УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Червинської М.Є., Леванчука А.О., Мазур Л.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом державного підприємства «Ізмаїльський морський торговельний порт» до ОСОБА_4, третя особа - Ізмаїльський міськрайонний центр зайнятості, про стягнення грошової суми за касаційною скаргою державного підприємства «Ізмаїльський морський торговельний порт» на рішення апеляційного суду Одеської області від 10 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року державне підприємство «Ізмаїльський морський торговельний порт» (далі - ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа - Ізмаїльський міськрайонний центр зайнятості, про стягнення коштів.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 1 квітня 2013 року ОСОБА_4 була звільнена з роботи за скороченням штату згідно з наказом від 28 березня 2013 року, після чого остання звернулась до Ізміїльського міськрайонного центру зайнятості з метою працевлаштування. ОСОБА_4 було призначено допомогу по безробіттю у розмірі, передбаченому п.п. 1, 3, 4 ст. 22, п. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Під час перебування на обліку в Ізмаїльському міськрайонному центрі зайнятості з 7 травня 2013 року по 30 січня 2014 року відповідач отримала допомогу по безробіттю у загальному розмірі 9 041 грн 70 коп. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 січня 2014 року, яке набрало законної сили, ОСОБА_4 була поновлена на роботі та на її користь було стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу. 4 червня 2014 року підприємство на вимогу Ізмаїльського міськрайонного центру зайнятості, повернуло суму допомоги по безробіттю у розмірі 9 041 грн 70 коп., яка була виплачена ОСОБА_4, у зв'язку з поновленням її на роботі. Крім того, 12 серпня 2014 року відповідачу було перераховано суму в розмірі 13 379 грн 62 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, тобто ОСОБА_4 двічі отримала суму в розмірі 9 041 грн 70 коп. Вимога позивача, яка була направлена на адресу ОСОБА_4 про повернення коштів у розмірі 9 041 грн 70 коп на даний час не виконана, у зв'язку із чим позивач просить суд стягнути з відповідача суму коштів у розмірі 9 041 грн 70 коп та судовий збір.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19 грудня 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт» грошові кошти в розмірі 9 041 грн. 70 коп. Вирішено питання про судовий збір.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 10 березня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в позові.

У касаційній скарзі ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт» просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Як убачається з матеріалів справи, позивач не довів факт недобросовісності щодо отримання спірних коштів з боку відповідача.

Таким чином, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, вірно застосувавши норму матеріального права для вирішення даних правовідносин, оскільки положення ст. 1215 ЦК України є спеціальною нормою, яка регулює відносини саме у сфері безпідставного набуття заробітної плати і платежів, що прирівнюються до неї.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу скаргою державного підприємства «Ізмаїльський морський торговельний порт» відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 10 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.Є. Червинська

А.О. Леванчук

Л.М. Мазур