов висновку, що дане клопотання, адресоване суду особою, яку суд не в змозі встановити, не підлягає задоволенню з огляду на наявні у ньому суперечливі обставини та враховуючи наступне.
Відправник обґрунтовує неможливість ОСОБА_2 бути присутнім на розгляді справи перебуванням в зоні АТО, водночас надсилаючи електронне відправлення з м. Ходорів, яке є містом районного підпорядкування Жидачівського району Львівської області, та не є зоною, де проходять антитерористичні дії.
Крім того, відправник зазначає, що копії, які були йому надіслані, він не отримав, так як не вірно вказана адреса частини, де він проходить службу.
Враховуючи вказані заяви учасників судового процесу справа розглянута в порядку ст. ст. 158, 169 ЦПК України за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, враховуючи, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши забрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, приходить до наступного висновку.
Як встановлено з матеріалів справи, 07.08.2002 року шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис № 169, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 07.08.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Мукачівського міського управління юстиції Закарпатської області.
У позивача з відповідачем є спільна донька: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно 09.06.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міського управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис № 865.
Судом також встановлено, що ОСОБА_3 навчається в Словацькій республіці на першому курсі і її навчання буде продовжуватися до травня 2019 року, що підтверджується довідкою про навчання у середній спеціалізованій школі торгівлі та послуг з перекладом.
Судом також встановлено, що ОСОБА_2 змінив місце служби у зв`язку з розформуванням військової частини, яка знаходилася за адресою: АДРЕСА_1 ). Адреса місця служби відповідача ОСОБА_2 на сьогоднішній день: АДРЕСА_2 , НОМЕР_1 від 16.04.2015 року.
Після зміни місця служби відрахування аліментів припинилося, доказів протилежного суду не надано.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року (редакція зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), ратифікованою Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року за № 789-XІІ), яка посилається на Декларацію прав дитини, прийняту Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.
Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.
За ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК).
Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно з ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України).
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача у частині стягнення щомісячно із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на її користь аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до її повноліття у розмірі ? від його заробітку, починаючи із дня пред`явлення позову, підлягають задоволенню.
Разом з тим, так як ОСОБА_3 18 років виповниться тільки 18 жовтня 2015 року, на той час вона продовжуватиме навчання та у зв`язку з цим потребуватиме матеріальної допомоги позивач просить суд стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 як повнолітньої дитини, що продовжує навчання у розмірі ? від його заробітку.
Згідно з вимогами ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Однак, беручи до уваги, що ОСОБА_3 досягне повноліття лише з 18.10.2015 року, вищенаведена вимога є передчасною, оскільки не може бути реалізована на даний момент.
Суд також вважає, що у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України 243,60 грн. судового збору
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212, 213, 215, 294, 367 ЦПК України, ст. ст. 141, 150, 155, 180 183, 199 СК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів задоволити частково.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття у розмірі 1/4 від його заробітку, починаючи із 06 квітня 2015 року.
Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення рішення без участі особи, яка її оскаржує, - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуюча О.М. Світлик