АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/3133/14 Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/619/К/15 інстанції - Ан О.В.
Категорія 27 (1) Доповідач - Савіна Г.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів - Остапенко В.О., Митрофанової Л.В.,

при секретарі - Петренко К.І.,

за участю - представника позивача ПАТ «УкрСиббанк» - Кузьменка Миколи Васильовича,

відповідача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4,

відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_5 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 28 січня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27 лютого 2007 року між ним та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, відповідно якого остання отримала кредит в сумі 32000 доларів США, зі сплатою 12,5 % річних, які відповідач зобов'язалася повернути не пізніше 25 лютого 2028 року.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань за кредитним договором 27 лютого 2007 року між ним та ОСОБА_5 укладено договір поруки, згідно умов якого, поручитель зобов'язалась відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов'язань за кредитним договором.

У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором, утворилась заборгованість розмір якої станом на 25 березня 2014 року становить 28351,76 доларів США, що за курсом НБУ складає 294183,52 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 24613,28 доларів США - 255392,32 грн., заборгованості по процентам у розмірі 3283,72 доларів США - 22651,20 грн., пені за прострочення сплати кредиту в розмірі 226,15 доларів США - 3346,57 грн., пені за прострочення сплати процентів у розмірі 228,61 доларів США - 2372,09 грн., та яку разом із судовими витратами по справі позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 28 січня 2015 року позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» задоволені частково, стягнуто на його користь в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_5 заборгованість в сумі 28351,76 доларів США, що за курсом НБУ станом на 25.03.2014 року становить 294183, 52 грн., з яких: 24 613,28 255 доларів США, що за курсом НБУ станом на 25.03.2014 року становить 255 392,32 грн. - кредитна заборгованість; 3 283,72 доларів США, що за курсом НБУ станом на 25.03.2014 року становить 34 072,54 грн. - заборгованість по процентам; 226,15 доларів США, що за курсом НБУ станом на 25.03.2014 року становить 3 346,57 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 228,61 доларів США, що за курсом НБУ станом на 25.03.2014 року становить 2 372,09грн. - пеня за прострочення сплати процентів, а також в рівних частинах судовий збір в сумі 2941 грн. 84 коп.

В апеляційній скарзі відповідачі ставлять питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову в позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на їх думку, суд не врахував відсутність їх вини у виникненні заборгованості, яка утворилася у зв'язку з фінансовою кризою та нестабільною політичною ситуацією, оскільки з моменту укладення договору відбулося подорожчання кредитної послуги майже на 400 %, в той час як їх доходи не збільшилися, і тому є несправедливим покладення на них ризиків пов'язаних із подорожчанням іноземної валюти. Крім того, судом безпідставно стягнуто заборгованість у солідарному порядку, оскільки зміна основного зобов'язання відбулася без згоди поручителя, що є підставою для припинення договору поруки.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 лютого 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 0, відповідно якого остання отримала кредит в сумі 32000 доларів США, зі сплатою 12,5 % річних, строком повернення до 25 лютого 2028 року.

Згідно п. 5.3 кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахування комісії у порядку встановленому цим договором.

Пунктом 7.1 встановлено, що за порушення позичальником термінів погашення будь-яких грошових зобов'язань, передбачених договором, зокрема термінів повернення кредиту (всієї суми або її частини) та/або термінів сплати комісії банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань за кредитним договором 27 лютого 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 укладено договір поруки № 0П, згідно умов якого, остання зобов'язалась відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов'язань за кредитним договором та нести солідарну відповідальність.

У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором, утворилась заборгованість розмір якої станом на 25 березня 2014 року становить 28351,76 доларів США, що за курсом НБУ складає 294183,52 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 24613,28 доларів США - 255392,32 грн., заборгованості по процентам у розмірі 3283,72 доларів США - 22651,20 грн., пені за прострочення сплати кредиту в розмірі 226,15 доларів США - 3346,57 грн., пені за прострочення сплати процентів у розмірі 228,61 доларів США - 2372,09 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався ст. ст. 526, 554, 1050 та виходив із того, що зобов'язання має виконуватися належним чином, а у випадку його забезпечення порукою позичальник та поручитель несуть солідарну відповідальність.

Колегія суддів погоджується з висновком суду з огляду на наступне.

Так, відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. 3 ст. 509, п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Як убачається із матеріалів справи 27 лютого 2007 року АКІБ «УкрСиббанк» надав ОСОБА_3 кредит в сумі 32000 доларів США зі сплатою 12,5 % річних, строком повернення не пізніше 25 лютого 2028 року, умови якого остання зобов'язалася виконувати належним чином.

У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором, утворилась заборгованість розмір якої станом на 25 березня 2014 року становить 28351,76 доларів США, що за курсом НБУ складає 294183,52 грн.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямована на забезпечення виконання основного зобов'язання.

Підставою для поруки є договір поруки, який встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника, та кредитором боржника.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 ЦК України).

Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Тобто закон пов'язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, якщо така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не зі зміною будь-яких умов основного договору.

Відповідно до п. 2.1 договору поруки кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови Основного договору з боржником, внаслідок чого збільшуються обсяг відповідальності поручителя.

Із матеріалів справи вбачається, що 24 лютого 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено дві додаткових угоди до кредитного договору № 0 від 27.02.2007 року, згідно яких змінено графік погашення заборгованості по кредиту та встановлено строк сплати процентів з 01 по 25 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який було нараховано проценти.

Враховуючи те, що укладеними додатковими угодами було змінено графік погашення заборгованості та встановлено строк сплати процентів з 01 по 25 число (включно) кожного місяця, а не як в основному договорі з 01 по 10 число кожного місяця, колегія суддів приходить до висновку, що обсяг відповідальності поручителя без його згоди не збільшився, тому доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про несправедливість перекладення на позичальника всіх ризиків пов'язаних із знеціненням національної валюти, оскільки відповідач, маючи необхідний обсяг цивільної дієздатності, не могла не усвідомлювати, що курс національної валюти України - гривні до долару США не є незмінним, так як стабільність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена, а тому могла і повинна була передбачити та врахувати підвищення валютного ризику за кредитним договором.

Інші доводи відповідачів колегія суддів до уваги не сприймає, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду по їх оцінці і відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України юридичного значення для вирішення справи не мають.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив в оскаржуваній частині рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального законодавства, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 28 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Г.О.Савіна

Судді: В.О.Остапенко

Л.В.Митрофанова