Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/3676/15 Головуючий у 1 інстанції: Ревуцький С.І.
Єдиний унікальний № 310/4627/14-ц Суддя-доповідач: Крилова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що 12.06.2013р. близько 6 годин ранку вона поїхала на роботу. Невдовзі до будинку, де проживає позивачка, приїхала її мати ОСОБА_5 та побачила, що біля будинку розкидані автомобільні шини, якими були обкладені квіти, вирваний трос огорожі палісаднику. ОСОБА_5 спитала у присутніх там ОСОБА_3 та ОСОБА_6, навіщо вони це зробили. Ті відповіли, що робили, роблять і будуть робити подібне в майбутньому, після чого почали ображати її та всю родину нецензурною лайкою. Близько 8 годин ранку ОСОБА_5 повідомила про це телефоном позивача.

Згодом позивачу стало відомо, що через 20-30 хвилин після вказаного, ОСОБА_5 почула гавкіт собак, вийшла надвір разом з онуками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та побачила, що відповідач ОСОБА_3 рубає сокирою дерева у садку позивача, при цьому замахуючись на її рідних. ОСОБА_5 злякалася та пішла разом з онуками до будинку. Пізніше, знову вийшовши надвір побачила, що зрубані 14 дерев - 11 молодих і 3 п'ятирічних. Це також побачила позивачка після повернення з роботи, особисто сфотографувала ці знищені дерева, потім звернулась до Бердянського MB ГУМВС України в Запорізькій області з відповідною заявою. За її заявою було відкрито кримінальне провадження, а вона визнана потерпілою по справі. Постановою слідчого Мащенко P.O. вказане кримінальне провадження було закрито на підставі того, що спричинена матеріальна шкода була невелика, ця територія була частково непогоджена, грубе порушення громадського порядку відсутнє.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд, стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 1960 грн., що складається з вартості порубаних дерев, а також моральну шкоду в сумі 20000 грн. тому, що незаконними діями відповідачки були спричинені моральні страждання її матері ОСОБА_5, донькам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і, відповідно, позивачу. В результаті позивачка була вимушена перевести дітей на навчання у М.Бердянськ, бо вони боялися виходити на вулицю.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням районного суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду в частині відмови у стягненні витрат на правову допомогу скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_4 на її користь кошти у розмірі 3897,60 грн. за оплату правової допомоги.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Рішення суду оскаржується позивачем в частині відмови у задоволенні позову про стягнення коштів на оплату правової допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат, як зазначено в п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, належать і витрати на правову допомогу.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, згідно з додатком.

Відповідно до п. 1 додатка граничний розмір витрат, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не перевищує суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

Позивач просила покласти на відповідача понесені витрати за надання правової допомоги у розмірі 3897 гр. 60 коп.

Разом з тим, жодних документів, які підтверджували б сплату цієї грошової суми в справі немає.

На це звернув увагу і суд першої інстанції в судовому рішенні, зазначивши, що ці витрати документально не підтверджені.

Враховуючи, що за ст. 79 ЦПК стягненню підлягають лише документально підтверджені судові витрати, суд правильно відмовив у задоволенні позову в цій частині з посиланням на відсутність платіжних документів.

Не надані такі платіжні документи і на апеляційний розгляд, апелянт зазначила в апеляційній скарзі, що витрати підтверджені лише договором.

Натомість у договорі ( а.с.20) не зазначено про розмір винагороди та отримання її від довірителя, а сума, яку просила стягнути позивач, розрахована особисто нею (а.с.151-152) без додавання жодних відомостей про сплату цієї суми особі що надавала правову допомогу.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині.

Керуючись ст. ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 квітня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: