АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/6063/15 Головуючий І інстанції -
Справа: №639/2125/15-ц Єрмоленко В.Б.
Категорія: сімейні Доповідач - Міненкова Н.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого: Міненкової Н.О.

суддів: Кругової С.С.

Зазулинської Т.П.

за участю секретаря - Галушко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в салі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 липня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся у суд з позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення аліментів у розмірі 75 % з усіх видів доходів щомісяно, починаючи з 15.10.2013 року на його утримання та двох неповнолітніх дітей сина ОСОБА_6 до часу працевлаштування останнього на роботу, та стягнути моральну шкоду та матеріальну за судові витрати, адвокатські послуги у розмірі 50 тисяч гривень.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилався на те, що 15 жовтня 2013 року його сина ОСОБА_6 було звільнено з посади лікаря хірурга-ортопеда шостої стоматологічної поліклініки. При зверненні до Харківської міської ради щодо неправомірних дій головного лікаря ОСОБА_7 відповідач, як заступник міського голови, його не прийняла, а направила до іншого співробітника, відповіді на звернення надано не було. До теперішнього часу син не працює, втрачає кваліфікацію, на неодноразові звернення на «Гарячу лінію Кабінету Міністрів» відповідач не реагує.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 липня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, та зазначає що ухвалене рішення не відповідає фактичним обставин справи.

Довди апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції безпідставно було відмовлено в заяві позивача про обов'язковість присутності у судовому засіданні відповідача, чим було порушено принцип змагальності сторін.

ОСОБА_3 також зазначає, що судом йому відмовлено у проведенні досудового слідства, внаслідок чого було ухвалене заздалегідь відоме рішення, крім того апелянт зазначає про те, що суд розглянув декілька клопотань, а в протоколі це не зазначено.

Враховуючи викладене, ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того що позивачем не надано належних та допустимих доказів існування правовідносин між сторонами, на які посилається позивач, а також доказів того, що саме з вини відповідача порушені особисті права позивача.

Судова колегія з висновком суду першої інстанції погоджується з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_3, звертаючись у суд із вищезазначеним позовом посилався на норми Сімейного Кодексу України, та просив стягнути з ОСОБА_4 аліменти на свою користь та на утримання неповнолітніх онуків.

Обґрунтовує свої позовні вимоги ОСОБА_3 тим, що в зв'язку з незаконним звільненням сина ОСОБА_6 з роботи, останній не має можливості допомогти батьку-інваліду, неповнолітнім дітям, а тому такі зобов'язання повинні виконувати ті, хто причетний до його звільнення .

З такими доводами не можна погодитися, так як відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України саме на батьків покладений обов'язок утримувати дітей.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або мати і інщі особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положення Сімейного Кодексу України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір'ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов'язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім'ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини.

Посилання в позові на те, що відповідачка в порушення Закону України " Про звернення громадян" не прийняла сина позивача, не надала відповідь на звернення до неї його сина щодо його незаконного звільнення, не є підставою для задоволення позову про стягнення з неї аліментів на неповнолітніх дітей та на непрацездатного батька - інваліда, так як ці правовідносини регулюються іншими нормами законодавства і під дію норм Сімейного права не підпадають .

В запереченнях на позов ОСОБА_4 вказує, що до звільнення сина позивача відношення не має, але Департаментом охорони здоров'я Харківської міської ради 21 листопада 2013 року на адресу сина позивача ОСОБА_6 була надана відповідь на його звернення, з посиланням на результати роботи комісії, створеної для перевірки фактів його звільнення( а.с. 14-15 -20).

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції вимог процесуального законодавства або матеріального права.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

У зв'язку з тим, що рішення постановлено відповідно до вимог ст.ст. 213,214 ЦПК підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308, 313,317,319 ЦПК України судова колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -