АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/4402/15 Головуючий ІІ інстанції Бездітко В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Бездітка В.М.,

суддів Сащенка І.С., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря Сашко Я.С.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2014 року у справі за поданням державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, -

встановила:

У жовтні 2014 року державний виконавець ВДВС ХМУЮ звернувся до суду з вищевказаним поданням, посилаючись на те, що на примусовому виконанні у Московському ВДВС ХМУЮ знаходиться виконавче провадження ВП №41306228 з примусового виконання виконавчого листа №1-кп/642/66/13 виданого 31.10.2013 року Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди 902 грн. 08 коп., та відшкодування моральної шкоди 5000 грн., а всього стягнути 5902 грн. 08 коп.

ОСОБА_3 в добровільному порядку не виконує рішення суду, заборгованість на користь ОСОБА_1 не сплачує.

Державним виконавцем вжито заходи примусового виконання рішення суду, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження», а тому невиконання боржником зобовязань, покладених на нього судовим рішенням є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України.

Просив тимчасово обмежити ОСОБА_3 у праві виїзду за кордон.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2014 року у задоволенні подання державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив

скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання державного виконавця, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування скарги зазначив, що

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні подання, суд першої інстанції виходив з того, що порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок врегульовано Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», яким визначено випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та встановлено порядок розв'язання спорів у цій сфері, проте зазначеним Законом не передбачено тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника у виконавчому провадженні до виконання рішення суду за ухвалою суду.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками, так як вони необґрунтовані і не відповідають вимогам закону.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 6 «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно до пункту 18 ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України до виконання зобов'язання за рішенням.

Згідно 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцем знаходження органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Як вбачається з матеріалів справи; на примусовому виконанні у Московському ВДВС ХМУЮ знаходиться виконавче провадження ВП №41306228 з примусового виконання виконавчого листа №1-кп/642/66/13 виданого 31.10.2013 року Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди 902 грн. 08 коп., та відшкодування моральної шкоди 5000 грн., а всього стягнути 5902 грн. 08 коп.

13.11.2013 року головним державними виконавцями винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копія" якої знаходяться в матеріалах справи, і боржникові надано строк для добровільного виконання рішення суду.

25.04.2014 року державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника.

З метою виявлення майна боржника були направлені запити до ДПСУ, ВДАІ, ПФУ, відділу державної реєстраційної служби.

12.02.2014 року, 14.05.2014 р. державним виконавцем було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що перевірити майновий стан боржника не виявилося можливим у звязку з відсутністю мешканців квартири, про що свідчать відповідні акти /а.с. 12-13/.

03.10.2014 року державним виконавцем було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що боржник за вказаною адресою не мешкає /а.с. 14/.

Згідно відповідей боржник не має відритих банківських рахунків, офіційно не працює та не отримує дохід, не перебуває на обліку в органах ПФУ.

Згідно автоматизованої бази "ДАІ-2000" за боржником не зареєстровано транспортних засобів.

Відповідно до відповіді адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УМВС України боржник зареєстрованим в ІНФОРМАЦІЯ_1 не значиться.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2014 року подання головного державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ задоволено. Оголошено розшук ОСОБА_3 /а.с. 28/.

ОСОБА_3рішення суду, яким з нього стягнуті грошові кошти не оскаржував, рішення набрало чинності. За значний час після набрання рішенням чинності заборгованість ОСОБА_3не сплатив.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що ОСОБА_3ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням та приходить до висновку про задоволення подання головного державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3

За таких обставин постановлена з порушенням норм процесуального права ухвала суду підлягає скасуванню з прийняттям нової ухвали про задоволення подання державного виконавця.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2014 року скасувати та постановити нову ухвалу.

Подання головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції задовольнити.

Обмежити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, що зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3, у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань за виконавчим листом № 1кп/642/66 виданому 31.10.2013 р. Ленінським районним судом м. Харкова.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді