Справа № 521/2720/14-ц
№пр.2/521/634/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси

в складі: судді - Буран О.М.

при секретарі - Янкул Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банк «Приват Банк» про захист прав споживачів та розірвання кредитного договору, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банк «Приват Банк» та просить розірвати кредитний договір б/н від 04.02.2010 року, укладений між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1, зобов*язати ПАТ КБ «Приват Банк» перерахувати суму 5 120,00 гривень з карткового рахунку невідомого клієнта Банку з останніми цифрами 4929 на рахунок ОСОБА_1.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.02.2010 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приват Банк» було укладено кредитний договір б/н, згідно з яким останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В результаті укладання вказаного договору, позивачем було отримано кредитну картку «Універсальна» за №378826 з цільовим призначенням для розрахунків за придбання продукції в різних торгівельних мережах.

04.06.2013 року через термінал TS201035 по вул.. Рекордній, у місті Одесі, використовуя картку з останніми цифрами 8826, позивач вніс залишок боргу за кредитом у розмірі 5 120,00 грн., про що ним було отримано відповідний чек. З невідомих позивачу причин, термінал перерахував вказані кошти на необізнану картку з останніми цифрами 4929. З вказаного приводу позивач звернувся до ПАТ КБ «Приват Банк», проте отримав відповідь, що він начебто сам набрав номер невідомої банківської карти, тому вини Банку у вчиненні вказаних дій не має. Позивач в подальшому ще декілька разів звертався до відповідача з відповідними заявами, проте інших пояснень відносно вказаної події не отримав. Звернення позивача з вказаного приводу до Малиновського РВ УМВС України в Одеській області, не дали ніякого результату. З метою відновлення свого порушеного права, позивач змушений звернутися з вказаним позовом до суду.

У судовому засіданні позивач викладені у позові обставини підтвердив, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на обставини, викладені у письмових запереченнях, доданих до матеріалів справи, а також на Умови та правила надання банківських послуг, затверджені керівником правління ПАТ КБ «Приват Банк».

Суд, заслухавши пояснення сторін, оцінивши наявні докази у їх сукупності, вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 04.02.2010 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приват Банк» було укладено кредитний договір б/н, згідно з яким останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В результаті укладання вказаного договору, позивачем було отримано кредитну картку «Універсальна» за №378826 з цільовим призначенням для розрахунків за придбання продукції в різних торгівельних мережах.

З пояснень позивача вбачається, що останній 04.06.2013 року через термінал TS201035 по вул.. Рекордній, у місті Одесі, використовуя картку з останніми цифрами 8826, вніс залишок боргу за кредитом у розмірі 5 120,00 грн., про що ним було отримано відповідний чек.

Згідно ст. 60 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Проте з представленого позивачем суду чека не вбачається, що з терміналу TS201035 саме ОСОБА_1 було здійснення переказ грошової суми у розмірі 5 120,00 грн. на необізнаний ним картковий рахунок з останніми цифрами 4929, а також що представлений суду чек №3629 - належить особисто ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами по цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З відповіді ПАТ КБ «Приват Банк» на звернення позивача вбачається, що зазначена ОСОБА_1 карта з останніми цифрами 8826, 04.06.2013 року в термінал не заводилась, проте купюрами номіналом 100грн. та 20грн. було поповнено карту з останніми цифрами 4929. Збоїв у роботі терміналу не встановлено, операція пройшла успішно і карту яку вводив клієнт в терміналі була поповнена.

Відповідно до ст..ст. 1071, 1074 ЦК України, заборонено обмеження права клієнта по розпорядженню грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку. Грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом та договором між банком та клієнтом.

Відповідно до п. 33 .2 ст. 3 Закону України Про платні системи та переказ грошей в Україні платник несе відповідальність за відповідність інформаціїї, зазначеної ним в документі на переказ, суті операції, щодо якої здійснюється цей переказ.

Заперечуючи проти задоволення позовних, представник відповідача вказала, що за правилами користування терміналами, потрібно спочатку авторизуватись за допомогою картки «Приват Банку», якщо ж її немає, то через двоетапну процедуру, а саме: введення свого номеру телефону і одноразового паролю, отриманого на цей телефон в sms. Після цього на екрані терміналу з'являється інформація, а саме: ПІБ держателя картки та номер картки, яку клієнт збирається поповнювати. Після внесення купюр, термінал видає чек.

З огляду на виниклі обставини, судом не вбачається причинно-наслідкового зв*язку між наявністю у позивача боргу за кредитом та внесенням на рахунок з останніми цифрами 4929 грошової суми у розмірі 5 120,00 грн., тому як авторизація проходить безпосередньо за допомогою картки «Приват Банку» і особу, яка вчинила дану банківську операцію ніяким чином не можливо ідентифікувати.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін ті інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до п.8ч.1 «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених керівником правління ПАТ КБ «Приват Банк», власник ОСОБА_2 несе відповідальність за операціі, скоєнні з Картами. Банк не несе відповідальності перед власником за виникнення конфліктних ситуацій поза сфери його контролю, пов*язаних зі збоями у роботі систем оплати, розрахунку, обробки та передачі данних, а також, коли карта була прийнята до оплати третіми особами. У разі коли власник ОСОБА_2 надає згоду на проведення операцій з Картами, він несе повну відповідальність за їх можливе шахрайське використання в подальшому. Банк не несе відповідальності за операції, які супроводжуються правильним вводом ПІБа. ОСОБА_2 несе відповідальність за всі операції, які супроводжуються авторизацієй.

За таких обставин, з урахуванням доказів, представлених позивачем в обґрунтування своїх вимог щодо зобов*язання ПАТ КБ «Приват Банк» перерахувати суму 5 120,00 гривень з карткового рахунку невідомого клієнта Банку з останніми цифрами 4929 на рахунок ОСОБА_1, суд не вбачає будь-яких підстав для задоволення вказаних вимог, тому як вважає їх безпідставними та не підтвердженими жодними належними доказами.

Щодо вимог про розірвання кредитного договору б/н від 04.02.2010 року, укладеного між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1, то суд повідомляє наступне.

Частиною другою статті 652 ЦК України передбачено, що в разі недосягнення сторонами згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за наявності одночасно таких умов: 1)в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2)зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3)виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Отже, для розірвання договору у разі істотної зміни обставин необхідно наявність всіх перелічених умов одночасно.

Вимагаючи розірвання договору на підставі статті 652 ЦК України, позивач всупереч вимог ст.. 60 ЦПК України не довів ті обставини, на які посилається як на підставу даних позовних вимог.

З урахуванням вище викладеного, дослідивши природу виниклих правовідносин, суд робить висновок про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відмовляє у їх задоволенні у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банк «Приват Банк» про захист прав споживачів та розірвання кредитного договору відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: О.М. Буран