АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Юзькова О.Л.
№ 22-ц/796/8317/2015 Доповідач - Борисова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Гаращенка Д.Р., Семенюк Т.А.,

при секретарі: Греку А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК» СлавкіноїМарини Анатоліївни на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК» про стягнення суми банківського вкладу,-

В С Т А Н О В И Л А

У серпні 2014 року позивач звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК» про стягнення суми банківського вкладу в розмірі 16000 грн., посилаючись на порушення відповідачем норм цивільного права та договірних зобов'язань.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙБАНК» на користь ОСОБА_3 суму банківського вкладу в розмірі 16 000 грн.

Вирішено питання судових витрат.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 лютого 2015 року заяву представника ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК» про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2014 року - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК» Славкіна М.А. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Посилається на те, що 26 лютого 2015 року банк повністю виплатив позивачу кошти в розмірі 16000 грн. з її депозитного рахунку, про що свідчить виписка по особовим рахункам позивача, і тим самим виконав свої зобов'язання відповідно до умов договору.

Зазначає, що оскільки в банку діє тимчасова адміністрація, то відповідно до п.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку не здійснюється.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, представник відповідача направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання за укладеним з позивачем договором та не повернув суму банківського вкладу, а тому позов підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Згідно з ч.3 ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Відповідно до ч.1 ст.1066 та ч.1 ст.1067 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 грудня 2013 року між сторонами було укладено договір банківського вкладу «Новорічний подарунок» № 713337/2013 та договір банківського вкладу на вимогу «Для виплат» № 3290.

Відповідно до п.1.1. договору № 713337/2013 предметом договору є розміщення вкладником в банку строкового вкладу на умовах депозитного продукту «Новорічний подарунок» в національній валюті на строк 6 місяців, з дня укладення договору, з щомісячною виплатою процентів. Для обліку вкладу банк відкриває на ім'я вкладника вкладний рахунок № 3687.

Згідно з п.1.7. договору № 713337/2013 дата вимоги вкладником вкладу - 30 червня 2014 року. Дата вимоги вкладником пролонгованого вкладу - дата, що співпадає з першим днем по закінченні кожного наступного строку від дати укладення договору.

Як вбачається з копій квитанцій долучених до матеріалів справи, позивачем протягом строку дії договору було внесено на депозитний рахунок грошові кошти у розмірі 16000 грн.

До закінчення строку дії договору банківського вкладу «Новорічний подарунок» № 713337/2013, позивач 06 червня 2014 року направила відповідачу заяву про розірвання договору банківського вкладу і повернення коштів відповідно до «Правил відкриття та обслуговування вкладних та поточних рахунків фізичних осіб в ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Вказану заяву позивача відповідач отримав 12 червня 2014 року о 10-42 год., що підтверджується даними які знаходяться на офіційному сайті ДП «Укрпошта».

01 липня 2014 року після звернення у відділення № 55 ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» позивачу повідомили, що договір вкладу пролонговано ще на шість місяців.

З матеріалів справи вбачається, що на момент розгляду справи судом першої інстанції сума заборгованості банку перед позивачем становила 16000 грн., доказів, які б свідчили про виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань перед ОСОБА_3 за договором щодо повернення грошових коштів суду надано не було.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що банк не виконав свої зобов'язання за укладеним з позивачем договором, а тому вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Не заслуговують на увагу колегії суддів доводи апеляційної скарги про те, що 26 лютого 2015 року банк повністю виплатив позивачу кошти в розмірі 16000 грн. з її депозитного рахунку, про що свідчить виписка по особовим рахункам позивача, і тим самим виконав свої зобов'язання відповідно до умов договору, оскільки дані обставини можуть бути враховані на стадії виконання рішення та на правильність висновків суду першої інстанції не впливають.

Посилання апелянта на те, що в банку діє тимчасова адміністрація, а тому відповідно до п.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку не здійснюється колегія суддів відхиляє, оскільки як вбачається з матеріалів справи тимчасову адміністрацію у ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК» запроваджено з 21 листопада 2014 року, тобто після ухвалення судом рішення 06 листопада 2014 року.

Колегія суддів вважає, що при ухваленні рішення відповідно до ст.212 ЦПК України суд першої інстанції оцінив докази з урахуванням вимог ст.ст. 58, 59 ЦПК України та на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин ухвалив рішення заявленим позовним вимогам.

Рішення суду є законним та обґрунтованим, відповідає вимогам матеріального права, внаслідок чого підстав для його скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК» Славкіної Марини Анатоліївни - відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 06 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: