Провадження №: 2/752/1332/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2015 року року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретарів судового засідання Ткачук М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Крим Петролеум Компані» треті особи управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва, управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва про припинення дій, примусове виконання обов»язку в натурі, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

27.11.2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТОВ «Крим Петролеум Компані» про припинення дії яка порушує право, про примусове виконання обов»язку в натурі, про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що наказом №117/191009/ОК від 19.10.2009 року він незаконно був звільнений із займаної посади за прогул. Рішенням суду від 10.05.2011 року, яке залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій його позовні вимоги до ТОВ «Крим Петролеум Компані» задоволено частково, стягнуто на його користь з ТОВ «Крим Петролеум Компані» 182 092,00 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 5 000, 00 грн. моральної шкоди. На виконання зазначеного рішення суду 04.11.2014 року видано дублікат виконавчого листа, який пред»явлено ним до примусового виконання. Стверджував, що судом доказано його незаконне звільнення і для здійснення помісячного розподілу заробітної плати за час вимушеного прогулу з листопада 2009 року по травень 2011 року і внесення єдиного внеску до системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України для нарахування пенсії здійснюється з поновленням на роботі. Просив зобов»язати ТОВ «Крим Петролеум Компані»: припинити незаконні дії, якими порушується його право на страховий стаж за період вимушеного прогулу; припинити дії якими порушується його право на страховий стаж за період вимушеного прогулу; виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 182 092, 00 грн. з розноскою вказаної суми помісячно (з листопада 2009 року по травень 2011 року) і внести до системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України, для нарахування пенсії; поновити на роботі в ТОВ «Крим Петролеум Компані» на посаді керуючого по зв»язкам з громадськістю з 19.10.2009 року; звільнити його за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України з 11.05.2011 року.

24.02.2015 року позивач подав уточнену позовну заяву про припинення дії яка порушує право, примусове виконання обов»язку в натурі; про відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди, ухвалення додаткового рішення. Зазначені вимоги обґрунтував тим, що він перебував у трудових відносинах з відповідачем, однак незаконно звільнений із займаної посади. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва на його користь з відповідача стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу. Зазначене рішення суду перебуває на стадії примусового виконання. Він був звільнений з роботи 19.10.2009 року, по травень 2011 року, тобто за 19 місяців відповідач не виплатив йому заробітну плату, не видавав трудову книжку. Відповідач відмовився виконувати рішення суду щодо виплати вказаної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 182 092, 00 грн. з розноскою вказаної суми помісячно, а саме з листопада 2009 року по травень 2011 року і внести до системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України, для нарахування пенсії. Також посилався на те, що за даними довідки АТ «Райффайзен Банк Аваль» про виплату йому заробітної плати з 2009-2011 рік зазначено, що у жовтні 2009 року його заробітна плата становила 25 237, 62 грн, а у квітні 2010 року 4 869,40 грн, однак у відомостях про застраховану особу зазначено, що його заробітна плата складала 10 035, 00 грн., а інформація про заробітну плату у жовтні 2010 року відсутня. Вважає, що ТОВ «Крим Петролеум Компані» у такий спосіб порушує його право на пенсійний стаж для отримання пенсійного забезпечення у розмірі, що відповідає його трудовому стажу та сплачених страхових внесків відповідно до його заробітної плати. Неможливість отримання належного йому пенсійного забезпечення, стало причиною зміни способу його життя, що призвело до його моральних страждань. Завдана йому моральна шкода має бути відшкодована грошовою компенсацією у розмірі 144 000, 00 грн.. Просив зобов»язати ТОВ «Крим Петролеум Компані»: припинити незаконні дії, якими порушується його право на отримання пенсійного нарахування за період вимушеного прогулу; припинити дії якими порушується його право на страховий стаж за період вимушеного прогулу; виплатити страхові внески відповідно до суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 182 092, 00 грн. з розноскою вказаної суми помісячно (з листопада 2009 року по травень 2011 року) і внести до системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України, для нарахування пенсії; стягнути пенсійних видатків у розмірі 20 000, 00 грн., що є його пенсійними втратами з грудня 2014 року по березень 2015 року за час затримки внесення коштів до системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України, для своєчасного нарахування пенсії; сплатити страхові внески відповідно до його заробітку за жовтень 2009 року, квітень 2010 року, червень 2011 року згідно рішення суду від 10.05.2011 року; відшкодувати моральну шкоду в розмірі 144 000, 00 грн.; ухвалити додаткове рішення про право на страховий стаж за період вимушеного прогулу і пенсійного нарахування з розноскою вказаної суми помісячно з листопада 2009 року по травень 2011 року і з внесенням до системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України, для нарахування пенсії.

12 травня 2015 року позивач подав доповнення та уточнення до його позовних вимог, відповідно до яких просив зобов»язати ТОВ «Крим Петролеум Компані»: сплатити страхові внески за час вимушеного прогулу з листопада 2009 року по травень 2011 року та здати помісячні персоніфіковані звіти в управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва за місцем реєстрації ТОВ «Крим Петролеум Компані», для своєчасного нарахування пенсії; стягнути на його користь пенсійних видатків у розмірі 24 000, 00 грн., що є його пенсійними втратами з грудня 2014 року по травень 2015 року включно за час затримки внесення коштів до системи персоніфікованого обліку управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені ним вимоги з зазначених у його позовній заяві підстав, просив задовольнити їх.

Представник відповідача позов ОСОБА_1 не визнала, просила відмовити в його задоволенні оскільки судовими рішеннями встановлено ТОВ «Крим Петролеум Компані» з ОСОБА_1 проведено повний розрахунок у розмірі 306 000, 00 грн. та перераховано їх у повному обсязі на його картковий рахунок у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». У суму зазначеної виплати увійшли грошові кошти, присуджені за рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10.05.2011 року, а позивач засвідчив, що у ТОВ «Крим Петролеум Компані» більше не існує ніяких заборгованостей перед ним.

Представник третьої особи управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва пояснив суду, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Крим Петролеум Компані є обґрунтованими та підлягають задоволенню».

Представник третьої особи управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва в судове засідання не з»явився, просила розглядати справу за її відсутності.

Заслухавши позивача, представника відповідача, представника третьої особи управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За правилами ст.ст. 10,11 ЦПК України: цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи: роз»ясніє особам, які беруть участь у справі, їх права та обов»язкм, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Крім того, частиною 3 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що 10.05.2011 року Голосіївським районним судом м. Києва позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Крим Петролеум Компані» про спонукання до вчинення певних дій, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Крим Петролеум Компані» на користь ОСОБА_1 182 092 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 5 000 грн. моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовлено. (а.с.81-83).

Як видно зі змісту описової частини зазначеного вище рішення, позивач ОСОБА_1 заявляв до ТОВ «Крим Петролеум Компані» позовні вимоги щодо припинення дій, які порушують його права, видачі трудової книжки і належним чином завіреної копії наказу про його звільнення від 19.10.2009 року №117/191009/ОК, а також внесення змін до наказу від 19.03.2010 року, стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки, відшкодування моральної шкоди.

Зазначеним вище судовим рішенням встановлено, що наказом №117/191009/ОК від 19.01.2009 року було розірвано трудовий договір ОСОБА_1 з ТОВ «Крим Петролеум Компані», позивача було звільнено з роботи з 20.10.2009 року відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України. Наказом №14/190310/ОК від 19.03.2010 року внесені зміни до наказу №117/191009/ОК про розірвання трудового договору від 19.01.2009 року в частині дати звільнення, яка змінена на 14.11.2009 року. Трудову книжку та наказ про звільнення позивач ОСОБА_1 отримав у судовому засіданні.

Крім того, судовими рішеннями, а саме рішенням Голосіївського районного суду м. Києва постановленим 05.04.2012 року та ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05.07.2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Крим Петролеум Компані» про зобов»язання припинити дії та стягнення моральної шкоди судами було встановлено, що позивач з 05.05.2009 року працював у ТОВ «Крим Петролеум Компані», а 28.07.2011 року сторони уклади додаткову угоду №2 до трудового договору від 05.05.2009 року про умови його розірвання та проведення розрахунків, з якої вбачається, що ТОВ «Крим Петролеум Компані» та ОСОБА_1 домовилися про припинення контракту за взаємною згодою сторін з 31 липня 2011 року. На виконання цієї угоди відповідач видав позивачу дублікат трудової книжки з внесенням запису погодженої сторонами підстави звільнення за п. 1 ст. 36 КЗпП України та сплатив 306 000 грн. шляхом перерахування їх на картковий рахунок ОСОБА_1 (а.с. 49-53).

Звертаючись в суд з позовом, позивач просить відновити його порушене відповідачем право на отримання пенсійного забезпечення з урахуванням його страхового стажу за період вимушеного прогулу.

Для відновлення цього порушеного права позивач визначає спосіб - зобов»язати ТОВ «Крим Петролеум Компані»: припинити незаконні дії, якими порушується його право на отримання пенсійного нарахування за період вимушеного прогулу; припинити дії якими порушується його право на страховий стаж за період вимушеного прогулу; сплатити страхові внески за час вимушеного прогулу з листопада 2009 року по травень 2011 року та здати помісячні персоніфіковані звіти до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва за місцем реєстрації ТОВ «Крим Петролеум Компані»; стягнути пенсійних видатків у розмірі 24 000, 00 грн., що є його пенсійними втратами з грудня 2014 року по травень 2015 року за час затримки внесення коштів до системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України, для своєчасного нарахування пенсії; сплатити страхові внески відповідно до його заробітку за жовтень 2009 року, квітень 2010 року, червень 2011 року згідно рішення суду від 10.05.2011 року; відшкодувати моральну шкоду в розмірі 144 000, 00 грн.; ухвалити додаткове рішення про право на страховий стаж за період вимушеного прогулу і пенсійного нарахування з розноскою вказаної суми помісячно з листопада 2009 року по травень 2011 року і з внесенням до системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України, для нарахування пенсії.

Підставою для відновлення порушеного права позивач посилається на ухвалене 10.05.2011 року Голосіївським районним судом м. Києва рішення за його позовними вимогами до ТОВ «Крим Петролеум Компані» про спонукання до вчинення певних дій, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, яким 10.05.2011 року Голосіївським районним судом м. Києва позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Крим Петролеум Компані» про спонукання до вчинення певних дій, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, яким стягнуто з ТОВ «Крим Петролеум Компані» на його користь 182 092 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 5 000 грн. моральної шкоди, а в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсійне забезпечення та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва.

Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва повідомило суду, що за матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 страховий стаж за період з листопада 2009 по травень 2011 року підтверджено внесками організації «Крим Петролеум компані» лише за листопад 2009 року, тобто стаж складає 1 місяць (а.с.112).

За правилами ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує трудовий стаж роботи, є трудова книжка, а ст. 56 цього ж Закону визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання. До стажу роботи зараховується будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж це - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Як зазначено вище, судовими рішеннями встановлено, на виконання укладеної 28.07.2011 року ОСОБА_1 та ТОВ «Крим Петролеум Компані» додаткової угоди №2 до трудового договору від 05.05.2009 року про умови його розірвання, трудовий договір за взаємною згодою припинено з 31.07.2011 року, відповідач видав позивачу дублікат трудової книжки з внесенням запису погодженої сторонами підстави звільнення за п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Отже, відповідно до встановлених судом обставин, трудова книжка позивача не містить даних про його звільнення за прогул з 14.11.2009 року, а про звільнення з 31.07.2011 року за згодою сторін.

Відповідно до п. 20 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», порядок обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких проводиться нарахування обчислення заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, а ч. 2 ст. 7 Закону України «Про облік єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування», для осіб, які працюють у сільському господарстві, зайняті на сезонних роботах, виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами, творчих працівників, та інших осіб, які отримують заробітну плату (дохід) за виконану роботу (надані послуги), строк виконання яких перевищує календарний місяць, єдиний внесок нараховується на суму, що визначається шляхом ділення заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців, за які вона нарахована. Зазначений порядок нарахування внеску поширюється також на осіб, яким після звільнення з роботи нараховано заробітну плату (дохід) за відпрацьований час або згідно з рішенням суду - середню заробітну плату за вимушений прогул.

Приймаючи до уваги, що відповідно до мотивувальної частини рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10.05.2011 року на яке посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог стягнуто з ТОВ «Крим Петролеум Компані» на його користь заробітну плату за час затримки видачі трудової книжки, а у подальшому додатковою угодою між сторонами у справі врегульовано питання розірвання трудового договору та проведення розрахунків, а також висновки суду в ухвалі від 10.02.2014 року, що була постановлена за результатами розгляду скарги ТОВ «Крим Петролеум Компані» на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Сімферопольського МУЮ АР Крим Дорошенка В.В. про те, що на день розгляду скарги рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10.05.2011 року не можна вважати виконаним, то суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 у порядку позовного провадження вимоги щодо захисту його порушеного права на отримання пенсійного забезпечення з урахуванням страхового стажу за період з листопада 2009 року по травень 2011 року на підставі рішення суду яким на його користь за цей же період стягнуто заробітну плату за час вимушеного прогулу з підстав затримки видачі трудової книжки задоволенню не підлягають.

Проте зі змісту рішення суду, на яке посилається позивач, як на підставу своїх вимог не вбачається розрахунку середньомісячної заробітної плати позивача,а саме з чого складається визначений судом розмір із заробітної плати, яка підлягає до виплати чи при виплаті якої необхідно провести відрахування страхових внесків до пенсійного фонду.

На думку суду, питання щодо порядку виконання рішення суду від 10.05.2011 року про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, а саме щодо відрахування від заробітної плати, яка має бути стягнута на виконання рішення суду, як заробітна плата за час вимушеного прогулу, страхових внесків до пенсійного фонду, що буде підставою для зарахування зазначеного періоду до страхового стажу ОСОБА_1 підлягає вирішенню на стадії виконання виконавчого документу, виданого на виконання зазначеного рішення суду так само, як і питання щодо його виконання.

Між тим, за встановлених судом обставини щодо трудових правовідносин позивача з відповідачем, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, припинення трудового договору та проведення розрахунку, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди, оскільки зазначені позивачем обставини її завдання не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до правил ст. 88 ЦПК України, судові витрати від яких був звільнений позивач при зверненні в суд з позовом необхідно віднести на рахунок держави .

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 56, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 7 Закону України «Про облік єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування», ст. 237-1 КЗпП України, ст.ст. 3,10,11,31,60,61, 79,84,86,88,212,213-215 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Крим Петролеум Компані» треті особи управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва, управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва про припинення дій, примусове виконання обов»язку в натурі, відшкодування моральної шкоди, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії, через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Плахотнюк К.Г.