АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6261/15 Справа № 2-8725/10 Головуючий у 1 й інстанції - Маймур Ф.Ф. Доповідач - Городнича В.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2010 року про забезпечення позову по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2010 року задоволена заява ПАТ КБ «ПриватБанк»про забезпечення позову та накладено арешт в межах заявлених позовних вимог - 998 727,22 грн.: на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження; на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_3, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

З даною ухвалою не погодилося ТОВ «ОТП Факторинг Україна» і звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду - скасувати, з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК України, заходи забезпечення позову.

Частина 2 ст.151 ЦПК України передбачає, що повинно бути зазначено у заяві про забезпечення позову.

В силу ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», підставою для забезпечення позову є мотивована заява будь-кого з осіб, які беруть участь у справі; п.4 зазначає, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись в тому, що між сторонами дійсно є спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою.

Згідно п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України та роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 998727,22 грн. та з заявою про забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3, однак не зазначив наявність у боржників рухомого та нерухомого майна, його вартість, грошових коштів, що не дає суду змоги визначити співмірність виду забезпечення позову заявленим позивачем вимогам.

Окрім цього, згідно оскаржуваної ухвали накладено арешт на легковий автомобіль Hover, реєстраційний НОМЕР_1, рік випуску - 2006, колір - сірий, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3, при цьому вказаний автомобіль є предметом застави згідно кредитного договору від 24.01.2007 року та договору застави транспортного засобу від 24.01.2007 року, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг України» та ОСОБА_3

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта, які викладені в його апеляційній скарзі, є обґрунтованими, а сама апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду - скасуванню з передачею питання щодо забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» -задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2010 року про забезпечення позову - скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова