У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

20 серпня 2015 року смт. Близнюки

Суддя Близнюківського районного суду Харківської області Лобановська С.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Лукашівської сільської ради Близнюківського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю із ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року та визнання права власності на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог вказала на наступне. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з права власності на право на земельну частку (пай) площею 8,5 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Лукашівської сільської ради Близнюківського району Харківської області. Вказане право на земельну частку (пай) посвідчене сертифікатом серії НОМЕР_1.

Як зазначає позивач, вона є єдиною спадкоємицею померлого ОСОБА_2, згідно ст. 1264 ЦК України та пункту 5 Перехідних та Прикінцевих положень ЦК України 2003 року. Інших спадкоємців, передбачених чинним законодавством у спадкодавця немає. Заповіту ОСОБА_2 не складалося.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 вона прийняла шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, згідно п.1 ст.549 Цивільного кодексу УРСР, оскільки мала на руках вищезазначений сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім'я померлого ОСОБА_2

При зверненні до нотаріальної контори з питання оформлення спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2, нотаріусом їй було відмовлено у зв'язку з тим, що на час смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року її дядька діяв Цивільний кодекс України (1963 року), в якому племінники та родичі до шостої черги спадкування не входили до кола спадкоємців.

Позивач зазначає, що вона проживала з померлим ОСОБА_3 однією сім'єю більш ніж 42 роки, доглядала його та поховала, а тому вважає себе його спадкоємицею і просить позов задовольнити.

Перевіривши дотримання позивачем вимог, які пред'являються до позовних заяв, знаходжу, що подана заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона цим вимогам не відповідає зі слідуючих підстав:

Відповідно до п.п. 3,4,5 та 6 ч.2 ст.119 ЦПК України, позовна заява повинна містити в собі, зміст позовних вимог, ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину. Згідно ч.5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Однак ці вимоги позивачем не виконані.

Зокрема, з позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що позов містить два види вимог -визнання права власності на право земельну частку (пай) та встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014, подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору.

Зважаючи на положення п.п.1,2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати,а за подання заяви у справах окремого провадження -0,1 розміру мінімальної заробітної плати.

В позовній заяві зазначена ціна позову 203910, 83 грн., з якої має бути сплачено судовий збір у розмірі 2039,40 грн. В той же час згідно квитанції про сплату судового збору №11847849-1 від 20 липня 2015 року, ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі тільки 243,60 грн. Крім того, підтвердження сплати судового збору позивачем за вимогу щодо встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю, позивачем до позовної заяви не додано.

Також позивач просить визнати за нею право власності на право на земельну частку (пай) площею 8,5 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Лукашівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, що належало померлому ОСОБА_2. Однак ОСОБА_1 не зазначено належних та допустимих доказів, що підтверджують цю обставину. Зокрема додана до позовної заяви копія сертифікату на земельну частку(пай) серії НОМЕР_2 виданого на ім'я ОСОБА_2, не відповідає Формі типового документа затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» від 12.10.1995 №801, оскільки на ньому відсутня печатка, дата, підпис голови районної державної адміністрації, відсутні дата та номер реєстрації у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Крім того, доданою довідкою Відділу Держземагенства у Близнюківському районі Харківської області №01-25/28 від 24.06.2015, повідомлено, що на громадянина ОСОБА_4 (в позовній заяві по-батькові померлого і в свідоцтві про його смерть значиться як «ОСОБА_4») у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 30 жовтня 1996 року за НОМЕР_3 зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4, а сертифікату серії НОМЕР_2 на ім'я спадкодавця не зареєстровано.

Крім того, відповідно до довідки №551/01-16 від 17.06.2015 наданої Близнюківською державною нотаріальною конторою Харківської області, 17 червня 2015 року ОСОБА_3 зверталась із заявою про отримання спадщини після померлого ОСОБА_2, як племінниця чи родичка спадкодавця, хоча, як зазначено позивачем в позовній заяві, родичкою вона йому не являється, а спадкове майно просить визнати за нею на підставі встановленого факту проживання її з ОСОБА_2 однією сім'єю більше п'яти років. Доказів щодо наявності чи відсутності родичів ОСОБА_2 які мають право на спадщину до позовної заяви не додано.

Як передбачено, ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 - 120 ЦПК України або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 119,121 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Лукашівської сільської ради Близнюківського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,- залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків - три дні з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.М. Лобановська