Справа № 265/2670/15-ц
Провадження № 2/265/1397/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Копилової Л. В.,

при секретарі Єфремовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про стягнення заробітної плати,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про стягнення заробітної плати, посилаючись на те, що він працював у відповідача слюсарем зі складання металевих конструкцій з 05 січня 2011 року по 01 квітня 2015 року. При розрахунку в день його звільнення, відповідач не виплатив заборгованість по заробітній платі, компенсацію за невикористану відпустку в сумі 10 000 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 4 058,81 грн., які просить суд стягнути на його користь в повному обсязі.

Позивач під час розгляду справи уточнив свої позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 10 289,71 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 7 644,90 грн.

Позивач ОСОБА_1 на розгляд справи до суду не з»явився, про час та місце її розгляду повідомлений в установленому законом порядку.

Представник позивача ОСОБА_2 при розгляді справи підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явилася, надавши суду письмові заперечення проти позову, в яких вказала, що відповідач позовну заяву визнає частково (в частині стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 10 000 грн.), інші позовні вимоги не визнає та вважає їх необґрунтованими, так як позивач не надав жодних доказів заявленої суми середнього заробітку, зробив не вірний розрахунок.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в період з 05.01.2011 року по 01.04.2015 року перебував у трудових відносинах з ПАТ Азовзагальмаш, що підтверджується копією його трудової книжки (а.с.3-4), і за цей період йому нараховувалась і виплачувалась заробітна плата.

Відповідно до ч.3 ст.94 КЗпП України, питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України Про оплату праці та іншими нормативно-правовими актами.

Як свідчить довідка, видана 18 травня 2015 року відповідачем, заборгованість ОСОБА_1 по заробітній платі складає 10 289 грн. 74 коп.

Враховуючи, що ОСОБА_1 при його звільненні не виплачена йому заборгованість по заробітній платі, тому вона підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.

Щодо стягнення суми середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Як зазначено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства про оплату праці від 24 грудня 1999 року № 13, встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. У разі не проведення розрахунку у зв'язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

Розрахунок при визначенні розміру середнього заробітку за весь час затримки у розрахунку при звільненні провадиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, згідно з пунктом 8 якого нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).

Відповідно до наданого суду розрахунку середнього заробітку позивача вбачається, що середньоденна його заробітна плата за останні повні два місяці роботи перед звільненням складала 149,90 грн.

Суд бере за основу саме цей розрахунок, оскільки він відповідає вимогам Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100.

З моменту звільнення ОСОБА_1 з ПАТ Азовзагальмаш по день подання позову до суду відповідно до розрахунку норми тривалості робочого часу на 2015 р. минуло 51 робочих дні.

З розрахунку наданого суду позивачем ОСОБА_1, розмір його середнього заробітку по день подання позовної заяви до суду 17 червня 2015 року становить 7 644,90 грн. (51 день х 149,90 грн. = 7 644,90 грн.), який підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 в повному обсязі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Керуючись ст.ст.10,11,57,60, 88,209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про стягнення заробітної плати, задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Азовзагальмаш, розташованого в місті Маріуполі, пл.Машинобудівельників, 1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 заборгованість по заробітній платі в розмірі 10 289 (десять тисяч двісті вісімдесят девять) гривень 74 копійки та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 7 644 (сім тисяч шістсот сорок чотири) гривні 90 копійок.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Азовзагальмаш, розташованого в місті Маріуполі, пл.Машинобудівельників, 1 на користь держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги, яка має бути подана до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні при розгляді справи мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Орджонікідзевського районного суду

міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_4