Справа № 204/2767/15-ц
Провадження № 2/204/1528/15
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

при секретарі Данілян Л.А.,

за участю представника позивача Цуцкової О.В.,

прокурора Остапенко І.К.,

третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою виконавчого комітету органу опіки і піклування Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року позивач, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради, звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути з неї аліменти на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_4 народилася на території республіки Узбекистан, у 2000 році батьки дитини - ОСОБА_3 та ОСОБА_5 разом із дитиною приїхали до України, де мешкали у батьків гр. ОСОБА_5 до 2001 року. У 2001 році мати залишила дитину на батьків чоловіка та поїхала у невідомому напрямку, з 2001 року по теперішній час місце її перебування невідоме. У зв'язку із тим, що мати покинула дитину, а батько працював у м. Луганськ, він у 2004 році склав нотаріально завірену заяву про те, що не заперечує проти того, щоб дідусь дитини, гр. ОСОБА_6 був опікуном дитини, тому на підставі рішення виконкому Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради, опікуном дівчинки було призначено її дідуся - ОСОБА_6. У 2007 році батько повернувся додому, і з дідуся було знято обов'язки опікуна. ІНФОРМАЦІЯ_3 батько дитини, ОСОБА_5, помер. Мати дівчинки ніколи не обтяжувала себе виконанням батьківських обов'язків, ніякої участі у вихованні доньки не приймала, матеріально її не утримувала. Все життя дитина росте без любові та ласки матері. Бабуся дівчинки, ОСОБА_2 замінила їй матір, а саме вона виховувала дівчинку, опікувалася її здоров'ям та навчанням. Мати ніколи не приймала участі у виховані та навчанні доньку, згідно інформації КЗО СЗШ № 30. Також, згідно повідомлення КЗ «ДЦПМСД № 7» здоров'ям доньки відповідач також не цікавилася, дитину до лікарні супроводжувала виключно бабуся. Тому, виходячи з інтересів дитини та враховуючи, що мати злісно ухиляється від виховання доньки, матеріально її не утримує, позивач просить суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4, та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини на користь закладу або особи, куди буде влаштовано дитину.

У судовому засіданні представник позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі, вказавши, що відповідач не бере ніякої участі у вихованні дитини, матеріально її не забезпечує та не цікавиться станом її здоров`я.

Відповідач, ОСОБА_3, в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду через засоби масової інформації, причини неявки суду не повідомила.

Прокурор Остапенко І.К. у судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги позивача, зазначивши про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача.

Третя особа, бабуся дитини - ОСОБА_2, суду пояснила, що відповідач жодної участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, більше того, місце знаходження матері дитини наразі невідоме, а тому просила суд задовольнити позовні вимоги та позбавити відповідача батьківських прав відносно її онуки - ОСОБА_4

Допитана у якості свідка в судовому засіданні, ОСОБА_2 суду пояснила, що вона є бабусею неповнолітньої ОСОБА_4. Зазначила, що ОСОБА_4 народилася у Ташкенті. Після її народження її син, ОСОБА_5, разом з дружиною, ОСОБА_3 та донькою переїхали до Дніпропетровська, ОСОБА_4 тоді було лише 8 місяців. Мати ОСОБА_4, пожила у їхньому будинку два місяці і поїхала з дому, сказавши що повернеться. Батько дитини поїхав жити до Луганську, дівчинку виховувала вона разом зі своїм чоловіком. У 2004 році її чоловіка, ОСОБА_6, було призначено опікуном дитини, а в 2007 звільнено від обов'язків опікуна. В 2010 році її чоловік помер, та вони залишилися проживати разом з онучкою, інколи до них приїздив батько дитини. В 2014 році батько ОСОБА_4 помер. Мати дівчинки, з того моменту як поїхала з дому, життям дитини не цікавилася та не приймала жодної участі у її вихованні, матеріальної допомоги не надавала.

Допитана у якості свідка в судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_4 суду пояснила, що мати вона ніколи не знала, усе життя її виховували батько, дідусь та бабуся. Мати ніякої допомоги їй не надавала у вихованні участі не приймала, життям дитини не цікавилиася. Зазначила, що не заперечує проти того, щоб її мати позбавили батьківських прав відносно неї.

Згідно ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши сторони, думку прокурора та третьої особи, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір'ю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого 20 квітня 1999 року відділом РАЦС Юнусабідського району республіки Узбекистан, про що було зроблено відповідний актовий запис за № 1141 (а.с.3).

Відповідно до Рішення виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради від 17.12.2004 року № 291, опікуном дівчинки було призначено її дідуся - ОСОБА_6, у зв'язку із тим, що батько мешкає у Луганській області та надав нотаріально завірену заяву про те, що він просить призначити опікуном своєї дитини її дідуся - ОСОБА_6 (а.с. 6, 8).

Після повернення батька до м. Дніпропетровська, Рішенням виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради від 20.09.2007 року № 293/1, дідуся дівчинки ОСОБА_6 було звільнено від обов'язків опікуна над його онукою та було вирішено передати дитину батькові, який займається вихованням та матеріальним забезпеченням дитини (а.с. 7).

Батьком дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, записаний ОСОБА_5 (а.с. 3), який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис - № 2524 (а.с. 5).

Відповідно до довідки № 4067/10 від 19.07.2010 року про реєстрацію особи громадянином України ОСОБА_4 набула громадянства України з 17.12.2004 року (а.с. 4).

Згідно характеристики випускниці 9 класу КЗО СШ № 30 дитина, ОСОБА_4 навчається в комунальному закладі освіти «Середня загальноосвітня школа № 30» проживає у будинку з бабусею, батьків дівчинки у школі ніколи не було, а її вихованням займалась бабуся - ОСОБА_2 (а.с. 9).

Відповідно до характеристики ОСОБА_4, дівчинка навчається у 10-А класі КЗО СЗШ № 46 з 01.09.2014 року, шкідливих звичок не має, вихованням ОСОБА_4 займається бабуся - ОСОБА_2, а мати дитини - ОСОБА_3 не відвідувала школу, не спілкувалася з класним керівником та особистим життям доньки жодного разу не цікавилася (а.с. 10).

Відповідно до вимог ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя.

Згідно довідки № 538 від 16.03.2015 року виданої КЗ «Дніпропетровський первинний центр первинної медико-санітарної допомоги № 7» Департаменту охорони здоров'я ДМР дитина, ОСОБА_4, перебуває під наглядом цього закладу, про дитину фактично піклується бабуся, а мати не цікавиться станом здоров'я дитини (а.с. 11).

Як вбачається із показань няні дитини, громадянки ОСОБА_9, які містяться в матеріалах справи, вона була нянею ОСОБА_4 з липня 2001 року, коли її матір поїхала з дому, дівчинка з того часу і по сьогодні називає її мамою та стала рідною дитиною в їх з чоловіком сім'ї (а.с. 13).

Згідно довідки квартального комітету № 44, виданої 06.10.2004 року станом на той час дитина, ОСОБА_4 проживала разом із дідусем та бабусею за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15).

Згідно довідки про склад сім'ї № 1180 виданої квартальним комітетом № 15від 22.03.2015 року за адресою: АДРЕСА_1 проживають та зареєстровані: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 16).

Відповідно до положень ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно висновку № 748 від 29.04.2015 року органу опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, виходячи з інтересів дитини та враховуючи те, що поведінка ОСОБА_3 є винною, вона злісно ухиляється від виховання доньки, матеріально її не забезпечує, тому орган опіки та піклування виконкому Красногвардійської районної у місті ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4 (а.с. 2).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

У зв'язку з тим, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, не приймає належної участі у вихованні своєї доньки, належним чином не спілкується з нею та не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, не піклується про фізичних та духовний стан та розвиток дитини, не створює умов для її навчання та отримання нею освіти, не дбає про її моральний та фізичний розвиток, не цікавиться її життям та не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, керуючись інтересами дитини суд приходить до висновку про необхідність позбавлення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав у відношенні її неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до вимог ст. 164 СК України.

Згідно ч. 2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Оскільки судом приймається рішення про позбавлення відповідача батьківських прав, з неї на користь закладу або особи, куди буде влаштовано дитину, необхідно стягнути аліменти на утримання дочки.

При вирішення питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує положення ч. 1 ст. 183 СК України, згідно з якими частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, та ч. 2 ст. 182 СК України, згідно яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що стягненню з відповідача підлягають аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів її доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Крім того, у відповідності до приписів ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави у розмір 243,60 грн.

На підставі ст.ст. 19, 150, 155, 164, 165, 166, 182, 183 СК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 169, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву виконавчого комітету органу опіки і піклування Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав у відношенні її неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь закладу або особи, куди буде влаштовано дитину, починаючи з 30 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривня, 60 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Л. Черкез