Справа № 522/9539/15-ц
Провадження № 2/522/6458/15
РІШЕННЯ

Іменем УКРАЇНИ

„04 серпня 2015 року

Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Погрібного С.О.

за секретаря судового засідання Солодкої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС», ОСОБА_2 про відшкодування майнових збитків та завданої моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, за уточненими позовними вимогами просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» на свою користь, ОСОБА_1, суму в 19 803,75 гривень, що складається з 5 686,75 гривень в якості відшкодування вартості відновлювального ремонту, 9 000,0 гривень розмір компенсації за послуги зберігання транспортного засобу, 4 872,0 гривень витрат на правову допомогу, а також судовий збір. На обґрунтування позову посилався на таке. Відповідач ОСОБА_2 28 січня 2015 року о 17:40 годині, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Ак. Заболотного Ж.Кюрі на мосту «Шляхопровід» в м. Одеса здійснював буксирування автомобіля НОМЕР_2, та виконав розворот на мосту, при цьому, не пропустив автомобіль « Hyundai», д/н НОМЕР_3, під керуванням позивача, що рухався в зустрічному напрямку. В результаті цього відбулося зіткнення з вказаним автомобілем. Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 27.02.2015 року по справі № 496/895/15п відповідача ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, його притягнуто до адміністративної відповідальності. Оскільки транспортний засіб відповідача застрахований на підставі полісу (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ 149884 у АТ "Страхова Група "ТАС", то цей страховик повинен нести відповідальність перед позивачем за завдану йому в цій ДТП шкоду, в межах ліміту відповідальності. Страховиком виплачено позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 3 882,74 гривень, що підтверджується відповідною квитанцією. При цьому, розмір фактично завданої шкоди пошкодження транспортного засобу є значно більшим та становить 9 569,49 гривень, що підтверджується рахунком-фактурою № АС-0001092 від 29 січня 2015 року, виданим Дочірнім підприємством «Автотрейдінг-Одеса». Враховуючи наведене, позивач змушений звернутись до суду із вказаними позовними вимогами.

Представник відповідача в судове засідання зявився, позовні вимоги позивача не визнав, просив відмовити у їх задоволенні з огляду на необґрунтованість. При цьому, раніше подані заперечення на позовну заяву підтримав, зазначивши, що між сторонами було досягнуто згоди щодо розміру страхового відшкодування, виходячи з якого відповідач виконав свої обовязки у повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

В частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування завданої моральної шкоди провадження в справі закрито у звязку з відмовою від таких вимог.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень представників сторін, представлених письмових доказів.

І. Відповідач ОСОБА_2 28 січня 2015 року о 17:40 годині, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Ак. Заболотного Ж.Кюрі на мосту «Шляхопровід» в м. Одеса здійснював буксирування іншого автомобіля НОМЕР_2, та виконав розворот на мосту, при цьому, не пропустив автомобіль НОМЕР_4, що перебував під керуванням позивача, який рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого відбулося зіткнення з вказаним автомобілем. Внаслідок скоєної ДТП транспортний засіб позивача зазнав механічні пошкодження.

Зазначене підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 28.01.2015 року, складеного інспектором ДПС ВДАІ м. Одеса, який прибув на місце пригоди. Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 27.02.2015 року по справі № 496/895/15п ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Оскільки транспортний засіб ОСОБА_2 забезпечений полісом (договором) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ 149884 від 29.04.2014 року у АТ "Страхова Група "ТАС", позивачка звернулась до страховика із відповідною заявою про виплату страхового відшкодування.

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Самий факт настання страхового випадку підтверджується матеріалами справи та, як вбачається із заперечень Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС», не заперечується відповідачем.

За правилом ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 29 вказаного Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Так, згідно із заявою про страхове відшкодування від 19 лютого 2015 року, поданою ОСОБА_1 до відповідача, позивачка просила відшкодувати завдану їй шкоду в розмірі 4 832,74 гривні.

На підставі зазначеної заяви відповідачем здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 3 882,74 гривень (ця сума вираховується таким чином: 4832,74 950,0 (сума франшизи)), що підтверджується відповідною квитанцією та не заперечується самою позивачкою.

У подальшому не погодившись із такої сумою відшкодування, позивачка вважала, що розмір фактично завданої шкоди пошкодженням транспортному засобу є значно більшим та становить 9 569,49 гривень. На обґрунтування цього позивачка надала рахунок-фактуру № АС-0001092 від 29 січня 2015 року, виданий Дочірнім підприємством «Автотрейдінг-Одеса», який також було подано нею страховику до заяви про страхове відшкодування.

Згідно з п. 36.2. ст. 36 Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Таким чином, враховуючи зазначене правило, розмір шкоди, відповідно до якого має бути проведена виплата страхового відшкодування, встановлюється за домовленістю сторін, або шляхом проведення відповідного експертного дослідження.

Втім, ані позивачкою, ані представником відповідача не повідомлено суду та не надано доказів проведення експертного дослідження з визначення розміру спричиненої ОСОБА_1 шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу.

Сторонами під час розгляду цієї справи також не було заявлено клопотання про проведення відповідної судової експертизи, незважаючи на відповідне розяснення положень цивільного процесуального законодавства.

Наведені обставини дають суду підстави для висновку, що страхова виплата у розмірі 3 882,74 була здійснена відповідачем страховиком, визначеної ними на підставі домовленістю, про що свідчить, зокрема й та обставина, що позивачкою у власноруч поданій заяві про виплату їй страхового відшкодування зазначений сама цей розмір шкоди.

Істотною обставиною для вирішення цього спору також є той факт, що вказаний рахунок-фактура № АС-0001092 від 29 січня 2015 року, на який позивачка посилається в якості підстави свого позову, доданий нею до заяви про страхове відшкодування. Це свідчить про те, що на момент здійснення відповідачем страхової виплати сторонам був відомий її зміст, а також те, що вони узгодили суму страхового відшкодування, виходячи з відомостей, зазначених у такому рахунку.

Додатково судом враховано, що наданий рахунок-фактура не є належним доказом сплати позивачем відповідних коштів, оскільки не є розрахунковим документом. За вказаним рахунком роботи з відновлення пошкодженого автомобіля проведено не було, такі роботи, відповідно, не оплачено.

За наведених обставин вимога позивача про стягнення з відповідача суми в 5 686,75 гривень в якості відшкодування вартості відновлювального ремонту не підлягає задоволенню, оскільки таких витрат позивачка не зазнала, ці кошти не витрачала.

ІІ. Щодо вимоги позивача про відшкодування витрат за послуги зберігання транспортного засобу судом враховано, що відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» причини, за якими транспортний засіб необхідно помістити на стоянку, мають бути поважними. Втім, позивачем у цій справі не доведено, що такі причини поміщення автомобіля позивача на стоянку для зберігання, враховуючи характер пошкоджень транспортного засобу, були необхідними, та поважними, з огляду на що суд має відмовити у задоволенні вказаних позовних вимог.

Сторона позивача не довела, що ці витрати викликані лише в силу пошкодження автомобіля та були необхідними у звязку з неможливістю самостійного пересування цього транспортного засобу, а вимагали його транспортування за допомогою іншого транспортного засобу.

Суд зобовязаний враховувати характер пошкоджень автомобіля, що не були повязані з конструктивними пошкодженнями вузлів та агрегатів, що забезпечують самостійний рух автомобіля та його ходові властивості, з огляду на що дійшов висновку, що пошкоджений автомобіль після ДТП мав технічну можливість до самостійного пересування, за допомогою автомобіля-евакуатора з місця ДТП не переміщувався.

Додатково судом має бути враховано, що навіть після виплати страхового відшкодування автомобіль продовжував зберігатися на зазначеній стоянці, що додатково вказує на необґрунтованість подібних вимог, оскільки як пошкоджений, так і не пошкоджений автомобіль має зберігатися у певному обладнаному місці, що свідчить про можливість та право позивача розміщувати автомобіль на будь-якій стоянці поза залежності від обставин його пошкодження чи скоєння ДТП.

Таким чином, сторона позивача не довела причинного звязку між такими витратами та протиправними діями відповідача, оскільки такий зв'язок носить не причинний, а ймовірнісний характер.

Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи, що позивачем не доведено належним чином своїх позовних вимог, суд вважає за необхідне відмовити у їхньому задоволенні.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі доказів.

При цьому, відповідно до ст.88 ЦПК України, враховуючи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми судових витрат не підлягають задоволенню. В цьому висновку суд має врахувати, що доказів сплати таких судових витрат на оплати наданої правової допомоги позивачем надано не було, що додатково до наведених аргументів позбавляє позивача права вимагати їх відшкодування.

Керуючись ст. ст. 16, 23, 979, 1187 ЦК України, ст.ст. 6, 22, 29, 35, 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10, 11, 79, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, СУД

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» про стягнення відшкодування завданих майнових збитків відмовити в повному обсязі.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ: С.О. Погрібний

04.08.2015