Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2015 року Путильський районний суд

Чернівецької області

у складі:

головуючого судді Дідуха Д.В.

секретаря Мигирян Т.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Путила справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та розподіл спільного майна набутого під час перебування у шлюбі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та розподіл спільного майна набуте під час перебування в шлюбі.

В позові зазначив, що 09 листопада 2014 року з відповідачкою зареєстрували шлюб у виконкомі Розтоківської сільської ради Путильського району Чернівецької області, актовий запис №14.

Перший місяць з відповідачкою прожили нормально, але через декілька місяців, з незрозумілих йому причин, її поведінка різко змінилась. Вона стала сваритись з будь-яких підстав і щоразу висловлювалась, що бажає повернутись до матері в АДРЕСА_1.

В березні вона зібрала свої речі і переїхала проживати до своєї матері. Він намагався повернути відповідачку в сім"ю, але остання заявила, що в її життєві плани не входить перебування з ним у шлюбі.

Вважає, що їх сім"я розпалась.

Шлюб розривається вперше.

Під час перебування в шлюбі вони набули деяке майно, яке повинно бути розподілене порівну. На їхньому весіллі, крім подарунків, їм були подаровані гроші в розмірі 26 000 грн., які під час весілля були передані відповідачці та її матері ОСОБА_5.

Із цих коштів вони оплатили послуги кухаря - 2000грн., музикантів -3000 грн., відеооператора в сумі 1500 грн., транспортні -2000 грн.,що всього становить 8500 грн.

З подарованих коштів залишилось 17500 грн., половину з них в сумі 8750 грн. бажає щоб відповідачка повернула йому.

Просить суд задовільнити його позовні вимоги.

Позивач і його представник позовні вимоги підтримали повністю.

Відповідачка і представник позов визнали частково, а саме згідні з позовними вимогами про розірвання шлюбу і не визнають позов про розподіл спільного майна набутого під час перебування у шлюбі.

Позивачка пояснила в суді, що гроші, які їм подарували на весілля, вони з позивачем використовували за взаємною згодою в особистих цілях до лютого місяця і не вели їх обліку. . В лютому місяці 2015 року грошей вже не стало. Вона пішла від позивача залишивши йому всі весільні подарки, які не бажає ділити. Грошей із собою не брала.

Заслухавши сторони, представників, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 09 листопада 2014 року позивач зареєстрував шлюб із відповідачкою у виконкомі Розтоківської сільської ради Путильського району, актовий запис №14.

Цього ж дня відбулось весілля, під час проведення якого гостями були подаровані подарунки, а також грошові кошти в сумі 26000 тис. грн., з яких 8500 грн. були оплачені на транспортні послуги, кухаря, відеооператора та музикантів. Решта грошей в сумі 17500 грн. залишилась у подружжя.

В березні місяці 2015 року відповідачка зібрала свої речі і переїхала проживати до своєї матері в АДРЕСА_1. На даний час вона не бажає продовжувати шлюбні відносини з позивачем.

Позивач просить розірвати між ними шлюб і поділити майно, що є їх спільною сумісною власністю у вигляді весільних грошових подарунків .

Згідно положень абзацу першого ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, а відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Суд вважає, що дана сім`я в результаті неналежного морально-психологічного клімату розпалася і зберегти її при таких обставинах неможливо, а подальше збереження сім`ї буде суперечити інтересам кожного з подружжя.

Згідно ст. 56 ч.3 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини, а частина 4 цієї ж статті передбачає, що примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки встановлені законом.

Вирішуючи позовні вимоги в частині розподілу спільного майна, набутого під час перебування у шлюбі, суд дійшов висновку, що згідно вимог ст.60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Пунктом 24 Постанови Пленума Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", зазначено, що до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

За нормами Сімейного кодексу України предметом поділу може бути майно подружжя, наявне в нього на час розгляду справи.

В судовому засіданні сторони підтвердили, що кошти в сумі 17500 грн., які в них залишилися після весілля, вони використовували за взаємною згодою для власних потреб кожного і в лютому місяці 2015 року їх вже не стало.

Доказів того,що відповідачка забрала грошові кошти, які були подаровані на весілля, в судовому засіданні не було підтверджено позивачем належними доказами.

Керуючись ст.105, 110, 112 СК України, та ст.ст. 10, 60, ,130,174, 213, 215, 223 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та розподіл спільного майна набутого під час перебування у шлюбі задовільнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєструваний у виконкомі Розтоківської сільської ради Путильського району Чернівецької області, актовий запис №14 від 09 листопада 2014 року.

В решті вимог відмовити за безпідставністю.

Апеляційну скаргу на рішення суду подається до Апеляційного суду Чернівецької області через районний суд протягом десяти днів після його проголошення.

Суддя