Справа № 202/2242/15-ц
Провадження № 2/202/2429/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 червня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.

при секретарі Журавльов А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Обслуговуючий кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 266» , Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на ? частки квартири у спільному майні подружжя та ? частки квартири в порядку спадкування за законом, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Обслуговуючий кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 266» , Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на ? частки квартири в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка у березні 2015 року звернулася до суду з позовом про визнання права власності на ? частки квартири у спільному майні подружжя та ? частки квартири в порядку спадкування за законом, посилалась на те, що 30 серпня 1975 року між нею та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, від якого мають дочку ОСОБА_3 (у шлюбі ОСОБА_2) ОСОБА_4. У 1979 році на імя її чоловіка ОСОБА_3 було видано ордер на право зайняття житлового приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу № 266 квартири № 44 будинку № 55 корпус 1 по вул. Холодильній в м. Дніпропетровську. За час шлюбу вони сплатили вартість квартири. 17 вересня 2004 року ОСОБА_3 помер. Позивачка звернулася до Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що право власності на спадкове майно не було зареєстровано за спадкодавцем. Просила визнати за нею право власності на ? частину квартири № 44 будинку № 55 корпус 1по вул. Холодильній у м. Дніпропетровську в порядку ст. 60 Сімейного Кодексу України та на ? частину вищезазначеної квартири в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3.

Відповідачка у березні 2015 року подала зустрічний позов, який уточнила у червні 2015 року. У позові вона посилається на те, що 17 вересня 2004 року помер її батько ОСОБА_3 Після його смерті залишилося два спадкоємці вона та її мати - ОСОБА_1 Спадщина складається із квартири № 44 будинку № 55 корпус 1 по вул. Холодильній в м. Дніпропетровську. Однак в отриманні свідоцтво про право власності на частину цієї квартири в порядку спадкування за законом нотаріусом їй було відмовлено, оскільки право власності на квартири не було зареєстровано. Просила визнати за нею право власності на ? частку квартиру № 44 будинку № 55 корпус 1 по вул. Холодильній у м. Дніпропетровську, що розташована в Обслуговуючому кооперативі «Житлово-будівельний кооператив № 266» в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засіданні зявилася. Позовні вимоги первісного позову визнала у повному обсязі та проти їх задоволення не заперечувала. Свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник третьої особи Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 266» у судове засідання не зявилася . В матеріалах справи є лист третьої особи, відповідно до якого третя особа просить слухати справу без участі їх представника.

Представник третьої особи Шостої дніпропетровської державної нотаріально контори у судове засідання не зявився. В матеріалах справи є лист третьої особи, відповідно до якого Шоста державна нотаріальна контора просить слухати справу без участі їх представника.

Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що первісний позов та зустрічний позов підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні факти та обставини.

30 серпня 1975 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу І-КИ № 409567.

08 травня 1976 року від шлюбу народилася дочка ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про народження IІ-КИ № 322077. ОСОБА_5 грудня 1994 року уклала шлюб із ОСОБА_6 та отримала прізвище «Заботнова».

Відповідно до Ордеру № 524 від 14.08.1979 року на житлове приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу № 266, виданого на підставі списків ЖБК № 266, затверджених виконкомом міської ради народних депутатів м. Дніпропетровська № 727 від 09.11.1978 року, як члену ЖБК № 266, ОСОБА_3 надано право на зайняття житлового приміщення квартири № 44 будинку № 55 корпус 1 по вул. Холодильній в м. Дніпропетровську на склад сімї з трьох осіб: він, дружина ОСОБА_1, дочка ОСОБА_5.

Згідно витягу зі списків членів ОК «ЖБК № 266» ОСОБА_3 був членом ЖБК з 09.11.1978 року. Відповідно до довідки ОК «ЖБК № 266» б/н від 24 грудня 2014 року ОСОБА_3 разом із жінкою ОСОБА_1 в повному обсязі виплатив вартість квартири № 44 будинку № 55 корпус 1 по вул. Холодильній в м. Дніпропетровську у період з 01.07.1979 року до 30.06.1991 року.

На підстав довідки ЖБК № 266 від 21.04.2005 року № 37 та рішення виконкому Дніпропетровської міської ради від 21.10.1999 року № 2091 26.07.2005 року на імя ОСОБА_3 було видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме квартиру № 44 в будинку № 55 корпус 1 по вул. Холодильній в м. Дніпропетровську, яке було зареєстровано в електронному Реєстрі прав власноті на нерухоме майно 01.08.2005 року.

Відповідно до ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того. що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Враховуючи те, що вартість спірної квартири була сплачена ОСОБА_1 та ОСОБА_1 . за час шлюбу, суд вважає можливим визнати за позивачкою право власності на ? частини спірної квартири.

30 грудня 2010 року помер ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про смерть І-КИ № 578400

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражного-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садибний будинок. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі і споруди.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про власність» майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 28 Кодексу про шлюб та сімю України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Враховуючи те, що вартість спірної квартири була сплачена ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за час шлюбу, суд вважає можливим визнати за позивачкою право власності на ? частини спірної квартири.

Таким чином після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири № 54 будинку № 55 корпус 1 по вул. Холодильній в м. Дніпропетровську. Спадкоємицями першої черги після смерті ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_1, яка у встановлений законом строк звернулася до Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, та дочка ОСОБА_2. У встановлений законом строк ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до Шостої державної нотаріальної контор заяву про прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 17 грудні 2014 року було відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину та свідоцтва про право власності в спільному майні подружжя на майно, а саме квартиру № 44 будинку № 55 корпус 1 по вул. Холодильній в м. Дніпропетровську, оскільки право власності на квартиру було зареєстровано після смерті спадкодавця.

Постановою державного нотаріуса Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 17 грудні 2014 року було відмовлено ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, а саме квартиру № 44 будинку № 55 корпус 1 по вул. Холодильній в м. Дніпропетровську, оскільки право власності на квартиру було зареєстровано після смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право власності на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах не заборонених законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи те, що час відкриття спадщини позивачка та відповідачка проживали разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою ОК «ЖБК № 266» за № 371 віл 03.03.2015 року, за ОСОБА_1 може бути визнано право власності на ? частину квартири № 44 будинку № 55 корпус 1 по вул. Холодильній у м. Дніпропетровську в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_7 та за ОСОБА_2 може бути визнано право власності на ? частину квартири № 44 будинку № 55 корпус 1 по вул. Холодильній у м. Дніпропетровську в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_7

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість вимог позивачки та відповідачки.

Керуючись ст. ст. 328, 384, 1261 ЦК України, ст. ст. 22, 28 Кодексу про шлюб та сімю України, ст. 16 Закону України «Про власність», п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» , ст.ст. 3, 7, 14, 57, 88, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частки квартиру № 44 будинку № 55 корпус 1 по вул. Холодильній у м. Дніпропетровську.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частку квартиру № 44 будинку № 55 корпус 1 по вул. Холодильній у м. Дніпропетровську.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська, шляхом подачі у 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко