АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Пікуль А.А., Побірченко Т.І.

при секретарі: Дрозд Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою Нарапович Оксани Дмитрівни в інтересах Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 березня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тверської І.В., треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про захист прав споживача, визнання кредитного договору, договору іпотеки недійсними, відшкодування завданих збитків та моральної шкоди, зустрічним позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа: ОСОБА_2, про припинення договору поруки та за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тверської І.В., треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_2, про визнання договору поруки припиненим,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/7111/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Чех Н.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04 березня 2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі по тексту - ПАТ «Універсал Банк») до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість по кредитному договору в сумі 124 060,45 доларів США, що становить 983 799,36 грн. та судові витрати в розмірі 3 774 грн.

В інших частинах позовних вимог ПАТ «Універсал Банк» відмовлено.

Відмовлено в задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ «Універсал Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тверської І.В., треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про захист прав споживача, визнання кредитного договору, договору іпотеки недійсними та відшкодування завданих збитків та моральної шкоди.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5 до ПАТ «Універсал Банк», третя особа: ОСОБА_2, про припинення договору поруки задоволено.

Визнано припиненою з 15 липня 2008 року поруку, що виникла на підставі договору поруки №012-2900/840-0495-Р/2 від 22 листопада 2007 року.

Задоволено зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ПАТ «Універсал Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тверської І.В., треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_2, про визнання договорів поруки припиненими.

Визнано припиненою з 15 липня 2008 року поруку, що виникла на підставі договору поруки №012-2900/840-0495-Р/1 від 22 листопада 2007 року.

Визнано припиненою з 15 липня 2008 року поруку, що виникла на підставі договору поруки №012-2900/840-0495-Р від 22 листопада 2007 року.

Не погодившись із таким рішенням суду, Нарапович О.Д. в інтересах ПАТ «Універсал Банк» подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, в частині задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі та відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 На думку апелянта, судом безпідставно визнано припиненою поруку ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на підставі положень ст. 559 ЦК України, оскільки умовами укладених договорів поруки між сторонами узгоджено можливість зміни умов кредитного договору. Вважає, що суд помилково керувався висновками судово-бухгалтерської експертизи, який не містить однозначної відповіді на питання про правильність проведення розрахунку, про порядок нарахування відсотків та розмір тіла кредиту, оскільки містить різні варіанти обсягу наданого кредиту та містить припущення про дійсний розмір кредиту. Судом не надано належної оцінки наявним доказам, випискам, які підтверджують фактичну суму кредиту у розмірі 113 109,00 доларів США та обґрунтованість виконання розрахунку заборгованості чинному законодавству.

В суді апеляційної інстанції Нарапович О.Д. в інтересах ПАТ «Універсал Банк» апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити з наведених у ній підстав.

ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_5 проти задоволення апеляційної скарги заперечували, вважали, що спір вирішений судом правильно.

Особисто ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тверська І.В. в судове засідання не з'явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 забезпечили явку в судове засідання своїх уповноважених представників, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 22 листопада 2007 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» (кредитор), та ОСОБА_2 (позичальник) було укладено кредитний договір №012-2900/840-0495, відповідно до якого кредитор надав позичальнику кредит в сумі 113 109,00 доларів США строком до 10 листопада 2037 року зі сплатою 12,45% річних за користування кредитом, а позичальник зобов'язався повернути отриманий кредит та сплатити нараховані проценти шляхом сплати щомісячних платежів, встановлених графіком платежів, що є додатком №2 до договору.

Пунктом 1.1.1 кредитного договору передбачено, що за користування коштами понад встановлений строк (або термін погашення) нараховується підвищена процентна ставка в розмірі 37,35 % (т.1, а.с.6-15).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 22 листопада 2007 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договори поруки за №012-2900/840-0495-Р, №012-2900/840-0495-Р/1 та №012-2900/840-0495-Р/2 відповідно.

Кредитні кошти позичальник ОСОБА_2 отримала, однак свої зобов'язання по поверненню кредиту та сплати відсотків за користування ним позичальник ОСОБА_2 не виконує, в результаті чого виникла заборгованість.

В квітні 2010 року ПАТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просило стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором №012-2900/840-0495 від 22 листопада 2007 року, яка згідно наданих ним розрахунків станом на 26 жовтня 2010 року становить 128 848,07 доларів США, що еквівалентно 2 033171,01 грн., з яких: заборгованість по кредиту - 112 147,89 доларів США, заборгованість за відсотками - 16 593,78 доларів США, заборгованість за підвищеними відсотками - 106,40 доларів США.

ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому, посилаючись на те, що при укладенні договору її було введено в оману, умови договору є несправедливими, порушують її права та інтереси, просила визнати його недійсним, застосувати наслідки його недійсності, стягнувши з банку на її користь завдані збитки 9 602,50 грн., моральну шкоду 100 000 грн., а також визнати недійним договір іпотеки та зобов'язати нотаріуса виключити з реєстру запис про іпотеку.

ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також звернулися до суду із зустрічними позовами про припинення поруки, встановленої згідно з укладеними ними договорами №012-2900/840-0495-Р, №012-2900/840-0495-Р/1 та №012-2900/840-0495-Р/2 від 22 листопада 2007 року.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ПАТ «Універсал Банк», стягнувши з ОСОБА_2 заборгованість по кредитному договору в сумі 124 060,45 доларів США, що становить 983 799,36 грн. та відмову в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про захист прав споживача, визнання кредитного договору, договору іпотеки недійсними, відшкодування завданих збитків та моральної шкоди.

Також, суд першої інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість зустрічних позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про припинення поруки, встановленої згідно з укладеними ними договорами.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Статтею 559 ЦК України визначено підстави припинення поруки.

Частиною 1 ст. 559 ЦК України визначено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. При цьому, обсяг зобов'язань поручителя має бути визначено в договорі поруки.

Так, як було встановлено, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 є поручителями за кредитним договором №012-2900/840-0495 від 22 листопада 2007 року і відповідно до умов укладених ними договорів поруки, вони зобов'язалися відповідати за невиконання ОСОБА_2 усіх її зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору.

В п.1.2 договорів поруки зазначено, що поручитель засвідчує, що йому добре відомі усі умови кредитного договору і він погоджується з ними. Також в цих договорах поруки зазначено розміри процентних ставок - 12,45% річних за користування кредитом; 37,35% - розмір підвищеної процентної ставки за користування кредитом понад встановлені строки/терміни сплати платежів.

Разом з тим, як вбачається з висновку судово-економічної експертизи №13480/13481/11-44 від 18 вересня 2012 року та висновку експерта за результатами проведення додаткової судово-економічної експертизи №5351/5352/13-45 від 23 грудня 2013 року, з 16 липня 2008 року банком нараховувалися проценти за користування кредитом за ставкою 40,35%.

ПАТ «Універсал Банк» не надало суду будь-яких доказів на спростування висновків вказаної експертизи та на підтвердження погодження вказаних змін з поручителями.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для припинення поруки ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

При цьому, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на помилковість висновків суду першої інстанції про наявність підстав для припинення поруки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, оскільки п. 1.1. укладених договорів між сторонами узгоджено можливість зміни умов кредитного договору в майбутньому. Так, відповідно до п. 2.1. договорів поруки було визначено, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Під згодою поручителя сторони розуміють візування поручителем змін до основного договору та/або отримання його письмової згоди з такими змінами та/або шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями та/або укладення поручителем додаткової угоди до цього договору щодо внесення відповідних змін. Отже, в даному випадку договорами поруки чітко передбачено можливість зміни основного зобов'язання, що тягне за собою збільшення обсягу відповідальності поручителя, лише за його згоди.

Також, колегія суддів враховує, що ще 22 травня 2009 року ВАТ «Універсал Банк» зверталося до ОСОБА_2 та поручителів з вимогою про усунення порушень кредитного договору, в якій зазначило, що у випадку невиконання цієї вимоги термін повернення кредиту визнається банком таким, що настав достроково (т.1, а.с.29-32). Таким чином, реалізувавши своє право на дострокове повернення кредиту, ВАТ «Універсал Банк» переніс строк виконання зобов'язання у повному обсязі.

Договорами поруки не було визначено строку її припинення. З позовом до суду про стягнення заборгованості з поручителів ВАТ «Універсал Банк» звернулося лише в квітні 2010 року, тобто за спливом шестимісячного строку, встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України .

Рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору, а також в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_2 про захист прав споживача, визнання кредитного договору, договору іпотеки недійсними, відшкодування завданих збитків та моральної шкоди сторонами не оскаржене, а тому, у колегії суддів відсутні підстави для перевірки правильності висновків суду в цій частині.

Всі викладені у апеляційній скарзі обставини проаналізовані судом у сукупності з іншими доказами по справі, висновки суду є повністю мотивованими і підстав для сумніву у їх обґрунтованості не вбачається.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Нарапович Оксани Дмитрівни в інтересах Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: А.А. Пікуль

Т.І.Побірченко